ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р.Справа № 922/3051/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Лободі Т.О.

розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", м. Харків,
до приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К.", м. Харків,
про визнання недійсним договору
за участю представників:

позивача - не з"явився,

відповідача - Савві Л.Є. (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод ім. Орджонікідзе", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К.", про визнання договору поставки № 8/05/14 від 08.05.2014 р., укладеного сторонами, недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не було поставлено товар - каретки 150.31.012 у кількості 120 шт., які є невід'ємною частиною системи підвіски тракторів, що обумовило постачання некомплектного товару - мостів задніх Л 150.72.004, тим самим відповідачем навмисно введено позивача в оману щодо наміру постачання комплектного товару за договором, що є підставою для визнання договору недійсним і відповідності до ст. 230 Цивільного кодексу України.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений ухвалою суду, отримання якої підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що спірний договір був досліджений господарським судом в іншій справі, відбулось часткове виконання цього договору, позивач прийняв товар за договором без будь яких зауважень щодо кількості, якості, комплектності.

Враховуючи те, що позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак своїми процесуальними правами на участь у судовому засіданні не скористався, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, за наявними у справі матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

08.05.2014р. між ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" (позивач, покупець) та ПрАТ "У.П.Е.К." (відповідач, продавець) укладено договір поставки № 8/05/14, за уомвами якого відповідач зобов"язався поставити позивачу запасні частини, що призначені для комплектації тракторів типа ХТЗ-17221, ХТЗ-17222, ХТЗ-16131, ХТЗ-150К-09, Т-156Б-09, Т-150-05-09, а позивач зобов"язався прийняти товар та оплатити його вартість.

Відповідно до п. 1.2. спірного договору, найменування, кількість та ціна товару зазначаються у Специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього договору.

Сторонами було підписано дві специфікації до спірного договору, а саме 15.09.2014 р. підписана Специфікація № 1 на суму 8 900 136,00 грн., 18.09.2014 р. підписана специфікація № 2 на суму 29 313 756,00 грн. У специфікаціях зазначено, що оплата Товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дати відвантаження партії Товару, а строк постачання - рівними партіями на протязі строку дії Договору.

Пунктом 10.1 договору визначено термін його дії до 31.12.2014 р.

Відповідно до Специфікації № 1 від 15.09.2014 р. відповідачем позивачу було поставлено товар на суму 8 900 136,00 грн.

Відповідно до Специфікації № 2 від 18.09.2014 р. відповідачем позивачу було поставлено товар на суму 1 162 068,00 грн.

Товар одержано представником відповідача за довіреностями № 2379 від 26.09.2014 р., № 2599 від 17.10.2014 р., № 2643 від 27.10.2014 р.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що відповідачем безпідставно припинено постачання узгодженого товару, при цьому позивач вважає, що факт непоставки залишку товару свідчить про те, що позивач навмисно ввів його в оману щодо наміру постачання комплектного товару.

Суд зазначає, що факти поставки товару та його отримання позивачем встановлені рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/995/15, яке набрало законної сили, за позовом Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." до Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. Орджонікідзе" про стягнення заборгованості.

Зазначеним рішенням господарського суду встановлено, що умови договору з боку позивача були порушені, розрахунок за отриману продукцію в тридцяти денний строк з моменту відвантаження товару не здійснено, тому відповідач законно зупинив постачання іншого товару по спірному договору.

Крім того, 18.09.2014 року Позивач подав зустрічну позовну заяву по справі № 922/995/15 про зобов'язання Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." виконати свій обов'язок з постачання товару за договором № 8/05/14 від 08 травня 2014 року, в задоволенні якої відмовлено.

20.05.2015 року Харківський апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Харківський завод ім. Орджонікідзе" , рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2015 року по справі № 922/995/15 залишено без змін.

Подача позивачем зустрічної позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг по справі № 922/995/15, в яких він просить суд зобов'язати АТ "У.П.Е.К." поставити залишок товару по спірному договору, спростовує викладені в позовній заяви доводи позивача щодо недійсності договору, оскільки у вказаних документах позивач вважає спірний Договір дійсним та таким, що повністю відповідє волі сторін, підтверджує виконання договору, прийнявши товар від відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факти отримання позивачем товару за спірним договором , факт його прийняття без будь яких заперечень з боку позивача та законність дій відповідача щодо зупинення поставки товару у зв'язку з невиконанням позивачем обов'язку по оплаті встановлені рішенням господарського суду Харківської області по справі 922/995/15 від 20.03.2015 р., яке набрало законної сили.

Харківський апеляційний господарський суд в постанові від 20.05.2015 р. по справі № 922/995/15 надав оцінку спірному договору під час розгляду клопотання позивача про зупинення розгляду справи та зазначив, що з правової точки зору, укладений між сторонами договір поставки відповідає нормам чинного законодавства, а також звичаям ділового обігу, не порушує прав та інтересів учасників, є цілком зрозумілим, тому у колегії суддів відсутні сумніви щодо дійсності даного правочину.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що відповідачем не були поставлені каретки 150.31.012-1Д, що обумовило постачання некомплектного товару - мостів задніх Л 150.72.004, які не були використані у виробництві.

Відповідно до ст. 682 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові Договору купівлі-продажу щодо комплектності. Якщо договором купівлі-продажу не встановлено умов щодо комплектності товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, комплектність якого визначається звичаями ділового обороту або іншими вимогами, що звичайно ставляться.

Відповідно умов спірного Договору сторонами було погоджено специфікацію № 1 від 15.09.2014 року та специфікацію № 2 від 18.09.2014 року, в яких визначено найменування, кількість та асортимент поставки в 2014 році. Поставка відбувалась рівними частинами відповідно до узгоджених строків поставки. Обидві специфікації, що були підписані на виконання вказаного Договору не містили будь-яких умов щодо комплектності Товару, а передбачали перелік (номенклатуру) Товару, що підлягає поставці за Договором.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Посилання Позивача в обґрунтування позовних вимог на листування з ТОВ "УПЕК ТРЕЙДИНГ" не є належними доказами, оскільки по-перше, ТОВ "УПЕК ТРЕЙДИНГ" не є стороною спірного договору, по-друге, доказів надсилання листів відповідачу до матеріалів справи не надано, а за твердженням відповідача листування з приводу виконання спірного договору сторонами не велось.

Судом встановлено, що п.п. 11.4. договору постачання № 8/05/14 від 08 травня 2014 року, передбачено, що всі зміни та доповнення до договору дійсні у випадку здійснення іх у письмовій формі і підписання належним чином сторонами, а п.п.1.2, 3.2. договору встановлено, що найменування, кількість, ціна, строки поставки товару встановлюються у відповідній специфікації.

Доказів підписання сторонами додаткових угод про зміну умов договору позивачем не надано.

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до п. 3.10. Постанови Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності, заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв'язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочинів не має істотного значення.

При виконанні умов спірного договору будь-яких обставин, які б могли перешкодити вчиненню правочину, не існувало. Позивачем не надано будь-яких належних доказів введення його в оману. Відповідач належним чином виконував свої зобов'язання щодо поставки товару відповідно до умов укладеного Договору, а відповідач не виконав свої зобов'язання щодо оплати товару, що встановлено господарський судом Харківської області та Харківським апеляційним господарським судом при постановленні рішень у справі № 922/995/15.

Суд зазначає, що обставини, на які посилається позивач стосуються виконання умов договору № 8/05/14 від 08.05.2014р., однак такі посилання не є підставою для визнання договору недійсним.

Позивачем не наведено жодної обставини, за якої спірний договір може бути визнаний недійсним, судом також при розгляді справи не встановлені обставини, які б свідчили про недійсність спірного договору.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги нормативно та документально не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 32-35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 25.06.2015 р.

Суддя В.О. Яризько