ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 червня 2015 р. Справа № 903/535/15

За позовом публічного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Нововолинської філії ПАТ "Волиньобленерго"

до державного підприємства "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська"

про стягнення 26 831,39грн.

Суддя: Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача: Сорокіна В.К., дов №19/26-35 від 15.05.2015р.

від відповідача: н/в

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Суть спору: публічне акціонерне товариство "Волиньобленерго" в особі Нововолинської філії ПАТ "Волиньобленерго" (в межах повноважень, визначених у довіреності №19/26-1253 від 01.04.2015р. (а.с. 59) звернулося з позовом до державного підприємства "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" про стягнення 26 832,22грн., в тому числі 19 161,18грн. заборгованості за оперативно-технічне та ремонтне обслуговування електрообладнання згідно договору №19/13-17 від 30.04.2013р., 7 311,60грн. інфляційних втрат та 359,44грн. річних за період з 01.01.2014р. по 01.04.2015р. відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань по договору №19/13-17 від 30.04.2013р. на оперативно-технічне та ремонтне обслуговування електрообладнання ПС-35/6 кВ В-2 м. Нововолинськ з протоколом розбіжностей від 14.05.2013р., що стверджується калькуляціями місячної вартості по оперативно-ремонтному обслуговуванню масляного вимикача С-35 кВ на ПС 35/6 В-2 м. Нововолинська на 2 квартал 2013р., рахунками-фактурами №534-000017 від 27.01.2014р., №534-000024 від 25.02.2014р., №534-000060 від 26.03.2014р., №534-000098 від 23.04.2014р., №534-000114 від 21.05.2014р., №534-000141 від 24.06.2014р., №534-000168 від 24.06.2014р., №534-000211 від 22.08.2014р., №534-000250 від 19.09.2014р., №534-000314 від 20.10.2014р., №534-000358 від 26.11.2014р., №534-000378 від 10.12.2014р., №534-00016 від 15.01.2015р., №534-000068 від 27.02.2015р., №534-000112 від 30.03.2015р., №534-000185 від 28.04.2015р., актами прийому виконаних робіт №534-000030 від 27.014.2014р., №534-000065 від 25.02.2014р., №534-00010 від 26.06.2014р., №534-000134 від 23.04.2014р., №534-000179 від 21.05.2014р., №534-000224 від 24.06.2014р., №534-000284 від 24.07.2014р., №534-000323 від 22.08.2014р., №534-000370 від 22.09.2014р., №534-000407 від 20.10.2014р., №534-000470 від 26.11.2014р., №534-000510 від 10.12.2014р., №534-000006 від 15.01.2015р., №534-000039 від 27.02.2015р., №534-000072 від 30.03.2015р., №534-000129 від 28.04.2015р.

Ухвалою суду від 18.05.2015р. порушено провадження у справі. Зобов'язано відповідача подати суду: пояснення (обґрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з'явився, ухвала суду від 18.05.2015р. повернута органами поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

У пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб на фізичних осіб-підприємців адреса відповідача: 45311, Волинська обл., Іваничівський район, село Поромів, куди і направлялась ухвала суду (а.с. 68-70).

Позивач звернувся до суду з клопотанням від 02.06.2015р. про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з проведеним перерахунком інфляційних та річних. Просить стягнути 19 161,18грн. основного боргу, 358,61грн. річних та 7 311,60грн. інфляційних нарахувань за період з 16.02.2014р. по 30.04.2015р.

Згідно із ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

Вищий господарський суд України у п. 3.10 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказав, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів інших осіб, судом приймається заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, спір вирішується виходячи з нової ціни позову - 26 831,39грн.

У судовому засіданні 02.06.2015р. позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, явку не було визнано обов'язковою, суд, визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

встановив:

30.04.2013р. публічне акціонерне товариство "Волиньобленерго" (виконавець) та ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" (замовник) уклали договір №19/13-17 на оперативно-ремонтне обслуговування електрообладнання ПС-35/6 кВ В-2 м. Нововолинськ.

Згідно п.п. 1.1, 1.2 договору виконавець зобов'язався виконувати роботи по оперативно-технічному і ремонтному обслуговуванню електрогосподарства замовника, а саме: комірника 35кВ з вимикачем С35-кВ на ПС 35/6 В-2 м. Нововолинськ.

Договором (п. 2.1) договору визначено, що вартість робіт з оперативно-технічного обслуговування електрообладнання визначається калькуляцією (додаток №1).

Оперативно-технічне обслуговування оформляється двостороннім актом виконаних робіт в обсязі узгодженої сторонами калькуляції, який є підставою для проведення розрахунків (п. 2.2 договору).

Сторони у пунктах 2.3, 2.5 договору погодили, що оплата виконаних робіт здійснюється замовником щомісячно протягом 10 банківських днів після закінчення звітного місяця на підставі виставленого рахунку згідно акта виконаних робіт в обсязі узгодженої сторонами калькуляції. Оплата виконаних робіт проводиться протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт.

Виконання позивачем зобов'язань по договору стверджується актами здачі-приймання робіт (надання) послуг за період з січня 2014р. по квітень 2015р., підписаних повноважними особами сторін та скріплених печатками (а.с. 14-48).

Відповідач оплату за оперативно-технічне обслуговування ПС -35/6кВ В-2 не здійснив, що призвело до звернення виконавця з позовом до суду.

Укладений сторонами договір на оперативно-технічне ремонтне обслуговування електрообладнання ПС-35/6 кВ В-2 є договором про надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 ЦК України).

Договір №19/13-17 предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був. Доказів протилежного суду не надано.

В силу ст.193 ГК України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч.1. ст.32 ГПК України).

Підставність нарахованих позивачем 19 161,18грн. за виконані роботи по оперативно-технічному обслуговуванню ПС-35кВ В-2 за період з січня 2014р. по травень 2015р. стверджується калькуляціями (а.с. 12, 15, 22, 29, 36, 49), двосторонніми актами прийому виконаних робіт №534-000030 від 27.014.2014р., №534-000065 від 25.02.2014р., №534-00010 від 26.06.2014р., №534-000134 від 23.04.2014р., №534-000179 від 21.05.2014р., №534-000224 від 24.06.2014р., №534-000284 від 24.07.2014р., №534-000323 від 22.08.2014р., №534-000370 від 22.09.2014р., №534-000407 від 20.10.2014р., №534-000470 від 26.11.2014р., №534-000510 від 10.12.2014р., №534-000006 від 15.01.2015р., №534-000039 від 27.02.2015р., №534-000072 від 30.03.2015р., №534-000129 від 28.04.2015р., підписаними замовником без зауважень (а.с. 14-48), актом звірки взаєморозрахунків станом на 28.04.2015р. (а.с. 51), відповідачем не оспорена, а тому борг в сумі 19 161,18грн. підлягає до стягнення в силу ст. 193 ГК України, ст. 901 ЦК України.

Нараховані позивачем 358,61грн. 3% річних та 7 311,60грн. інфляційних втрат є підставними, при цьому суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежів, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищий господарський суд України у п.п. 1.3, 4.1 постанови пленуму від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначив, що статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", і ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 02.06.2015р. відповідачу нараховано 358,61грн. 3% річних за період з 16.02.2014 по 30.04.2015р. за прострочення оплати згідно договору №19/13-17 від 30.04.2013р., які є підставними та підлягають до стягнення в силу ч.2 ст. 625 ЦК України.

Розрахунок нарахування 3% річних перевірено судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення 7 311,60грн. інфляційних втрат, господарський суд зауважує наступне:

Згідно долучених до матеріалів справи розрахунків, позивачем нараховані до стягнення 7 311,60грн. інфляційних втрат за період з 16.02.2014р. по 30.04.2015р.

Суд перевірив розрахунок за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3. і, оскільки розміри нарахувань перевищують суми, зазначені позивачем, суд задовольняє вимоги позивача в межах суми вимог, а саме: 7 311,60грн. інфляційних втрат за період з 16.02.2014р. по 30.04.2015р. згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вищий господарський суд України у п. 1.7 постанови пленуму №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказав, що коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Оскільки спір до розгляду суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827,00грн. слід віднести на нього згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527,625, 901 ЦК України, ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з державного підприємства "Передпускова дирекція Шахти №10 "Нововолинська" 45311, Волинська обл., Іваничівський район, село Поромів,

на користь публічного акціонерного товариства "Волиньобленерго" 43023 м.Луцьк, вул.Єршова, 4 в особі Нововолинської філії публічного акціонерного товариства "Волиньобленерго" Іваничівський район, с.Будятичі, вул.Жовтнева, 92,

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення

складено 08.06.2015р.

Суддя С.Т. Філатова