ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р.Справа № 922/3213/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Омельченко К.А.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Ю Бі Сі - Промо", м. Харків
до UBC "Logistyka Sp.z.o.о", Poland
про стягнення коштів в розмірі 321344,30 євро (що еквівалентно 7369742,31 грн.) та 138 701,56 доларів США (що еквівалентно 2919418,17грн.)
за участю представників сторін:

позивача - Рощупкін Є.О.,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "НВО "Ю Бі Сі - Промо" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - UBC "Logistyka Sp.z.o.о", Poland в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за отриманий товар в розмірі 321344,30 євро, що еквівалентне 7 369 742,31 грн., та 138 701,56 доларів США, що еквівалентне 2919418,17 грн. у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов Контракту № 04/2013/PL від 10.01.2013 року та Контракту №220 від 18.12.2014 року. Також позивачем заявлено до стягнення судовий збір у розмірі 73080,00грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Контрактом № 04/2013/PL від 10.01.2013 року та Контрактом №220 від 18.12.2014 року , що призвело до виникнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду від 02.06.2015 р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 30.06.2015 р. о 10:20 год.

24.06.2015 року до суду від позивача надійшов супровідний лист, в якому вігн просить суд долучити до матеріалів справи додаткові документи. Надані документи долучено судом до матеріалів справи.

24.06.2015 року до суду від позивача надійшло клопотання, в якому він просить суд долучити до матеріалів справи відзив відповідача, який надійшов курєрською службою доставки від UBC "Logistyka Sp.z.o.о", в якому відповідач підтверджує наявність заборгованості перед позивачем, але не може на даний час не має можливості сплатити суму боргу.

Надані документи долучено судом до матеріалів справи.

Позивач в судовому засідання підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав усні пояснення по суті спору.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, і розгляд справи можливий без присутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Ю БІ СІ - ПРОМО», Україна (надалі - Позивач) та UBC Logistyka sp.z.o.o., Польща (надалі- Відповідач) був укладений Контракт № 04/20ІЗ/PL від 10.01.2013р., за умовами якого Позивач зо бов'язався поставити та передати у власність Відповідача продукцію. Асортимент, кількість, ціна та вар тість, якої зазначається в Специфікаціях до Договору (далі за текстом - Товар), а Відповідач прийняти та оплатити Товар, зазначений в Специфікаціях.

Так у 2015р. між Позивачем і Відповідачем було укладено декілька Специфікацій на поставку Товару на умовах, вказаних у Специфікаціях, а саме:

- згідно Специфікації № 93 від 25.03.2015р., відповідно до вантажної митної декларації (форма МД- 2) № 807100000/2015/009560 від 26.03.2015р. та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 345945, Позивач поставив Відповідачу товар, асортимент якого вказано у Специфікації, на умовах СРТ Pribenik, Slovakia, на загальну суму 127 230,50 євро. (а.с.36);

-згідно Специфікації № 94 від 27.03.2015р., відповідно до вантажної митної декларації (форма МД- 2) № 807100000/2015/009845 від 27.03.2015р. та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 685032, Позивач поставив Відповідачу товар, асортимент якого вказано у Специфікації, на умовах СРТ - Novi Sad, Serbia, на загальну суму 35 740,00 євро (а.с.42);

-згідно Специфікації № 95 від 09.04.2015р., відповідно до вантажної митної декларації (форма МД- 2) № 807100000/2015/011536 від 10.04.2015р. та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 672531, Позивач поставив Відповідачу товар, асортимент якого вказано у Специфікації, на умовах СРТ - Novi Sad, Serbia, на загальну суму 41 627,50 євро (а.с.48);

-згідно Специфікації № 98 від 10.04.2015р., відповідно до вантажної митної декларації (форма МД- 2) № 807100000/2015/01 1954 від 15.04.2015р. та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 044026, Позивач поставив Відповідачу товар, асортимент якого вказано у Специфікації, на умовах СРТ - Pribenik, Slovakia, на загальну суму 6 771,60 євро (а.с.54);

-згідно Специфікації № 100 від 16.04.2015р., відповідно до вантажної митної декларації (форма МД-2) № 807100000/2015/012850 від 23.04.2015р. та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 0384626, Позивач поставив Відповідачу товар, асортимент якого вказано у Специфікації, на умовах СРТ-Novi Sad, Serbia, на загальну суму 46 730,00 євро (а.с.60);

-згідно Специфікації № 101 від 23.04.2015р., відповідно до вантажної митної декларації (форма МД-2) № 807100000/2015/012917 від 23.04.2015р. та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 1, Позивач поставив Відповідачу товар, асортимент якого вказано у Специфікації, на умовах СРТ - Pribenik, Slovakia, на загальну суму 21 978,00 євро (а.с.66);

Згідно Специфікації № 102 від 28.04.2015р., відповідно до вантажної митної декларації (форма МД-2) № 807100000/2015/014077 від 30.04.2015р. та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №1, Позивач поставив Відповідачу товар, асортимент якого вказано у Специфікації, на умовах СРТ - Pribenik, Slovakia, на загальну суму 41 266,70 євро (а.с.72).

Тобто, Позивач - ТОВ «НВО «Ю БІ СІ - ПРОМО» на умовах СРТ згідно умов Инкотермс-2010 та умов Контракту № 04/20ІЗ/PL від 10.01.2013р., здійс нив на адресу Відповідача поставку вище зазначеного Товару згідно Специфікацій в повному обсязі па загальну суму 321 344,30 Євро, виконавши умови вищезазначеного Контракту.

Також між Позивачем та Відповідачем був укладений Контракт № 220 від 18.12.2014р., за умовами якого Позивач зобов'язався поставити та передати у власність Відповідача продукцію. Асортимент, кількість, ціна та вартість, якої зазначається в Специфікаціях до Договору, а Відповідач прийняти та Товар, зазначений в Специфікаціях.

В березні 2015р. між Позивачем і Відповідачем було укладено Специфікацію № 1 від 10.03.2015р. до Контракту №220 від 18.12.2014р.

Згідно умов даної Специфікації, Позивач на умовах СРТ О'фаллон, Сполучені Штати Америки поставив Відповідачу Товар на загальну суму 138 701,56 дол. США. Товар отриманий вантажоодержувачем у країні міста доставки - UBC Distribution USA 11.03.15р.

Позивач - ТОВ «НВО «Ю Б1 СІ - ПРОМО» на умовах СРТ згідно умов Инкотермс -2010 здійснив на адресу Відповідача поставку вище зазначеного Товару згідно Специфікації № 1 від 10.03.2015р. в повному обсязі на загальну суму 138 701,56 доларів США.

Підтвердженням поставки Товару по вищевказаним Специфікаціям є вантажно-митні декларації (Форма МД-2), міжнародна товарно-транспортні накладні (CMR) з відміткою Відповідача про одержання Товару та електронні повідомлення про фактичне вивезення товарів.

Згідно умов Контрактів Позивач поставив замовлений Товар Відповідачу, а Відповідач отримав Товар, про що свідчить дата і підпис, проставлені Відповідачем на зазначених товарно-транспортних накладних. Крім того, Відповідач своїм листом № 345 від 07.05.2015р. вказував, що отримав продукцію від Позивача вчасно і зауважень щодо якості немає (а.с.35).

Таким чином Позивач виконав свої зобов'язання щодо ставки Товару Відповідачу належним чином в повному обсязі.

Додатковою угодою від 05.03.2015р. до Контракту № 220 від 18.12.2014 р. передбачено, що оплата Товару поставленого згідно відповідних Специфікацій оплачуються Відповідачем протягом 20 (двадця ти) календарних днів від дати оформлення декларації на експорт.

19.03.15 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено додаткову угоду до Контракту № 04/2013/РL від 10.01.2013 року, згідно якої оплата То вару поставленого згідно відповідних Специфікацій оплачуються Відповідачем протягом 20 календарних днів від дати оформлення декларації на експорт, але не пізніше 2 календарних днів після оплати по Контракту № 220 від 18 грудня 2014 р.

Однак, в порушення умов Контракту № 04/2013/РL від 10.01.2013 року та Додаткової Угоди до Контракту №220 від 18 грудня 2014 року, відповідач не розрахувався за отриманий від позивача товар та не надав суду доказів на підтвердження сплати заборгованості в сумі 321 344,30 Євро та 138 701,56 доларів США , що становить 100% від вартості поставленого товару згідно Специфіка цій до Контрактів.

Факт несплати відповідачем зазначеної суми заборгованості і став підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області.

Відповідно до п. 9.2. Контракту №04/2013/РL від 10.01.2013 року п.9.2 Контракту №220 від 18 грудня 2014 року, у разі якщо спори та розбіжності не врегульовані сторонами за допомогою переговорів, то такі спори мають бути передані на розгляд до господарського суду Харківської області (м. Харків, Україна) із застосуванням матеріального та процесуального права України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Статтею ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлено, що спори, які виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Дія міжнародних договорів України на території України регулюється ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29.06.2004р. № 1906-IV, згідно якої чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до п. 9 роз'яснень президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002р. № 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств та організацій" Конвенція ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980р. (Відень, 1980) застосовується у вирішенні спорів за договорами купівлі-продажу, укладеними сторонами, які знаходяться у різних державах, незалежно від посилання на зазначену конвенцію у договорі за наявності однієї із таких умов, а саме: сторони договору перебувають у державах, кожна з яких є учасницею конвенції; згідно з колізійними нормами міжнародного приватного права застосовується матеріальне право держави учасниці конвенції. Так, Україна та Казахстан є учасниками вказаної Конвенції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3, 7 ст. 4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

В силу приписів ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Як встановлено судом, на виконання умов вищевказаного Контракту № 04/2013/PL та Контракту №220 позивачем було здійснено поставку товару на загальну суму 3 21 344,30 євро та 138 701,56 доларів США, що підтверджується товарно-транспортною накладними (CMR) та митними деклараціями форми МД-2. Отримання відповідачем товару підтверджується відміткою на вказаних товарно-транспортних накладних.

Відповідач в своєму відзиві на позовну заяву не заперечував факт поставки товару, але вказував про неможливість сплати заборгованості да даний час.

Згідно із ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати товару за Контракту № 04/2013/РL від 10.01.2013 року та за Контрактом № 220 від 18.12.2014 року.

Відповідно до 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 321 344,30 євро, що еквівалентне 7 369 742,31 грн., та 138 701,56 доларів США, що еквівалентне 2919418,17 грн. обґрунтованими, доведеними доданими до справи доказами та підлягаючими задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України, покладаючи судовий збір в розмірі 73 080,00 грн. на відповідача.

Керуючись статтями 11, 525, 526, 530, 625, 626, 655, 662, 663, 692, 712 Цивільного кодексу України, статтями 174, 193 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з UBC "Logistyka Sp.z.o.о" (PL , Польща, Bykow, ul.Gajowa,5, 55-095 Mirkow, POLAND) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Ю Бі Сі - Промо" (61157, м. Харків, вул. Селянська, буд. 110, ) 321 344,30 (триста двадцять одна тисяча триста сорок чотири Євро 30 євроцентів), що еквівалентно 7 369 742,31 грн. та 138 701,56 доларів США (сто тридцять вісім тисяч сімсот один долар США 56 центів.) що еквівалентно 2 919 418,17 грн., а також судовий збір у розмірі 73 080,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.07.2015 р.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя Л.С. Лаврова