КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа№ 911/114/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників cторін:

позивача: Тихонов В.В., довіреність № 296 від 06.04.2015 р.,

відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ МАРКЕТИНГОВІ ТОВАРИ ТА СКЛО"

на рішення господарського суду Київської області від 21.04.2015 р. (повне рішення складено: 06.05.2015 р.)

у справі №911/114/15 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "АКТИВ-БАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ МАРКЕТИНГОВІ ТОВАРИ ТА СКЛО"

про стягнення 145 109,04 євро

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "АКТИВ-БАНК" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАМ "УКРАЇНА" про стягнення 145109,04 євро.

В подальшому, ухвалою господарського суду Київської області від 17.03.2015 р. змінено найменування відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАМ "УКРАЇНА" на Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ МАРКЕТИНГОВІ ТОВАРИ ТА СКЛО".

Рішенням господарського суду Київської області від 21.04.2015 р. позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ МАРКЕТИНГОВІ ТОВАРИ ТА СКЛО" (код 32739644, 07101, Київська обл., м. Славутич, Бакинський квартал, буд. 15) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" (код 26253000, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 3) 105000,00 (сто п'ять тисяч) євро поточної заборгованості за кредитом, 35 000,00 (тридцять п'ять тисяч) євро простроченої заборгованості за кредитом, 874,52 (вісімсот сімдесят чотири) євро заборгованості за поточними процентами, 4 234,52 (чотири тисячі двісті тридцять чотири) євро заборгованості за простроченими процентами, 499 999,00 (чотириста дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. простроченої заборгованості за кредитом, 33 452,00 (тридцять три тисячі чотириста п'ятдесят дві) грн. заборгованості за простроченими процентами.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ МАРКЕТИНГОВІ ТОВАРИ ТА СКЛО" (код 32739644, 07101, Київська обл., м. Славутич, Бакинський квартал, буд. 15) в доход Державного бюджету України 73 080,00 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ МАРКЕТИНГОВІ ТОВАРИ ТА СКЛО" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 21.04.2015 р. по справі №911/114/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в частині стягнення суми поточної заборгованості в розмірі 105000,00 (сто п'ять тисяч) євро поточної заборгованості за кредитом, 35 000,00 (тридцять п'ять тисяч) євро простроченої заборгованості за кредитом, 874,52 (вісімсот сімдесят чотири) євро заборгованості за поточними процентами, 4 234,52 (чотири тисячі двісті тридцять чотири) євро заборгованості за простроченими процентами, 499 999,00 (чотириста дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. простроченої заборгованості за кредитом, 33 452,00 (тридцять три тисячі чотириста п'ятдесят дві) грн. заборгованості за простроченими процентами.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував і порушив норми матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні просив апеляційний господарський суд у задоволені апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ МАРКЕТИНГОВІ ТОВАРИ ТА СКЛО" відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Відповідач в судове засідання повноважних представників не направив, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення, встановив наступне.

05.09.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "АКТИВ-БАНК" (позивач, Позикодавець, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАМ "Україна" (найменування змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ МАРКЕТИНГОВІ ТОВАРИ ТА СКЛО"), (відповідач, Позичальник) було укладено Договір про здійснення кредитних операцій № 0905/01 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 140 000,00 євро та 500 000,00 грн., а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит, що відповідно до п. 3.1. Кредитного договору становить 12 % річних в валюті Євро та відповідно до п. 3.2. Кредитного договору 22 % річних в гривнях.

Відповідач зобов'язався повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором, а саме кредит отриманий в Євро до 04.12.2015 р. (включно), а кредит в гривнях до 04.09.2014 р. (включно).

В подальшому, 27.12.2013 р. між Банком та відповідачем було укладено Договір №1 про внесення змін та доповнень до Договору про здійснення кредитних операцій №0905/01 від 05.09.2013 р., відповідно до умов якого Сторони дійшли згоди збільшити ліміт Кредитної операції в гривні до 812 000,00 грн., встановити строк повернення кредиту до 04.09.2014 р. (включно). Відповідно до Графіка погашення відповідач зобов'язався 31.12.2013 р. здійснити погашення основного зобов'язання в сумі 312 000,00 грн., а також в строк до 04.09.2014 р. погасити заборгованість за Основним зобов'язанням в сумі 500 000,00 грн.

12.02.2014 р. між Банком та відповідачем було укладено Договір №2 про внесення змін та доповнень до Договору про здійснення кредитних операцій №0905/01 від 05.09.2013 р., відповідно до умов якого Сторони дійшли згоди внести зміни до Графіку погашення заборгованості за Кредитним договором, а саме 31.12.2013 р. здійснити погашення основного зобов'язання в сумі 312 000,00 грн., а також відповідач зобов'язався 12.02.2014 р. здійснити погашення заборгованості за Основним зобов'язанням в сумі 499 999,00 грн., решту заборгованості за Основним зобов'язання в гривнях, що становить 1,00 грн. сплатити 04.09.2014 р.

Позивач зазначив, що належним чином виконав свої обов'язки за Кредитним договором, надавши відповідачу обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами: №1582 від 11.09.2013 р. та № 342 від 12.02.2014 р.

Відповідач в порушення вимог законодавства та умов Кредитного договору свої зобов'язання зі сплати чергових платежів своєчасно та в повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим, позивач відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, звернувся до суду з позовом про повернення всієї суми кредиту та сплати нарахованих відсотків.

Розділом 10 Кредитного договору передбачені негативні обставини та їх наслідки щодо виконання сторонами Кредитного договору, серед яких невиконання або неналежне виконання Клієнтом/відповідачем будь-яких зобов'язань за Кредитним договором.

Відповідно до п. 12.1. Кредитного договору Банк має право призупинити здійснення Кредитних операцій та/або вимагати достроково виконання Основного зобов'язання у випадках, передбачених Договором та/або законодавством України.

Пунктом 15.1. Кредитного договору передбачений обов'язок Клієнта/відповідача виконати Основне зобов'язання у строки (у тому числі достроково), у порядку та відповідно до умов Договору. Відповідно до п. 10.2. Кредитного договору незалежно від інших положень Кредитного договору, у випадку настання вищезазначеної негативної обставини, Банк набуває права вимагати від відповідача достроково повернути наданий йому Кредит у повному обсязі.

Відповідач, незважаючи на інші положення Кредитного договору, зобов'язаний виконати зазначену вимогу Банку і повернути отриманий Кредит у повному обсязі разом із нарахованою Платою за Кредитну операцію і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Клієнтом/відповідачем на користь Банку, в строк не пізніше 30 календарних днів з дня направлення Банком Клієнту відповідної вимоги.

Згідно з п. 17.5. Кредитного договору будь-які документи (вимоги, заяви, повідомлення та інші), що направляються однією стороною іншій протягом строку дії Договору, повинні бути здійснені в письмовій формі і будуть вважатись направленими належним чином, якщо вони направлені засобами поштового зв'язку (рекомендованим листом, телеграмою або листом з оголошеною цінністю та описом вкладення).

Враховуючи вищевикладене, позивач 24.12.2014 р., керуючись п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, п.п. 10.2., 12.1., 15,1., 17.5. Кредитного договору надіслав рекомендованим листом відповідачу вимогу вих. № 7540/11 від 23.12.2014 р. про усунення недоліків виконання умов Кредитного договору, а саме щодо погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором, що станом на 20.11.2014 р. становить 39 234,52 Євро та 533451,00 грн. Відповідачем вимоги Банку виконані не були.

Позивач зазначив, що у зв'язку з порушенням умов Кредитного договору з відповідача підлягає стягненню 145 109,04 євро, що в еквіваленті по курсу НБУ 18,985595 грн./євро на поточну дату складає 2 754 981,47 грн., а також 533 451,00 грн., у тому числі:

- сума поточної заборгованості за кредитом 105 000,00 євро, що в еквіваленті по курсу НБУ 18,985595 грн./євро на поточну дату складає 1 993 487,48 грн.;

- сума простроченої заборгованості за кредитом складає 35 000,00 євро, що в еквіваленті по курсу НБУ 18,985 грн./євро на поточну дату складає 664495,83 грн.;

- сума заборгованості за поточними процентами 874,52 євро, що в еквіваленті по курсу НБУ 18,985 грн./євро на поточну дату складає 16603,28 грн.;

- сума заборгованості за простроченими процентами 4 234,52 євро, що в еквіваленті по курсу НБУ 18,985595 грн./євро на поточну дату складає 80 394,88 грн.;

- сума простроченої заборгованості за кредитом 499 999,00 грн.;

- сума заборгованості за простроченими процентами, 33 452,00 грн.

Також, позивач повідомив, що Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №158 від 24.12.2014 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК", з 24.12.2014 р. розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічне акціонерне товариство "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "АКТИВ-БАНК". Ліквідацію в ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК" запроваджено строком на 1 рік з 24.12.2014 р. по 23.12.2015 р.

Відповідач в свою чергу зазначив, що Банк передчасно звернувся до суду з даним позовом про дострокове повернення всієї суми кредиту, оскільки, між Банком та Позичальником в Кредитному договорі було погоджено, що у випадку виникнення будь-якої негативної обставини (п. 10.1. Кредитного договору) Банк має право вимагати від відповідача достроково повернути наданий Кредит в повному обсязі. Про дане рішення Банк зобов'язаний повідомити відповідача, направивши йому відповідну вимогу, а відповідач зобов'язаний її виконати в строк не пізніше 30 календарних днів з дня її направлення Банком відповідачеві. Однак, вимога про дострокове повернення кредиту №7540/11 від 23.12.2014 р. була направлена Банком TOB "ЗАМ "Україна" 24.12.2014 р., а позов подано 15.01.2015 р.

Суд відзначає, що ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, яка визначає наслідки порушення договору позичальником, передбачено що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, нормою ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України не передбачено залежності відповідного права позивача від дотримання певних строків. Крім того, під час провадження у справі визначений у вимозі Банку строк настав і у відповідача була можливість виконати вимогу банку про дострокове повернення позики після порушення провадження у справі.

Щодо посилань відповідача на непідтвердженість факту надання банком кредитних коштів, позивач на виконання вимог суду надав пояснення та повідомив, що з метою обліку наданого Банком TOB "ЗАМ "Україна" Кредиту (в гривнях) Банком відкрито рахунок №43. Прострочена заборгованість за Кредитом обліковувалась на рахунку №43 (в гривнях). З метою обліку наданого Банком TOB "ЗАМ "Україна" Кредиту (в Євро) Банком відкрито рахунок №43. Прострочена заборгованість за Кредитом обліковувалась на рахунку №43 (в Євро). Крім того, позивачем на підтвердження викладених обставини, надано до матеріалів справи відповідні виписки по наведеним рахункам.

Також, позивачем надано пояснення, що в призначенні платежу, зазначеному в меморіальному ордері № 1582 від 11.09.2013 р., Банком помилково зазначено хибний номер Договору про здійснення кредитних операцій, а саме № 0509/02 (який ніколи між сторонами не укладався), вірним є Договір про здійснення кредитних операцій № 0905/01. При цьому, всі реквізити меморіального ордеру № 1582 від 11.09.2013 р., згідно якого Банком перераховано на поточний рахунок TOB "ЗАМ" Україна" (рахунок № 43 відкритий в Євро) кредит в сумі 140 000, 00 Євро повністю відповідають умовам визначеним Договором про здійснення кредитних операцій № 0905/01 від 05.09.2013 р. Також, відповідачем починаючи з 30.09.2013 року з поточного рахунку № 43 сплачувались на рахунок № 43, відкритий у Євро, відповідно до п. 3.1 Договору про здійснення кредитних операцій № 0905/01 від 05.09.2013 року, відсотки по кредиту наданому згідно саме Договору № 0905/01 від 05.09.2013 року.

Щодо посилань відповідача на неврахуванням Банком сплати 300 595,57 грн. та 7497,60 євро, судом встановлено, що на відповідні кошти, що обліковуються на поточному рахунку ТОВ "УМТИС" 13.02.2015 року було направлено Банку доручення про перерахування грошових коштів у розмірі 300 595,57 грн. та 7 497,60 євро в рахунок погашення заборгованості за Договором №0905/01 від 05.09.2013 р.

Однак, Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №158 від 24.12.2014 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК", з 24.12.2014 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "АКТИВ-БАНК", ліквідацію в ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК" запроваджено строком на 1 рік з 24.12.2014 р. по 23.12.2015 р.

Як визначено п. 2. ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, яка діяла у відповідний період), з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Враховуючи те, що Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №158 від 24.12.2014 розпочато процедуру ліквідації Банку, станом на 13.02.2015 року (доручення про списання коштів з рахунку ТОВ "УМТИС"), діяльність банку була завершена і вимоги за зобов'язаннями банку, могли пред'влятися тільки в межах ліквідаційної процедури. Таким чином, виконання доручення про списання коштів з рахунку ТОВ "УМТИС" стало не можливим.

Частиною 2 ст. 528 Цивільного кодексу України визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитим договором, за яким, згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно з п. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до норм статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи обставини справи, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про доведеність факту існування заборгованості Позичальника в заявленій в позові сумі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги наведене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Київської області від 21.04.2015 р. у справі №911/114/15 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ МАРКЕТИНГОВІ ТОВАРИ ТА СКЛО" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Київської області від 21.04.2015 р. у справі №911/114/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ МАРКЕТИНГОВІ ТОВАРИ ТА СКЛО" - без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов