ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. Справа № 921/920/14-г/9

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

Орищин Г.В.

розглянув апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 АДРЕСА_1 б/н від 30.03.2015 р.

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.11.2014р.

у справі № 921/920/14-г/9

за позовом Тернопільської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави, вул. Т.Шевченка, 7, м.Тернопіль, Тернопільська область,46000 в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль, 46008

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1

третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент екології та природних ресурсів Тернопільської ОДА, вул. Шашкевича,3, м.Тернопіль.

про стягнення збитків в сумі 17 190,94 грн., заподіяних державі внаслідок самовільного водокористування.

За участю представників:

від прокуратури: Мельничук Ю.І. - прокурор;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_5-представник;

від третьої особи: не з»явився;

Представникам сторін та прокурору в судовому засіданні 19.05.2015р. роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 811 ГПК України, учасниками судового процесу не заявлено.

Департамент екології та природних ресурсів Тернопільської ОДА подано клопотання №1-1/1037 від 18.06.2015р. про розгляд справи без участі представника департаменту.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.11.2014 р. у справі №921/920/14-г/9 (суддя Гевко В.Л. ) позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 АДРЕСА_1 - 17190,94грн. збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного водокористування:

- 5 157 грн. 28 коп. - 30% в доход спеціального фонду Державного бюджету України,

- 8 595 грн. 47 коп. - 50% в доход спеціального фонду місцевого бюджету Підгороднянської сільської ради,

- 3 438 грн. 19 коп. - 20% в доход спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на р/р 0543, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 38038156 в ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012.

Також стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1 - 1 827 грн. 00 коп. судового збору в доход Державного бюджету України.

ФОП ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу б/н від 30.03.2015 р., в якій просить скасувати рішення суду повністю і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду є необгрунтованим. Зокрема скаржник зазначає, що неподача на затвердження проектів гранично-допустимих скидів забруднюючих речовин у водний об»єкт із зворотними водами не може служити причиною припинення права на спеціальне водокористування. Також скаржник зазначає, що директором Департаменту екології та природних ресурсів Тернопільської ОДА не видано наказу, передбаченого п.10 ст.9 Положення про Департамент екології та природних ресурсів Тернопільської ОДА про припинення права наданого скаржнику на спеціальне водокористування. .Отже, на думку скаржника, виданий дозвіл № УКР-1809 "А"/ТЕР від 30.07.2003р. з терміном дії до 31.07.2013р. не було припинено у встановленому законом порядку, останній здійснював водокористування на законних підставах.

Також, скаржник зазначає, що ним щорічно сплачувались відповідні кошти за спеціальне користування, а тому будь-яких перешкод реалізації державної політики щодо забезпечення ефективної охорони, належного захисту та раціонального використання водних ресурсів і нанесення збитків державні скаржником не заподіяно, про що свідчать довідки про відсутність заборгованості з податків і зборів.

Прокуратурою Тернопільської області подано заперечення на апеляційну скаргу № 05/1/2-699вих.15 від 23.04.2015 р., в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Департамент екології та природних ресурсів Тернопільської ОДА та Державна екологічна інспекція у Тернопільській області у відзивах на апеляційну скаргу просять рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення та вважають, що рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права з підстав, зазначених у відзивах.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення прокурора та представників сторін та третьої особи в судових засіданнях, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 29.07-01.08.2014р., проведеної спеціалістами Державної екологічної інспекції у Тернопільській області згідно наказу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від 29.07.2014р. за №224, направлення на проведення позапланової перевірки від 29.07.2014р. № 838, на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області (Наказ Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011р. №136), за дорученням Тернопільської міжрайонної прокуратури з нагляду за дотриманням законів у природоохоронній сфері від 29.07.2014р. №591 державним інспектором Державної екологічної інспекції Глущенком М.Г. у присутності СПД ФО ОСОБА_3, землевпорядника Підгороднянської сільської ради Гуль В.І., встановлено, що ФОП ОСОБА_3 на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району орендує землі водного фонду та ставок (а.с.20-22).

Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області ФОП ОСОБА_3 видано дозвіл на спецводокористування № УКР-1809 "А"/ТЕР від 30.07.2003 року з терміном дії до 31.07.2013 року (а.с.38-41).

Прокуратурою Тернопільської області під час проведення перевірки додержання вимог Водного кодексу України та іншого чинного природоохоронного законодавства встановлено, що держуправлінням орендарям водних об'єктів дозволи на спеціальне водокористування видавалися без встановлення нормативу гранично допустимого скидання речовин у водні об'єкти, що суперечило вимогам ст.ст. 35, 38, 41 Водного кодексу України та п. 2.33 Інструкції про порядок розробки та затвердження гранично допустимих скидів речовин у водні об'єкти із зворотними водами, затвердженої наказом Мінприроди України від 15.12.1994 р. №116 та зареєстрованої в Мін'юсті України 22.12.1994 р. №313/523.

За результатами перевірки прокурором Тернопільської області винесено протести про скасування та відкликання ряду дозволів на спеціальне водокористування.

02.11.2007 р. держуправлінням усім орендарям водних об'єктів надіслано листи № 3-2/4590 про необхідність розроблення проектів гранично - допустимих скидів та подання їх до 15.11.2007р. в держуправління на затвердження (а.с.37).

Оскільки ФОП ОСОБА_3 не було подано на затвердження проект гранично-допустимих скидів забруднюючих речовин у водний об'єкт із зворотними водами, державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області дію дозволу на спец водокористування № УКР-1809 "А"/ТЕР від 30.07.2003 року, виданого ФОП ОСОБА_3 з 21.12.2007року, припинено.

Вказане підтверджується надісланим державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області на адресу ФОП ОСОБА_3 листом від 21.12.2007р. № 3-2/5413 про припинення дії дозволу на спеціальне водокористування, реєстром відправлення рекомендованої кореспонденції від 27.12.2007р. та квитанцією від 21.12.2007р. (а.с.33-36) та інформацією Департаменту екології та природних ресурсів Тернопільської ОДА (а.с.31).

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Статтями 68,69 Водного кодексу України, встановлено, що спеціальне водокористування води здійснюється юридичними і фізичними особами на підставі дозволу шляхом забору з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів, для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

З огляду на викладене судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що ФОП ОСОБА_3, у порушення вимог п.9 ч.1 ст.44 Водного кодексу України, здійснював спеціальне водокористування за відсутності відповідного дозволу упродовж 21.12.2007-29.07.2014.

Стаття 110 Водного кодексу України передбачає, що порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Матеріалами справи підтверджується, що за фактом самовільного водокористування ФОП ОСОБА_3 Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області нараховувались збитки, зокрема: за період з 21.12.2007 року по 03.06.2008 року - 49,31 грн, за період з 04.06.2008 року по 31.12.2010 року - 321, 47 грн., за період з 01.01.2011 року по 07.04.2011 року - 25, 86 грн.

Посилання скаржника на те, що йому не направлявся лист держуправління від 21.12.2007р. №3-2/5413 про припинення дії дозволу на спецводокористування та неотримання рішення про необхідність розроблення та подання в держуправління проектів ГДС до 15.11.2007р., спростовується листом від 21.12.2007р. № 3-2/5413 про припинення дії дозволу на спеціальне водокористування, реєстром відправлення рекомендованої кореспонденції від 27.12.2007р. та квитанцією від 27.12.2007р. (а.с.33-36).

Окрім того в акті перевірки від 29.07.2014р.-01.08.2014р. зазначено, що всього за період з 21.12.2007 року по 07.04.2011 року ФОП ОСОБА_3 нараховано за самовільний забір води без дозволу на спецводокористування 396, 64 грн., з яким ФОП ОСОБА_3 був ознайомлений.

Акт перевірки і протокол ФОП ОСОБА_3 підписував та надавав пояснення в протоколі 07.04.2011р. (а.с.119), держінспектором Добеньком О.С. виносилася постанова №019/7192 за ст.48 КУпАП у вигляді штрафу на суму 85 грн. та нараховувалися збитки за нанесену державі шкоду по факту відсутності (припинення) терміну дії дозволу на спец водокористування в сумі 396,64 грн. (а.с.121). Зазначені суми ФОП ОСОБА_3 сплачені в добровільному порядку.

29.07.2014р. за результатами перевірки державним інспектором Глущенком М.Г. складено протокол про адміністративне правопорушення № 000846 по відношенню до ОСОБА_3 (а.с.28).

З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2014р. з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час здійснення перевірки, Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області СПД ФО ОСОБА_3 винесено припис № 3-2/3661, яким, зокрема, приписувалось в строк до 01.10.2014р. отримати дозвіл на спец водокористування водного об'єкту на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району ; розробити та погодити оперативний регламент ГДС (а.с.24).

Крім того, як зазначено в Акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 29.07-01.08.2014р., раніше винесеним приписом від 07.04.2011р. №2-2/1435 СПД ФО ОСОБА_3 зобов'язано було, серед іншого, погодити оперативний регламент ГДС із Держуправлінням ОНПС у Тернопільській області в термін до 10.05.2011р.; відновити дію дозволу на спеціальне водокористування в термін до 10.05.2011р.

Матеріалами справи підтверджується, що ФОП ОСОБА_3 19.05.2011р. затвердив в держуправлінні Спеціальний оперативний регламент скиду речовин у водний об'єкт із зворотними водами рибоводних ставків (а.с.78-79), але із заявою про відновлення дії дозволу на спеціальне водокористування до держуправління не звертався.

Процедура погодження та видачі юридичним і фізичним особам дозволів на спеціальне водокористування визначається Порядком погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженим Постановою КМУ від 13.03.2002р. № 321.

Пунктом 5 Порядку № 321 передбачені обов'язкові реквізити дозволу, одним з яких є термін, на який видано дозвіл. Дозвіл скріплюється печаткою та підписом керівника органу, що його видав.

Відповідно до пункту 9 Порядку припинення права спеціального водокористування здійснюється органом, що видав дозвіл на спеціальне водокористування.

Згідно із п.6 ч.1 ст.55 Водного кодексу України право юридичних та фізичних осіб на спеціальне водокористування припиняється у разі порушення умов спеціального водокористування та охорони вод.

Відповідно до п.4 ст.56 Водного кодексу України припинення права спеціального водокористування здійснюється на вимогу органу, який видав дозвіл на спеціальне водокористування, у випадках, передбачених пунктами 6 і 8 статті 55 цього Кодексу. Припинення права на спеціальне водокористування в усіх випадках здійснюється органом, що видав дозвіл на спеціальне водокористування.

З огляду на викладене, судова колегія не бере до уваги посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що дозвіл № УКР-1809 "А"/ТЕР від 30.07.2003р. з терміном дії до 31.07.2013р. не було припинено у встановленому законом порядку, оскільки враховуючи той факт, що законодавчо не визначено форми у якій повинна оформлятись вимога органу, який видав дозвіл, суд розцінює надісланий державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області на адресу ФОП ОСОБА_3 лист від 21.12.2007р. № 3-2/5413 про припинення дії дозволу на спеціальне водокористування як такий, що може вважатись вимогою визначеною ст.ст.55,56 Водного кодексу України.

Отже, проаналізувавши матеріали справи судова колегія прийшла до висновку про доведеність факту водокористування ФОП ОСОБА_3 за період з 08.04.2011 року по 29.07.2014 року, без дозволу на спеціальне водокористування, чим порушено вимоги п. 9 ст. 44, 49 Водного кодексу України.

Згідно дозволу на спецводокористування №УКР-1809 "А"/ТЕР з терміном дії до 31.07.2013 року, забір води з поверхневих водоймищ для поповнення ставу складає 48,44 м. куб. на добу, отже за період з 08.04.2011р. по 07.08.2011р. ФОП ОСОБА_3 самовільно використано 5909, 68 м. куб. поверхневої води для потреб рибництва; за період з 08.08.2011 по 31.12.2012 - 24849, 72 м. куб. води; за період з 01.01.2013 по 02.04.2014 - 22137, 08 м. куб. води; за період з 03.04.2014 по 29.07.2014 - 5715, 92 м. куб. води.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи зі змісту ст. 1166 Цивільного кодексу України, підставою цивільно-правової (господарсько-правової) відповідальності за заподіяння шкоди, в тому числі внаслідок порушення водного законодавства, є склад цивільного (господарського) правопорушення, яке включає в себе протиправну поведінку заподіювача шкоди, наявність негативних наслідків (шкоди), причинновий зв'язок між протиправною поведінкою та наслідками, а також вину правопорушника. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Як вбачається із змісту п. 1.6. Роз'яснення від 27.06.2001 № 02-5/744 ВГСУ "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" розглядаючи справи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, господарські суди повинні обов'язково враховувати наявність таких умов відповідальності як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача. До позовної заяви повинен бути доданий обґрунтований розрахунок суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення вищезазначеного законодавства, повинна відшкодуватися в розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення.

Як вбачається із матеріалів справи, розрахунок розміру збитків проведено згідно Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил експлуатації, затвердженої наказом Державного комітету України по водному господарству 29.12.2001 року №290 та зареєстрованого в Мінюсті України 18.01.2002 року за №44/6332 та становить 17 190, 94 грн. за період з 08.04.2011 року по 29.07.2014 року.

У відповідності до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 4-7 ГПК України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об'єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст. 43 ГПК України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували вимоги, заявлені в апеляційній скарзі, зокрема, скаржником не спростовано належними та допустимими доказами, що строк дії дозволу Укр-1809"А"/ТЕР від 30.07.2003р. з терміном дії до 31.07.2013р. не припинено управлінням охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області з 21.12.2007р., а також відповідачем не надано доказів, які б підтверджували прийняття відповідних заходів щодо виконання припису №3-2/3661 від 01.08.2014р., не розроблено та не надано проекту ГДС, а відтак не поновлено дозволу на спеціальне водокористування в період, за який нарахована та заявлена сума збитків.

Посилання скаржника на рішення господарського суду Тернопільської області у справі від 19 листопада 2008р., не береться судовою колегією до уваги, оскільки у вказаній справі не було предметом дослідження безпосередньо питання щодо законності та підставності припинення управлінням охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області дії дозволу на спецводокористування № УКР-1809 "А"/ТЕР від 30.07.2003р. виданого ФОП ОСОБА_3

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що рішення прийняте із дотриманням норм законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно із ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.Рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.11.2014 р. у справі №921/920/14-г/9 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу направити у господарський суд Тернопільської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.06.2015р..

Головуючий суддя Галушко Н.А

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.