КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р. Справа№ 910/3933/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Косминін О.В. (довіреність б/н від 14.10.2014 р.)

від відповідача - Шагін О.В. (довіреність б/н від 13.01.2015 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком»

на рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2015 р.

у справі №910/3933/15-г (суддя Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг»

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» про визнання виконавчого напису, вчиненого 19.01.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. на договорі лізингу №131-L, зареєстрованого в реєстрі за №287, про повернення об'єкта фінансового лізингу таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.05.2015 р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному дослідженні доказів та з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу від 25.03.2011 р. № 131-L, відповідно до умов якого відповідач на підставі договору купівлі - продажу (поставки) зобов'язується набути у власність і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно (предмет лізингу), наведене в специфікації (додаток 1 до договору), а позивач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору (п. 1.1 договору).

Предметом лізингу є: автомобіль Skoda superb ambition 1.8TSI 118 7AG.

За змістом п. 2.1. договору, приймання відповідачем предмета лізингу в лізинг оформлюється шляхом складання акту приймання-передачі, що підтверджує якість, комплектність, справність, належний стан предмета лізингу і відповідність техніко-економічним показникам та умовам договору.

Згідно п.п. 5.1., 5.3. договору, відповідач сплачує позивачу лізингові платежі відповідно до договору. Складові лізингових платежів, їх суми та дати платежів визначені в графіку згідно з додатком 2 до договору, який є його невід'ємною частиною.

У п. 6.1. договору визначено події, які вважаються істотним порушення умов Договору відповідачем (подія невиконання зобов'язання), зокрема якщо відповідач не сплатив лізинговий платіж або інші платежі (частково або в повному обсязі) за Договором та прострочення сплати становить більше 30 календарних днів з дня настання строку платежу згідно з договором (п. 6.1.1.).

За змістом п. 6.2. договору, у випадку виникнення зазначеної вище події невиконання зобов'язань, позивач має право розірвати договір та вимагати погашення всієї заборгованості по будь-яким платежам за договором та повернення предмету лізингу.

Згідно п. 11.1. договору, цей договір може бути розірваний за письмовою згодою сторін та в односторонньому порядку, передбаченому договором. При цьому, відповідач зобов'язаний повернути предмет лізингу протягом 10 робочих днів з дня припинення (розірвання) цього договору будь-яким чином та сплатити належні за договором платежі на дату припинення чи розірвання договору та на дату повернення предмету лізингу.

Пунктом 11.2. договору визначено, що цей договір може бути достроково розірваний позивачем в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного письмового повідомлення відповідачу у випадках, коли, зокрема, відповідач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого в договорі.

На підставі акта приймання-передачі предмету лізингу відповідач передав, а позивач прийняв у користування предмет лізингу згідно специфікації а саме: автомобіль SKODA SUPERB AMBITION 1.8TSI 118 7AG, кузов: TMBAB43NOBB300561, 2011 року випуску, державний номерний знак АА5773КІ.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. 19.01.2015 р., вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 287, яким запропоновано вилучити та повернути від позивача на користь відповідача об'єкт фінансового лізингу - SKODA SUPERB AMBITION 1.8TSI 118 7AG, кузов: TMBAB43NOBB300561, 2011 року випуску, державний номерний знак АА5773КІ вартістю 224.121,30 грн, що був переданий в користування на підставі договору фінансового лізингу від 25.03.2011 р. № 131-L та підлягає поверненню за невиплату до 25.10.2014 р. заборгованість за користування об'єктом лізингу в сумі 47806,77 грн.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва 03.02.2015 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46352543 з виконання виконавчого напису № 287 від 19.01.2015 р.

Спір між сторонами судового процесу виник в результаті того, що, на думку позивача, здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. виконавчий напис від 19.01.2015 р. що зареєстрований в реєстрі за № 287 суперечить умовам укладеного між сторонами спору договору та вимогам закону, відтак підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Як вбачається з умов договору сторони визначили розміри, порядок та терміни сплати лізингоодержувачем лізингових платежів у додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів», відповідно до якого позивач зобов'язувався вносити лізингові платежі щомісяця.

Згідно наданих позивачем рахунків вбачається, що у позивача виникла заборгованість по лізинговим платежам за період з березня по жовтень 2014 в розмірі 47806,77 грн. Таким чином, відповідач є таким, що прострочив сплату своїх зобов'язань за договором понад 30 днів.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку.

Листом № 3258/12 від 18.12.2014 р. відповідач повідомив позивача про наявну прострочену заборгованість строком понад 30 днів по лізинговим платежам (за період з березня по жовтень 2014 року) в розмірі 47806,77 грн, у зв'язку з чим на підставі п.п. 11.2.2., 11.4. повідомив про розірвання договору з 25.03.2011 р. та вимагав протягом 10 робочих днів з дня отримання цього повідомлення повернути предмет лізингу. Крім того, вказаним листом на адресу позивача направлені рахунки на оплату лізингових платежів.

Дане повідомлення було надіслано відповідачем засобами кур'єрської служби «GLOBALPOST» та вручено позивачу 24.12.2014 р. разом з рахунками про сплату лізингових платежів за період з березня по жовтень 2014 року, що підтверджується накладною № 70012713.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Порядок вчинення нотаріусом виконавчого напису визначається Законом України «Про нотаріат» відповідно до п. 19 ст. 34 якого нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3.1. глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р.

Відповідно до п. 8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р., для одержання виконавчого напису про повернення об'єкту лізингу за договорами лізингу, що передбачають у безспірному порядку повернення об'єкта лізингу, необхідно подати:

1) оригінал договору лізингу;

2) засвідчену лізингодавцем копію рахунку, направленого лізингоодержувачу, з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення.

Згідно п. 3. глави 8 розділу загальні положення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., не приймаються порвані документи та документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, якщо аркуші не з'єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз'єднання без порушення цілісності, не пронумеровані і не скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Посилання позивача на те, що для виконання напису нотаріуса було подано договір, аркуші якого не були з'єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз'єднання без порушення цілісності, не пронумеровані і не скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи, яка видала документ не підтверджено належними засобами доказування.

Враховуючи викладене, твердження позивача про вчинення спірного виконавчого напису з порушенням є необґрунтованим та не доведеним, а тому вказана нотаріальна дія вчинена нотаріусом правомірно, відповідно до вказаних вище норм закону та укладеного між сторонами спору договору.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» про визнання виконавчого напису, вчиненого 19.01.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. на договорі лізингу №131-L, зареєстрованого в реєстрі за №287, про повернення об'єкта фінансового лізингу таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на неповне дослідження доказів та з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2015 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2015 р. у справі №910/3933/15-г залишити без змін.

Справу №910/3933/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун