КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа№ 910/17413/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Авдеєва П.В.

при секретарі

судового засідання: Грабовському Д.А.

за участі представників

сторін:

позивача Шурхно Л.С. - дов. 02.02.2015 № 01/02-15

відповідача Овдієнка В.Ю. - дов. від 20.01.2015 б/н

третьої особи не з'явився, про дату, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю

"Теком Лондері Сервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2015

у справі № 910/17413/14 (судді: Пригунова А.Б.,

Гулевець О.В., Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Теком Лондері Сервіс"

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю

"Бізнес група "Капітал"

третя особа, яка не

заявляє самостійних

вимог на предмет спору

на стороні відповідача Міністерство оборони України

про стягнення заборгованості за Договором про

надання комплексних послуг з прання білизни

від 23.07.2012 № 21/П-12 у розмірі 442 737,68 грн.,

з яких: 395 301,47 - основного боргу;

47 436,18 грн. - інфляційних витрат

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "Теком Лондері Сервіс" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача ТОВ "Бізнес група "Капітал" про стягнення заборгованості за Договором № 21/П-12 від 23.07.2013 у розмірі 395 301,50 грн. основного боргу та 47 436,18 грн. - інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати наданих комплексних послуг з прання білизни за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 № 910/17413/14 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, позивач ТОВ "Теком Лондері Сервіс" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 № 910/17413/14 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідач у своєму Відзиві на апеляційну скаргу від 15.06.2015 б/н просить колегію суддів залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 № 910/17413/14 залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Ухвалою КАГС від 02.06.2015 № 910/17413/14 порушено апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено судове засідання (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л.).

В судове засідання від 16.06.2015 представник третьої особи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про його належне повідомлення свідчить залучене до матеріалів справи зворотнє поштове повідомлення № 09-33/21901/15.

За пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Враховуючи, що присутні представники позивача та відповідача не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутності представника третьої особи, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду справи по суті за наявними матеріалами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дійшла висновку апеляційну скаргу ТОВ "Теком Лондері Сервіс" залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги таке.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23.07.2012 між ТОВ "Теком Лондері Сервіс" та ТОВ "Бізнес група "Капітал" було укладено Договір про надання комплексних послуг з прання білизни № 21/П-12, за умовами якого позивач зобов'язався надати послуги з комплексного прання білизни, обмундирування, спецодягу та іншого речового майна, а відповідач - прийняти послуги та оплатити їх вартість.

Відповідно до п. 1.2. Договору та Додатку № 1 передбачено надання послуг з прання в загальному обсязі 549 404 кг 55-ти військовим частинам (установам), розташованим у місті Києві, Київській та Житомирській областях вартістю 5,50 грн. за 1 кг з урахуванням упаковки, вантажних робіт у місцях завантаження і розвантаження та транспортних витрат.

Відповідно до п. 2.2 Договору приймальний контроль якості та кількості наданих послуг проводиться представником замовника, який оформлюється актом виконаних робіт в день здачі випраного майна у трьох примірниках, два з яких передаються виконавцю, а один залишається у представника замовника. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання наданих послуг за якістю і кількістю та направляється (передається) замовнику після надання послуг разом з рахунком-фактурою.

Згідно з п. 4.1. Договору розрахунки за надані послуги проводяться після фактичного їх виконання кожного календарного місяця на підставі актів виконаних робіт, протягом 60 календарних днів з дати надання виконавцем замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури за надані послуги, підписаного керівником, головним бухгалтером та засвідченого печаткою виконавця. У рахунку-фактурі виконавця відображається: найменування платника та одержувача коштів із зазначенням банківських реквізитів замовника та виконавця послуги, найменування послуг, кількість (вага), ціна на послуги (без ПДВ), сума (без ПДВ), ПДВ, сума (з ПДВ).

У відповідності до п. 4.2 Договору до рахунку-фактури додаються: належним чином оформлені акти приймання наданих послуг, які є підтвердженням приймання наданих послуг за якістю і кількістю.

Також абзацом 2 пункту 4.2 Договору встановлено, що на виконавця покладається обов'язок доставити замовнику 3 (три) примірники акту приймання контролю якості та кількості наданих послуг з прання, що передаються, підписані вповноваженими посадовими особами військових частин, яким надаються та/або надавались послуги. Виготовлення актів між замовником та вповноваженими посадовими особами військових частин, яким надаються та/або надавались послуги, здійснює замовник та надає їх виконавцю.

У разі відсутності вказаних у п. 4.1 та п. 4.2 документів, або у разі їх оформлення неналежним чином, або відсутності в них встановленої інформації, оплата за надані послуги не проводиться.

Договір, відповідно до п. 10.1, набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2012, а в частині - проведення розрахунків - до повного їх завершення.

Судом першої інстанції встановлено, що Листом № 03/10-13 від 03.10.2013 позивач ТОВ "Теком Лондері Сервіс" направило відповідачу Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012 на загальну суму 575 833,02 грн.

Листом № 28/10-13 від 28.10.2013 позивач запропонував відповідачу надати графік погашення заборгованості за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012 у розмірі 575 833,02 грн.

Листом № 311 від 12.11.2013 відповідач ТОВ "Бізнес група "Капітал" повідомив позивача про наявність у нього заборгованості за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012 у розмірі 180 531,49 грн., що підтверджується відповідними Актами здачі-приймання робіт (надання послуг), підписаними двосторнньо представниками сторін, в той час як заборгованість у розмірі 395 301,50 грн. документально не підтверджено та, відповідно, ТОВом "Бізнес група "Капітал" не визнається

18.04.2014 ТОВ "Теком Лондері Сервіс" звернулось до відповідача з Претензією-вимогою № 17-04/14 від 17.04.2014 про підписання актів здачі-приймання робіт (надання послуг) за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012 та оплату вартості послуг з прання на загальну суму 395 301,50 грн.

Місцевим господарським судом зазначено, що відомостей щодо надання відповідачем відповіді на вказану Претензію матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначав, що за період дії Договору № 21/П-12 від 23.07.2012 позивачем було надано відповідачеві ТОВ "Бізнес група "Капітал" обумовлені Договором послуги на загальну суму 1 395 256,50 грн., з яких відповідачем було оплачено 819 423,50 грн., та 180 531,49 грн. - присуджено до стягнення з ТОВ "Бізнес група "Капітал" за Рішенням Господарського суду від 12.06.2014 у іншій справі № 910/6035/14, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2014 № 910/6035/14 та вступило в законну силу.

Позивач зазначав, що відповідач відмовляється підписати Акти прийому-передачі наданих послуг за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012 на загальну суму 395 301,50 грн., (яка є предметом позову по даній справі), зокрема:

-Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 85 від 31.12.2012 на суму 55 995,50 грн., в т.ч. ПДВ;

- Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 86 від 31.12.2012 на суму 57948,00 грн., в т.ч. ПДВ;

- Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 87 від 31.12.2012 на суму 34 738,00 грн., в т.ч. ПДВ;

- Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 88 від 31.12.2012 на суму 55517,00 грн., в т.ч. ПДВ;

- Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 89 від 31.12.2012 на суму 45 639,00 грн., в т.ч. ПДВ;

- Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 90 від 31.12.2012 на суму 43081,00 грн., в т.ч. ПДВ;

- Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 91 від 31.12.2012 на суму 53 751,50 грн., в т.ч. ПДВ;

- Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 92 від 31.12.2012 на суму 48 631,00 грн., в т.ч. ПДВ;

Товариство, посилаючись на вказані односторонньо підписані з боку позивача Акти здачі-прийнття робіт з прання білизни, стверджував, що послуги на даний час є неоплаченими, а відтак - просив суд першої інстанції сягнути з відповідача заборгованість у розмірі 395 301,50 грн. за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012.

В обґрунтування своїх позовних вимог про надання відповідачу послуг за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012, позивач також посилався на Довідку зустрічної звірки Державної фінансової інспекції України № 08-21/1/39-з від 22.07.2013 (а/с 46-58) за підписом директора позивача та Головного державного фінансового інспектора, відповідно до якої в обліку ТОВ "Теком Лондері Сервіс у ТОВ "Бізнес група "Капітал" за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012 наявний борг за виконані послуги з прання білизни на суму 180 531,49 грн., яка підтверджується двосторонньо підписаними Актами задачі-прийняття робіт (надання послуг), та що була стягнута за іншою пов'язаною справою № 910/6035/14, а також 395 301,50 грн. - за Актами задачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаними односторонньо з боку ТОВ "Теком Лондері Сервіс", що є предметом розгляду даної справи.

У названій Довідці зустрічної звірки Державної фінансової інспекції України № 08-21/1/39-з від 22.07.2013 зазначається, що згідно первинних документів (накладних та супровідних квитанцій) обсяг фактично наданих послуг з прання склав 270 865,45 кг.

Враховуючи вищенаведене, судом першої інстанції зазначено, що для цілей бухгалтерського обліку документальним підтвердженням здійснення господарських операцій між суб'єктами господарювання є належним чином оформлені первинні документи в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Первинним документом для підтвердження надання послуг (виконання робіт) є оформлений акт приймання-передачі, видаткова накладна, тощо, де вказується найменування послуг, їх обсяг, кількість та вартість, назва підприємства та підпис особи, якій надавались послуги.

При цьому, виходячи з аналізу вищенаведених норм, суд першої інстанції звернув увагу, що, в даному випадку, саме виконавець, тобто ТОВ «Телком Лондері сервіс» є заінтересованою особою щодо складання та належного оформлення первинних документів, зокрема Актів приймання-здачі робіт, які б підтверджували надання останнім відповідних послуг з прання білизни за Договором.

Позивач, посилючись на Рішення Господарського суду від 12.06.2014 у пов'язаній справі № 910/6035/14 за позовом ТОВ "Теком Лондері Сервіс" до ТОВ "Бізнес група "Капітал" про стягнення 181 589,44 грн. стверджував, що пунктом 4.2 Договору не врегульовано обов'язку позивача з доставки Актів приймання-здачі робіт, оскільки названим пунктом Договору передбачено виготовлення Актів між замовником та уповноваженими посадовими особами військових частин, яким надавались послуги відповідачем, а тому відсутня вина Товариства з приводу неналаженого оформлення спірних Актів на суму 395 301,50 грн.

Також, позивач звертає увагу на встановлений за Рішенням Господарського суду від 12.06.2014 у пов'язаній справі № 910/6035/14 факт про те, що необґрунтованими є твердження ТОВ «Бізнес група «Капітал» щодо ненастання обов'язку з оплати внаслідок невиконання позивачем обов'язку, передбаченого абз. 2 п. 4.2. Договору, з приводку доставки актів приймання контролю якості та кількості наданих послуг з прання, що передаються вповноваженими посадовими особами військових частин, яким надаються та/або надавались послуги. Зокрема, Акти між відповідачем та військовими частинами є підставою для складання актів надання послуг між позивачем та відповідачем, з наявності якого, виходячи з абз. 3 п. 4.2. Договору, пов'язаний обов'язок з оплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В свою чергу, судом першої інстанції відзначено, що преюдиціальне значення мають саме встановлені судом обставини, в той час, як вищенаведене є оціночними судженнями суду з приводу певних доводів сторони у конкретній судовій справі, та не носять обов'язкового характеру для суду при розгляді іншої справи за участю тих же осіб.

Відтак, розглядаючи даний спір, суд самостійно дає правову оцінку Договору № 21/П-12 від 23.07.2012, виходячи із загальних норм цивільного законодавства, що регулюють спірні відносини.

Таким чином, місцевим господарським судом зазначено, що укладаючи Договір № 21/П-12 від 23.07.2012, сторони діяли на підставі вільного волевиявлення, а відтак в силу положень ст. 525, 526 Цивільного кодексу України його умови є обов'язковими для виконання.

Так, пунктом 4.2 Договору № 21/П-12 від 23.07.2012 на позивача покладено обов'язок доставити замовнику 3 примірники Акту приймання контролю якості та кількості наданих послуг з прання, що передаються, підписані вповноваженими посадовими особами військових частин, яким надаються та/або надавались послуги. Виготовлення актів між замовником та вповноваженими посадовими особами військових частин, яким надаються та/або надавались послуги, здійснює замовник та надає їх виконавцю.

Судом першої інстанції встановлено, що документально підтверджених відомостей щодо оспорення вказаного пункту Договору, визнання його недійсним матеріали справи не містять.

Таким чином, розглядаючи даний спір по суті місцевий господарський суд виходив із приписів ст. 34 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування та відзначає, що здійснення господарських операцій має підтверджуватись відповідними первинними документами, складеними та оформленими у відповідності до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Місцевий господарський суд, дослідивши подані позивачем документи в підтвердженя надання послуг з прання білизни за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012 на суму 395 301, 50 грн., дійшов висновку, що вони не відповідають ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а відтак, не можуть слугувати належними доказами надання позивачем послуг на заявлену суму, в зв'язку з тим, що мають односторонній суб'єктивний характер, оскільки підписані лише з боку позивача-виконавця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 № 910/17413/14 було зобов'язано сторін у даній справі подати суду письмові пояснення за підписом керівника підприємства про обсяг наданих/отриманих послуг з прання білизни за Договором №21/П-12 від 23.07.2012, а також бухгалтерську документацію, в якій відображені господарські операції з надання/отримання послуг в розрізі певного контрагента (сторони за Договором №21/П-12 від 23.07.2012).

Судом першої інстанції зазначено, що позивачем не було надано витребуваної судом за названою Ухвалою бухгалтерської документації, яка відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджувала б надання ТОВ "Бізнес група "Капітал" послуг за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012 на суму 395 301,50 грн., що заявлені до стягнення у даній справі.

В той же час, в наданих відповідачем бухгалтерських документах не відображено проведення господарських операцій за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012 на суму 395 301,50 грн.

За оцінкою колегії суддів, враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд, керуючись законом, та взявши до уваги, що Акти наданих послуг, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо надання послуг за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012 двосторонньо не підписані, будь-яких інших документів, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджували б здійснення господарських операцій на суму 395 301,50 грн. суду не було надано, дійшов цілком вірного висновку, що оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами надання послуг за вказаним Договором на суму 395 301,50 грн., то позовні вимоги визнаються необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судом першої інстанції, стосовно вимог позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 47 436,18 грн. за час прострочення оплати послуг відзначено, що оскільки у даному випадку позивачем не доведено в порядку ст.ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України надання послуг з прання білизни за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012 на суму 395 301,50 грн., то відповідно вимоги про стягнення інфляційних втрат є безпідставними.

У своїх доводах апеляційного оскарження позивач, як і у суді першої інстанції, продовжував стверджувати на необхідності взяти до уваги Довідку зустрічної звірки Державної фінансової інспекції України №08-21/1/39 від 22.07.2013, що за оцінкою товариства є належним доказом на підтвердження його позовних вимог у заявленому розмірі. В названій Довідці зазначається, що позивачем ТОВ "Теком Лондері Сервіс було надано відповідачу ТОВ "Бізнес група "Капітал" за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012 послуги з прання білизни на суму 180 531,49 грн., що підтверджується двосторонньо підписаними Актами задачі-прийняття робіт (надання послуг) та на суму 395 301,50 грн., що підтверджується за Актами задачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаними односторонньо з боку ТОВ "Теком Лондері Сервіс".

Серед іншого, скаржник наголошував і на тому, що відповідачем безпідставно не підписано спірні Акти приймання-здачі робіт та у матеріалах справи відсутній офіційний Лист-відповідь про відмову підписувати названі Акти. Позивач стверджує, що відповідач навмисно намагався уникнути моменту настання юридично значимої події, з настанням якої, або встановленням факту її настання, у замовника виникає документально підтвердженне грошове зобов'язання, а також починає свій перебіг календарний період з якого позивач має право нараховувати штрафні санкції за прострочення виконання такого зобов'язання. Відповідач, просить до даних правовідносин, застосувати п. 4 ст. 882 ЦК України, за яким Акт підписаний однією стороною, вважається належним доказом виконання робіт, за умови, якщо суд визнає мотиви відмови замовника від підписання акта необґрунтованими.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що всі доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі базуються на тих же доказах та поясненнях, що надавалися і суду першої інстанції та яким вже надана належна правова оцінка за оскарженим судовим Рішенням.

Відповідач, заперечуючи доводи скаржника, наголошував на їх безпідставності та необґрунтованості, посилаючись на те, Довідка зустрічної звірки Державної фінансової інспекції України №08-21/1/39 від 22.07.2013, яка за оцінкою позивача є належним доказом в підтвердження позовних вимог, не має ознак первиного бухгалтерського документу в розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», носить інформаційний та односторонній характер, а тому судом першої інстанції правомірно не прийнято її до уваги. Крім того, продовжував відповідач, дана Довідка мала б бути складена на основі тих самих первинних бухгалтерських документів, на підставі яких позивач доводить факт здійснення господарських операцій та відповідно наявність пред'явленого боргу.

Відповідач наголошує на тому, що односторонньо підписані з боку виконавця Акти здачі-приймання робіт на суму 395 301,50 грн. не є належними та допустимими доказами у даній справі. Відповідач звертає увагу колегії суддів на порядок підписання Актів приймання-передачі наданих послуг з прання, які б мали бути обов'язково підписані в день передачі майна (білизни). При цьому, виконавець посилається на п. 2.2 Договору, за яким приймальний контроль якості та кількості наданих послуг проводиться представником замовника, який оформлюється актом виконаних робіт в день здачі випраного майна у трьох примірниках, два з яких передаються виконавцю, а один залишається у представника замовника. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання наданих послуг за якістю і кількістю та направляється (передається) замовнику після надання послуг разом з рахунком-фактурою. За інших обставин, продовжував відповідач, майно просто не підлягало б передачі.

Відповідач, під час судового засідання від 16.06.2015 звернув увагу колегії суддів і на те, що в тому разі, якби виконавцем справді здійснювались послуги з прання білизни на суму 395 301,50 грн. за Договором № 21/П-12 від 23.07.2012, то це б також відобразилось у бухгалтерському обліку на підставі якого формується податкова звітність та сплачується ПДВ.

Колегія суддів, враховуючи встановленні обставини справи судом першої інстанції та вищенаведені пояснення сторін, не приймає до уваги посилання скаржника на норму ч.4 ст.882 ЦК України в обґрунтування визнання не підписаних відповідачем Актів виконаних робіт належним доказом здачі-приймання робіт з прання білизни, оскільки, за своєю правовою природою Договір № 21/П-12 від 23.07.2012 про надання комплекних послуг з прання білизни є Договором про надання послуг, а не договором будівельного підряду, правовідносини за яким є предметом регулювання ч.4 ст.882 ЦК України в частині підписання акта приймання-передачі виконаних робіт, що не слід ототожнювати.

Аналогічна правова позиція з приводу застосування ч.4 ст.882 ЦК України викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 01 лютого 2011 року № 15/237.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Теком Лондері Сервіс" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 № 910/17413/14 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 № 910/17413/14 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 № 910/17413/14 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/17413/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді М.Л. Яковлєв

П.В. Авдеєв