КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2015 р. Справа№ 910/4477/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Громак В.О..

від позивача - Черниш О.В.представник за довіреністю;

від відповідача - Куксенко П.Р. представник за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Укравтогаз" «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

на рішення господарського суду міста Києва від 23.04.2015 року

по справі № 910/4477/15-г (суддя - Пінчук В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз » «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Дочірнього підприємства "Укравтогаз" «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

про стягнення 25790,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.04.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства " Укравтогаз " Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Публічного акціонерного товариства " Укртрансгаз" 19 779 (дев'ятнадцять тисяч сімсот сімдесят дев'ять ) грн. 03 грн. основного боргу, 766(сімсот шістдесят шість ) грн. 91 коп. пені, 1783 (одну тисячу сімсот вісімдесят три ) грн. 36 коп. - 3% річних, 2076 ( дві тисячі сімдесят шість ) грн. 80 коп. - збитки від інфляції, 1728 (одну тисячу сімсот двадцять вісім ) грн. 92 коп. судового збору. По решті відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Дочірнє підприємство "Укравтогаз" «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 23.04.2015 року по справі №910/4477/15-г та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що судом першої інстанції було неправильно та неповно з'ясовані обставини справи, а також було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Укравтогаз" «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» прийнято до провадження.

Дочірнє підприємство "Укравтогаз" «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує, просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 23.04.2015 року по справі №910/4477/15-г та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» проти апеляціної скарги заперечує, просить суд рішення господарського суду міста Києва від 23.04.2015 року залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, з підстав викладених у відзиві.

У відповідності до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

01.06.2010 року між Дочірньою компанією " Укртрансгаз " Національної акціонерної компанії " Нафтогаз України " та Дочірнім підприємством " Укравтогаз " Національної акціонерної компанії " Нафтогаз України " укладено договір поставки № Д-1111-64/87-Д./а.с.14-15/.

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України "Про реорганізацію дочірніх компаній Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України " від 13.06.2012 р. № 360-р та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України "Про реорганізацію Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 18.07.2012 року №530 було припинено діяльність Дочірньої компанії " Укртрансгаз "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", внаслідок реорганізації шляхом перетворення в Публічне акціонерне товариство " Укртрансгаз ".

Відповідно до п. 1.2. Статуту Публічне акціонерне товариство " Укртрансгаз " є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов'язків Дочірньої компанії " Укртрансгаз " НАК " Нафтогаз України ".

Відповідно до п. 1.1. договору № Д-1111-64/87-Д від 01.06.2010 р. постачальник ( позивач ) - Дочірня компанія " Укртрансгаз " Національної акціонерної компанії " Нафтогаз України ", правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство " Укртрансгаз " зобов'язався на умовах визначених договором передати у власність покупцю ( відповідачу ) - Дочірньому підприємству " Укравтогаз " Національної акціонерної компанії " Нафтогаз України " певну продукцію ( товар ), згідно специфікації, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити вказану продукцію.

Згідно п. 2.2 вказаного договору, оплата товару здійснюється протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня надходження товару, що постачається за даним договором в розмірі 100% вартості обладнання, відповідно до умов п.6.3 даного договору, на підставі накладної на отримання товарно - матеріальних цінностей уповноваженому представнику покупця, який діє на підставі оригіналу довіреності на отримання товарно - матеріальних цінностей цінностей встановленого зразка. Датою передачі товару є дата оформлення та підписання уповноваженими представниками сторін накладної.

На виконання умов договору № Д-1111-64/87-Д від 01.06.2010 р. позивач здійснив поставку товару, визначеного в специфікації договору на загальну суму 19779,03 грн., що підтверджується видатковими накладними: №6 від 01.06.2010 р. на суму 7908,84 грн., № 7 від 01.06.2010 р. на суму 1129,76 грн., № 8 від 01.06.2010 р. на суму 4645,22 грн., № 9 від 01.06.2010 р. на суму 1311,00 грн., № 11 від 01.06.2010 р. на суму 2030,19 грн., № 12 від 01.06.2010 р. на суму 7173,98 грн. /а.с.16-21/.

Відповідач в порушення умов договору за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у позивача виникла заборгованість в розмірі 19779,03 грн.

Доказів сплати заборгованості ані в суді першої інстанції ані в суді апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

У зв'язку з невиконанням зобов'язань за договорам позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних в розмірі 1783,36 грн. та збитки від інфляції в розмріі 2076,80 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2 договору № Д-1111-64/87-Д від 01.06.2010 р. передбачено, що за невиконання або неналежне виконання покупцем своїх зобов'язань по оплаті товару, згідно п. 6.3 даного договору, покупець виплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 7.2. договору нарахована пеня в розмірі 766,91 грн.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунок позивача, суд апеляційної інстанції погоджується із розрахунком останнього, з огляду на його відповідність вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, позивачем були правомірно нараховано штраф, пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

Посилаючись на ст.231 Господарського кодексу України позивач нарахував відповідачу також 7% штрафу від простроченої суми боргу в розмірі 1384,53 грн.

Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні 7% штрафу від простроченої суми боргу, оскільки підприємство позивача не відноситься до державного сектору економіки в розумінні ч. 2 статті 231 Господарського кодексу України.

Стосовно посилання апелянта на те, що сплив строк позовної давності Київський апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків станом на 30.09.2013 р./а.с.22/ та акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.03.2013р. /а.с.66/ відповідач - ДП " Укравтогаз " визнав загальну суму боргу перед позивачем в розмірі 1106612,92 грн.

Факт підписання актів звірки взаєморозрахунків сторонами не спростовано.

Згідно підпункту 4.4.1 пункту 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.02.2013 року №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» У дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір.

Таким чином, підписання представником відповідача актів звірок взаємних розрахунків станом на 31.03.2013 р. та станом на 30.09.2013 р. свідчить про вчинення відповідачем дій по визнанню суми боргу вказаної в акті, а тому і є дією, яка перериває строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 23.04.2015 року у справі №910/4477/15-г.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 23.04.2015 року у справі №910/4477/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/4477/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.Г. Смірнова

Л.В. Кропивна