ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2015 р. Справа № 922/2456/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В.,суддя

Білоусова Я.О., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

апелянта - Журавель А.Ю. за довіреністю від 03.12.2014р., Скрипка Л.В. за довіреністю від 15.12.2014р.,

кредитора - особисто Пивовар В.С.,

боржника - Пивовар Т.І. за довіреністю від 16.01.2015р.,

арбітражний керуючий - Чаговець Т.П. свідоцтво №228 від 20.02.2013р.,

розглянувши у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" м. Харків, (вх. 3025 Х/2), на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.05.2015р. у справі № 922/2456/14

за заявою ТОВ "Мекап", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.05.2015р. (суддя Ємельянова О.О.) визнано вимоги кредитора Пивовара Віктора Семеновича в сумі 6189264,00 грн., та включено їх до реєстру вимог кредиторів в четверту чергу, а також 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору (1 черга задоволення вимог кредиторів); решту вимог у розмірі 178000,00 грн. відхилено.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що первинними документами підтверджується наявність заборгованості боржника перед кредитором Пивовар В.С. за договором №78 від 11.01.2010р. зворотної фінансової допомоги у розмірі 6189264,00грн., а тому підлягає задоволенню.

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 13.05.2015р. у справі №922/2456/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у визнанні вимог Пивовара В.С.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що матеріалами справи не підтверджено наявність заборгованості боржника перед Пивоваром В.С., матеріали справи та документи свідчать, що у боржника відсутня заборгованість перед Пивоваром В.С.

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 25.05.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Білоусової Я.О., судді Шутенко І.А.

Від боржника надійшли пояснення на апеляційну скаргу ПАТ "Укрсоцбанк" (вх. 8802 від 05.06.2015р.), в яких він просить залучити до матеріалів справи в якості доказів документи по справі.

Арбітражний керуючий надала відзив на апеляційну скаргу (вх. 8809 від 05.06.2015р.), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

Від апелянта надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги (вх. 8876 від 08.06.2015р.), в яких стверджує, що матеріалами справи не підтверджено наявність заборгованості боржника перед Пивоваром В.С.

Від представника боржника за довіреністю надійшли пояснення (вх. 9330 від 15.06.2015р.), в яких він повідомляє, що матеріали справи містять достатньо доказів наявності боргу, та відмовляється від проведення судово-економічної експертизи.

У судовому засіданні 24.06.2015р. представник апелянта підтримав свою позицію, викладену в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Представник боржника заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Арбітражний керуючий підтримала свою позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу, та просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

Кредитор просить ухвалу господарського суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Керівник ТОВ "Мекап" звернувся до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство відповідно до ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з посиланням на те, що фінансовий стан боржника є незадовільним, що виражається у наявності великого обсягу кредиторської заборгованості, а розмір активів підприємства не дозволяє виконати грошові зобов`язання перед кредиторами в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.06.2014р. прийнято заяву керівникам боржника до розгляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.07.2014р. порушено провадження у справі. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Чаговець Т.П., зобов'язано оприлюднити офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника. Встановлено строк подання розпорядником майна відомостей про результати розгляд вимог кредиторів та складання реєстру вимог кредиторів.

Згідно з ч. 6 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Після публікації на офіційному сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Мекап" (№ 5965 від 09.07.2014 року) надійшли заяви з вимогами до боржника, зокрема, від Пивовара В.С.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.09.2014р. визнано вимоги Пивовара Віктора Семеновича в сумі 6367264,00 грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в четверту чергу, а також 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору (1 черга).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2014р., зокрема ухвалу господарського суду Харківської області від 17.09.2014р. у справі №922/2456/14 (про розгляд вимог Пивовара Віктора Семеновича) залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.02.2015р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2014р. та ухвали господарського суду Харківської області від 17.09.2014 у справі № 922/2456/14 скасовано в частині визнання та включення до реєстру вимог кредиторів вимог фізичної особи Пивовара В.С.; в цій частині справу № 922/2456/14 передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Повертаючи справу на новий розгляд до господарського суду Харківської області, Вищий господарський суд України вказав, що в порушення норм ст.ст. 32-36 ГПК України та ч. 3 ст. 23 Закону про банкрутство суди не надали жодної правової оцінки визначеним в цих ордерах підставам для прийняття Товариством коштів від вказаної фізичної особи, оскільки частина згаданих ордерів містить посилання на договір зворотної фінансової позики № 78 від 11.01.2010р., а частина - ні (лише зазначення про таку підставу, як фінансова допомога на зворотній основі, без посилання на будь-яку угоду).

Крім цього касаційний суд зазначає, що не надано жодної правої оцінки вказаним банком в своїх апеляційних скаргах аргументам стосовно того, що в доданому до заяви про порушення справи про банкрутство бухгалтерському балансі станом на 01.04.2014р. спірна сума зобов'язань була відображена у графі "короткострокові кредити банків", а у доданій до додаткових пояснень банку до своєї апеляційної скарги копії довідці з розшифровкою дебіторів та кредиторів Товариства станом на 01.04.2012р. серед переліку кредиторів Товариства фізична особа Пивовар В.С. взагалі не визначена. При цьому заявник апеляційної та касаційної скарг звертає увагу на те, що вказана довідка скріплена печаткою Боржника та підписана, у тому числі її керівником - Пивовар В.С.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.05.2015р. (за результатами нового розгляду справи в частині кредиторських вимог Пивовара В.С.) визнано вимоги кредитора Пивовара Віктора Семеновича в сумі 6189264,00 грн., та включено їх до реєстру вимог кредиторів в четверту чергу, а також 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору (1 черга задоволення вимог кредиторів); решту вимог у розмірі 178000,00 грн. відхилено з підстав, зазначених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті. Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

В ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" закріплено, що вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

З матеріалів справи вбачається, що 23.07.2014р. Пивовар В.С. звернувся з заявою про визнання кредиторських вимог на загальну суму 6367264,00 грн. Вказані вимоги виникли внаслідок несвоєчасного виконання боржником наступних договірних зобов'язань.

Так, 11.01.2010р. між ТОВ "Мекап" та фізичною особою Пивоваром В.С. був укладений договір зворотної фінансової допомоги №78. Згідно з п.1.1 договору Пивовар В.С. (далі - Позикодавець) надає ТОВ "Мекап" (далі - Позичальник) безпроцентну зворотню позику, а останній зобов`язується повернути позику у визначений договором термін. Згідно з п.3.1 Позикодавець надає позику Позичальнику протягом дії договору в терміни, що визначаються потребами Позичальника. Термін позики починається з моменту набуття чинності цим договором а закінчується 31.12.2013р. (п.4.1.). Відповідно до п.5.1 після закінчення терміну, Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю всю суму позики.

Як зазначено господарським судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, Пивоваром В.С. була надана боржнику зворотня фінансова допомога на загальну суму 6367264,00 грн., що підтверджується актом звіряння №51 від 30.12.2013 року та прибутковими касовими ордерами. Проте, станом на час розгляду заяви зворотня фінансова допомога ТОВ "Мекап" не повернута.

Крім того, Пивовар В.С. посилається на платіжні, доручення, які підтверджують факт сплати зворотньої фінансової допомоги на загальну суму 6367264,00 грн. за укладеним договором зворотної фінансової допомоги від 11.01.2010р. №78.

Як вбачається з матеріалів справи, Пивовар В.С. в якості доказів виконання договору зворотної фінансової допомоги від 11.01.2010 року № 78 надав копії наступних документів: квитанцію від 05.12.2013р. №25 на суму 146000,00грн., квитанцію від 04.12.2013р. №22 на суму 142200,00грн., квитанцію від 03.12.2013р. №27 на суму 146400,00грн., квитанцію від 02.12.2013р. №53 на суму 146400,00грн., квитанцію від 28.11.2013р. №34 на суму 102000,00 грн., квитанцію від 15.11.2013р. №43 на суму 5000,00грн., квитанцію від 11.11.2013р. №61 на суму 7000,00грн., квитанцію від 25.10.2013р. №35 на суму 1000,00грн., квитанцію від 25.10.2013р. №31 на суму 5000,00грн., квитанцію від 25.10.2013р. №33 на суму 135000,00грн., квитанцію від 24.10.2013р. №64 на суму 50000,00грн., квитанцію від 23.10.2013р. №52 на суму 149000,00грн., квитанцію від 22.10.2013р. №32 на суму 125000,00грн., квитанцію від 22.10.2013р. №27 на суму 24000,00грн., квитанцію від 21.10.2013р. №101 на суму 100000,00грн., квитанцію від 18.10.2013р. №47 на суму 20000,00грн., квитанцію від 08.10.2013р. №73 на суму 5000,00грн., квитанцію від 07.10.2013р. №30 на суму 63000,00грн., квитанцію від 04.10.2013р. №40 на суму 30000,00грн., квитанцію від 03.10.2013р. №49 на суму 50200,00грн., квитанцію від 27.09.2013р. №27 на суму 65000,00грн., квитанцію від 26.09.2013р. №37 на суму 60000,00грн., квитанцію від 24.09.2013р. №37 на суму 70000,00грн., квитанцію від 23.09.2013р. №45 на суму 70000,00грн., квитанцію від 19.09.2013р. №51 на суму 125000,00грн., квитанцію від 19.09.2013р. №35 на суму 7000,00грн., квитанцію від 16.09.2013р. №64 на суму 45000,00грн., квитанцію від 09.09.2013р. №42 на суму 20000,00грн., квитанцію від 03.09.2013р. №4 на суму 75000,00грн., квитанцію від 30.08.2013р. №5 на суму 20000,00грн., квитанцію від 28.08.2013р. №15 на суму 65000,00грн., квитанцію від 22.08.2013р. №3 на суму 15000,00грн. квитанцію від 15.08.2013р. №32 на суму 75000,00грн., квитанцію від 14.08.2013р. №8 на суму 30000,00грн., квитанцію від 13.08.2013р. №5 на суму 20000,00грн., квитанцію від 07.08.2013р. №17 на суму 70000,00грн., квитанцію від 07.08.2013р. №16 на суму 70000,00грн., квитанцію від 06.08.2013р. №3 на суму 40000,00грн., квитанцію від 29.07.2013р. №3 на суму 65000,00грн., квитанцію від 25.07.2013р. №2 на суму 95000,00грн., квитанцію від 24.07.2013р. №12 на суму 120000,00грн., квитанцію від 23.07.2013р. №1 на суму 40000,00грн., квитанцію від 16.07.2013р. №4 на суму 100000,00грн., квитанцію від 12.07.2013р. №5 на суму 40000,00грн., квитанцію від 05.07.2013р. №2 на суму 120000,00грн., квитанцію від 04.07.2013р. №2 на суму 40000,00грн., квитанцію від 04.07.2013р. №7 на суму 100000,00грн., квитанцію від 30.05.2013р. №3 на суму 48564,00грн., квитанцію від 28.05.2013р. №4 на суму 50000,00грн., квитанцію від 21.05.2013р. №5 на суму 33000,00грн. квитанцію від 22.04.2013р. №373 на суму 875000,00грн., квитанцію від 30.01.2013р. №7 на суму 15000,00грн., квитанцію від 07.12.2012р. №19 на суму 135000,00грн., квитанцію від 05.12.2012р. №1 на суму 140000,00грн., квитанцію від 28.11.2012р. №2 на суму 140000,00грн., квитанцію від 27.11.2012р. №1 на суму 140000,00грн., квитанцію від 16.11.2012р. №361 на суму 100000,00грн., квитанцію від 14.11.2012р. №379 на суму 140000,00грн., квитанцію від 08.11.2012р. №3 на суму 80000,00грн., квитанцію від 08.11.2012р. №21 на суму 130000,00грн., квитанцію від 06.11.2012р. №374 на суму 54000,00грн., квитанцію від 31.08.2012р. №2 на суму 20000,00грн., квитанцію від 31.08.2012р. №2 на суму 20000,00грн., квитанцію від 13.08.2012р. №4 на суму 120000,00грн., квитанцію від 10.08.2012р. №5 на суму 60000,00грн., квитанцію від 12.07.2012р. №8 на суму 60000,00грн., квитанцію від 03.07.2012р. №16 на суму 65000,00грн., квитанцію від 19.06.2012р. №12 на суму 50000,00грн., квитанцію від 13.06.2012р. №5 на суму 100000,00грн., квитанцію від 23.05.2012р. на суму 40000,00грн., квитанцію від 22.05.2012р. №9 на суму 22000,00грн., квитанцію від 18.05.2012р. №12 на суму 62000,00грн., квитанцію від 15.05.2012р. №15 на суму 70000,00грн., квитанцію від 07.05.2012р. №10 на суму 19000,00грн., квитанцію від 28.04.2012р. №2 на суму 72000,00грн., квитанцію від 04.04.2012р. №2 на суму 73000,00грн., квитанцію від 03.04.2012р. №6 на суму 60000,00грн., квитанцію від 11.11.2011р. №FJB085 на суму 290000,00грн., квитанцію від 04.11.2011р. № FJB130 на суму 40000,00грн., квитанцію від 03.11.2011р. № FJB056 на суму 56000,00грн., квитанцію від 26.09.2011р. № FJB111 на суму 75000,00грн., квитанцію від 21.09.2011р. № FJB103 на суму 30000,00грн., квитанцію від 08.09.2011р. № FJB017 на суму 40000,00грн., квитанцію від 05.09.2011р. № FJB079 на суму 300000,00грн., квитанцію від 15.07.2011р. № FJB073 на суму 185000,00грн., квитанцію від 14.07.2011р. № FJB082 на суму 150000,00грн.

У вищезазначених квитанціях у графі «призначення платежу» вказано фінансова допомога на зворотній основі без посилання на номер, дату договору, на підставі якого здійснюється внесення коштів. Тому вищезазначені документи не можуть підтверджувати надання фінансової допомоги на зворотній основі у виконання вимог договору зворотної фінансової допомоги від 11.01.2010р. №78, укладеного між ТОВ "Мекап" та фізичною особою Пивоваром В.С.

Крім того, в балансі на 01.01.2012р., 01.01.2013р., в пасиві якого у рядку «поточна заборгованість за довгостроковими зобов'язаннями» відсутня будь-яка заборгованість, в балансі (звіті про фінансовий стан) на 31.12.2013р. заборгованість ТОВ «Мекап» перед кредитором Пивоваром В.С. в зазначеній сумі відсутня (т. 2, а.с. 88-96).

Також, як вбачається з розшифровки дебіторів (кредиторів) ТОВ «Мекап», підписаної керівником Пивовар В.С. та головним бухгалтером Сабельник К.О. та скріплений печаткою, станом на 01.04.2012р., в переліку відсутній дебітор - Пивовар В.С. (т. 3, а.с. 53).

Однак, до поданої заяви про порушення справи про банкрутство боржник надав баланс (звіт про фінансовий стан) станом на 01.04.2014р., в пасиві якого у рядку «короткострокові кредити банків» станом на кінець звітного періоду відображена сума 6367 тис. грн. (а.с. 30-31, т. 1).

Короткострокові кредити банків - це сума поточних зобов'язань підприємства перед банками за отриманими від них позиками.

Короткострокові кредити можуть надаватися банками у разі тимчасових фінансових труднощів, що виникають у зв'язку з витратами виробництва та обігу і не забезпечені надходженням коштів у відповідному періоді.

Таким чином, дана сума 6367 тис. грн., що знаходиться в пасиві у рядку «короткострокові кредити банків» може лише відображати заборгованість боржника перед банківськими установами за отриманими короткостроковими кредитами. Отже, сума, яка зазначені у рядку «короткострокові кредити банків» у балансі підприємства, не може бути підтвердженням заборгованості боржника перед фізичною особою Пивоваром В.С.

Бухгалтерський баланс - форма бухгалтерської звітності, яка показує у грошовому виразі стан господарських засобів за їх складом і використанням, джерелами надходження та призначення на певну дату. Має форму таблиці, яка складається з двох частин активу і пасиву. Результати руху фінансових потоків фіксуються в структурі капіталу, розмірах цільових фондів і фінансових активів, нарахованій амортизації. Баланс показує залежність підприємства від зовнішніх і позикових джерел фінансування, стан стосунків постачальниками і покупцями, напрямки інвестиційної діяльності підприємства та джерела його фінансування. Дані балансу свідчать про те, що має в своєму розпорядженні підприємство, скільки воно заборгувало постачальникам і кредиторам, яким є його власний капітал. Будь-яка господарська операція призводить до зміни балансу, і при нагоді його щоденного складання можна спостерігати залежність заходів, що проводяться, і фінансового стану. Балансом є зіставлення активів і пасивів підприємства, тобто грошових коштів і майна із зобов'язаннями підприємства щодо його власників і кредиторів.

Однак, у балансі на час звернення до господарського суду першої інстанції з заявою про порушення справи про банкрутство відсутня заборгованість у сумі 6367264,00 грн., з якою звертається Пивовар В.С. для визнання його кредиторських вимог.

Таким чином, доводи, які викладені в заяві Пивовара В.С. про визнання його кредиторських вимог та внесення до реєстру вимог кредиторів, не підтверджуються матеріалів ми справи та спростовуються документами фінансової звітності.

З огляду на вищевикладене, посилання господарського суду першої інстанції на наявність прибуткових касових ордерів, як на доказ про отримання боржником коштів на підставі договору від 11.01.2010р. №78 від фізичної особи Пивовар В.С., не можуть бути підтвердженням заборгованості, оскільки дана заборгованість підприємства перед Пивоваром В.С. не відображена у балансі підприємства, який є основним документом руху фінансових потоків підприємства.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження в матеріалах справи при апеляційному перегляді ухвали місцевого господарського суду, отже, апеляційна скарга ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню, заява Пивовара В.С. про визнання кредиторських вимог та включення їх до реєстру вимог кредиторів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 99, п.2 ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" м. Харків, задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 13.05.2015р. у справі № 922/2456/14 скасувати.

Відмовити Пивовар В.С. в задоволенні заяви про визнання кредиторських вимог та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складений 25.06.2015р.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.А. Шутенко