ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015 р. Справа № 914/1344/15

За позовом:Прокурора Шевченківського району м. Львова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів;
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Підбірці, Пустомитівський р-н, Львівська обл.;
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державного підприємства Львівський державний центр науки, інновацій та інформатизації, м. Львів;
про:стягнення 4941,73 грн. боргу з орендної плати, 494,17 грн. штрафу, 1059,79 пені
Суддя Крупник Р.В. Секретар Айзенбарт А.І.
Представники сторін:
від прокуратури:ОСОБА_2 прокурор (посвідчення №027882);
від позивача:ОСОБА_3 представник (довіреність № 18-11-00041 від 06.01.2015р.);
від відповідача:не зявився;
від третьої особи:не зявився.

Прокурору та представнику позивача розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

24.04.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Прокурора Шевченківського району м. Львова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (надалі Позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі Відповідач) про стягнення 4941,73 грн. боргу з орендної плати, 494,17 грн. штрафу, 1059,79 пені.

Ухвалою господарського суду від 27.04.2015р. порушено провадження по справі, її розгляд призначено на 18.05.2015р., залучено до участі у справі ДП Львівський державний центр науки, інновацій та інформатизації в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Розгляд справи відкладався на 08.06.2015р. та 22.06.2015р. з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

Прокурор в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Обгрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що 09.08.2012р. між позивачем та відповідачем укладено договір оренди нерухомого державного майна №127, на виконання якого позивачем було передано, а відповідачем прийнято в строкове, платне користування нерухоме державне майно частину нежитлового приміщення загальною площею 12,8 кв.м., яке розміщене в будівлі Львівського державного центру науки, інновацій та інформатизації за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 57. За умовами договору відповідач зобовязувався не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним перераховувати орендну плату за користування приміщення, однак своїх зобовязань не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 4941,73 грн. Крім цього, у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, прокурор просить суд стягнути з боржника 494,17 грн. штрафу та 1059,79 грн. пені.

Представник позивача в судове засідання зявився, заявлені прокуратурою позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити повністю.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

Третя особа явки повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечила, вимог ухвал суду не виконала, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ :

09.08.2012р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір оренди нерухомого державного майна №127 (надалі Договір) , за умова п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне користування нерухоме державне майно частину нежитлового приміщення №24 (вестибюлю) площею 12,8 кв.м., яке розміщене в будівлі Львівського державного центру науки, інновацій та інформатизації (літера А-9) за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 57, що перебуває на балансі Державного підприємства «Львівський державний центр науки, інновацій та інформатизації» (надалі Балансоутримувач).

Майно, згідно п. 1.2. Договору передається в оренду з метою розміщення торговельного обєкта з продажу окулярів, лінз, скелець.

З п. 10.1. Договору вбачається, що такий укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 09.08.2012р. по 07.08.2015р. включно.

Орендар вступає у строкове, платне користування майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше підписання сторонами цього Договору та акту приймання-передавання майна (п. 2.1. Договору).

На виконання Договору, позивачем було передано, а відповідачем, в свою чергу, прийнято в строкове, платне користування вказане в п. 1.1. Договору приміщення, що підтверджується відповідним Актом приймання-передачі нерухомого майна.

Положеннями п. 3.1., 3.3., 3.6. Договору визначено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затв. постановою КМУ від 04.10.1995р. №786 становить без ПДВ за базовий місяць оренди червень 2012 року 1225,94 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні: 70% до державного бюджету на рахунок визначений ДКСУ, а саме: Одержувач коштів Держбюджет м. Львова, код ЄДРПОУ одержувача, банк одержувача - ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, № рахунку -2002(код 22080300); - 30% на рахунок балансоутримувача.

За умовами п. 5.3. Договору орендар зобовязувався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Як вбачається з долучених до позовної заяви розрахунків, своїх зобовязань за Договором (в частині внесення орендної плати) відповідач не виконав, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 4941,73 грн. (з врахуванням індексів інфляції), яку прокурор просить суд стягнути з відповідача за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу такими, що підлягають до задоволення повністю, виходячи з наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Згідно положень ст. 759 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 286 ГК України передбачено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

В силу положень ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В розділі 3 Договору сторони погодили розмір орендної плати, порядок та строки її внесення.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Крім цього, такий же обов'язок покладається на орендаря в п. 5.3. Договору.

Законодавцем в ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання умов Договору в частині сплати орендної плати, відповідач заборгував позивачу 4941,73 грн. за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року. Так як орендна плата відповідачем у встановлені Договором строки сплачена не була, така підлягає стягненню з відповідача в заявленому розмірі.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Пунктом 3.7., 3.8. Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, прокурор та позивач просять стягнути з ФОП ОСОБА_1 10% штрафу у розмірі 494,17 грн. штрафу та 1059,79 грн. пені.

Положеннями ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначив ВГС України в п. 4 Оглядового листа від 29.04.2013р. №01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ) чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Здійснивши перерахунок пені та штрафу, суд зазначає, що такі підлягають стягненню з відповідача повністю, у заявленому розмірі.

Щодо звернення прокурора в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Львівській області, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 ГПК країни господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною другою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В позовній заяві прокурор зазначив, що невиконання відповідачем умов договору призводить до зменшення фінансових надходжень до бюджету, що заподіює шкоду державі.

Суд погоджується з доводами прокурора, що недоотримання позивачем (який являється центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна та ін. відповідно до ст. 1 ЗУ «Про Фонд державного майна України») грошових коштів, зазначених у позовній заяві, призвело до зменшення дохідної частини бюджету, чим порушено інтерес держави в даному випадку.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход державного бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відтак, судовий збір у розмірі 1827,00 грн. слід стягнути з відповідача в дохід державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 2, 4-3, 27, 29, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (81127, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підбірці, вул. Козацька, 1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення фонду державного майна України по Львівській області (79000, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3, ) 4941,73 грн. боргу, 494,17 грн. штрафу та 1059,79 пені.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (81127, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підбірці, вул. Козацька, 1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід державного бюджету України 1827,00 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 30.06.2015 р.

Суддя Крупник Р.В.