ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015 р. Справа №917/679/15

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" в інтересах Миргородського районного газопостачання, вул.Шишацька-84, м.Миргород, Полтавська обл., 37604

до Відділу освіти Миргородської районної державної адміністрації, с.Гаркушинці, вул. Полякова-7, м.Миргород, Полтавська область,37600

про стягнення 1 590 083,11грн

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: Прасол Я.В.

від відповідача: Боюнець І.Л., дор № 01-19/693 від 15.05.15р.

У судовому засіданні 11.06.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором №317 від 19.02.2015р. на постачання природного газу за врегульованим тарифом у розмірі 1 590 083,11грн., у т.ч. 1 534 463,98грн. - сума основного боргу, 52 970,61грн. - пеня, 2 648,52грн. - 3% річних.

23.04.2015р. за вхід. №5988 після судового засідання, тобто після початку розгялду господарським судом справи по суті, через канцелярію суду позивачем було надано заяву про зміну (доповнення) підстав позову.

Дану заяву судом не прийнято, оскільки відповідно до ст.22 ГПК України позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви до початку розгляду судом господарським судом справи по суті.

Від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог вих. №2212 від 28.05.2015р., в якій позивач повідомив про сплату відповідачем частково суми боргу у розмірі 206649,95грн. та просить суду стягнути з відповідача 1 179 762,85грн., суму основного боргу, 100 757,17грн. -пені, 5 037,85грн. - 3% річних, 165 722,11грн. - інфляційні нарахування.

Відповідно до постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

З урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, судом розглядаються вимоги про стягнення з відповідача 1 179 762,85грн., суму основного боргу, 100 757,17грн. -пені, 5 037,85грн. - 3% річних, 165 722,11грн. - інфляційні нарахування.

Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву ( вх. № 8862 від 11.06.2015р.), в якому відповідач проти позовних вимог не заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

19 лютого 2015 року між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (постачальник) та Відділом освіти Миргородської районної державної адміністрації (споживач) було укладено договір №317 від 19 лютого 2015 року на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Відповідно до п. 1.1 Договору, постачальник постачає природній газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 3.2 Договору, облік обсягів газу, що постачається на умовах Договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. №618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006р за №67/11941.

Відповідно до п.3.5 Договору на підставі результатів вимірювання обсягу газу вузлами обліку складаються щомісяця акти приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 4.1 Договору, розрахунки за реалізований Споживачеві газ здійснюється за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Відповідно до п. 4.2 Договору, у випадках передбачених законодавством, до ціни на природний газ додаються:

збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ;

тариф на транспортування газу магістральними газопроводами;

тариф на транспортування газу розподільними трубопроводами;

тариф на постачання газу за регульованим тарифом;

податок на додану вартість.

Відповідно до п. 4.6 Договору оплата вартості послуг з постачання газу проводиться Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% попередньої оплати вартості обсягів газу, запланованих для поставки, за 5 (п'ять) банківських днів до початку місяця поставки на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи із ціни газу за наступний розрахунковий період. Уразі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок Споживача на його письмову вимогу.

У разі збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в п'ятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому Договором порядку.

Відповідно до п. 4.8 Договору, у разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати вартості послуг з постачання газу Сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством, укладають графік погашення заборгованості, який оформляється додатком до Договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

ПАТ «Полтавагаз» в особі Миргородського РГП свої зобов'язання за договором виконувало належним чином. Так, відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2015 року. ПАТ «Полтавагаз» було поставлено, а Відділом освіти Миргородської РДА прийнято у лютому 2015 року 205,506 тисяч метрів кубічних природного газу.

Відповідач, в порушення вимог умов Договору, послугами з газопостачання користувався, але оплату за них, в установлений в договорі строк, не проводить. У зв'язку з чим станом на момент прийняття рішення виникла заборгованість за поставлений газ в сумі 1 179 762,85 гривень.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п.п. 6.2.2 Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із Споживача стягується пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Статтею 625 ЦК України визначена відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Так, відповідачу нараховано пеню у розмірі 100 757,17грн., 5 037,85грн. - 3% річних та 165 722,11грн. - інфляційних втрат.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 100 757,17грн., 5 037,85грн. - 3% річних та 165 722,11грн. - інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст..78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Як вбачається з вищевикладеного, позовні вимоги позивачем обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Миргородської районної державної адміністрації, с.Гаркушинці, вул. Полякова-7, м.Миргород, Полтавська область,37600 ( , МФО 831019, р/р 1612) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" в інтересах Миргородського районного газопостачання, вул.Шишацька-84, м.Миргород, Полтавська обл., 37604 ( код 03351912, р/р 5 в філії Полтавського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 331467) 1 179 762,85грн. - заборгованості за поставлений природний газ, 100 757,17грн. - пені, 5 037,85грн. - 3% річних, 165 722,11грн. - інфляційні нарахування, а також судовий збір у розмірі 29025,59грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено: 12.06.2015р.

Суддя Кльопов І.Г.