УХВАЛА

17.06.2015Справа № 910/9989/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Арікс», м.Київ

про стягнення 1 336 676,75 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арікс», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін», м.Київ

про стягнення 4 428 877,84 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Титаренко О.В. - по дов.

від відповідача Качура О.П. - кер.; Дубовик А.А. - по дов.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін», м.Київ звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Арікс», м.Київ про стягнення 1 336 676,75 грн.

02.06.2015р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» про збільшення позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача основний борг в сумі 1 255 980,84 грн., пеню в сумі 49 551,02 грн., інфляційні втрати в розмірі 175 837,31 грн. та 3% річних в сумі 4955,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Арікс» умов договору №А-1003/РД від 29.04.2010р. в частині оплати виконаних проектних робіт в обсязі та строки, визначені умовами укладеного між сторонами правочину, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Відповідач у відзиві №619-АР від 07.05.2015р. проти задоволення позовних вимог надав заперечення, посилаючись на виконання заявником проектних робіт за відсутності вихідних даних, що, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Арікс», свідчить про їх невідповідність чинним містобудівним нормам.

Ухвалою від 02.06.2015р. господарського суду міста Києва прийнято до сумісного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву №633-АР від 28.05.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Арікс», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін», м.Київ про стягнення збитків в сумі 4 428 877,84 грн.

В обґрунтування зустрічного позову заявник посилався на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» було неналежним чином виконано проектні роботи за договором №А-1003/РД від 29.04.2010р., що свідчить про наявність підстав для стягнення з виконавця збитків на підставі ст.858 Цивільного кодексу України.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» проти задоволення зустрічних позовних вимог надав заперечення з огляду на те, що частина актів приймання-передачі була підписана замовником без зауважень, а інша частина хоча і не підписана Товариством з обмеженою відповідальністю «Арікс», проте, останній своєчасно ґрунтовних заперечень з приводу виконання робіт за останніми не надав, а отже, у відповідності до умов укладеного між сторонами правочину роботи за всіма актами є прийнятими як належним чином виконані.

Щодо заявлених в судовому засіданні 17.06.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання новому представнику позивача можливості ознайомитись з матеріалами справи та підготувати правову позицію по суті спору, а також про витребування у відповідача проектної документації, суд зазначає наступне.

За змістом ст.22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

У ст.69 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість прийняття певного судового рішення у відповідному судовому засіданні.

У п.3 Постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010р., «Смірнова проти України» від 08.11.2005р., «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006р., «Літоселітіс Проти Греції» від 05.02.2004р.).

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст.ст.32 - 34 Господарського процесуального кодексу України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Проте, позивачем не представлено до матеріалів справи належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів неможливості направити у судове засідання підготовленого представника, як з числа своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Відносно тверджень про необізнаність позивача про дату і час судового засідання через неотримання ухвал, суд зауважує, що поштова кореспонденція, скерована за адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін», що визначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернута до суду з відміткою «За закінченням встановленого строку зберігання».

Одночасно, суд зазначає, що двомісячний строк розгляду справи закінчився, клопотання про продовження строків вирішення спору в судовому засіданні 17.06.2015р. позивачем і відповідачем не подавалось, що обумовлює неможливість відкладення розгляду справи на іншу дату.

Клопотання про витребування доказів, що відповідало б приписам ст.38 Господарського процесуального кодексу України, Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» заявлено не було. До того ж, суд ще ухвалою від 21.04.2015р. про порушення провадження по справі витребовував у сторін всі документи, які були складені на виконання договору №А-1003/РД від 29.04.2010р.

За таких обставин, заявлені в судовому засіданні 17.06.2015р. позивачем клопотання про відкладення розгляду справи та витребування доказів залишені судом без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно із положеннями ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз» судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч.2 п.2 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи».

Як вказувалось вище, обґрунтовуючи поданий позов та заперечуючи проти зустрічних позовних вимог, позивач посилається на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Арікс» умов договору №А-1003/РД від 29.04.2010р. в частині оплати виконаних належним чином проектних робіт в обсязі та строки, визначені умовами укладеного між сторонами правочину. При цьому, заявником наголошено, що останнім було належним чином виконано роботи, перелік яких визначено, як у підписаних так і у не підписаних відповідачем актах.

Одночасно, заперечуючи проти первісного позову та обґрунтовуючи зустрічний, Товариство з обмеженою відповідальністю «Арікс» посилається на те, що виконання заявником проектних робіт за відсутності вихідних даних свідчить про їх невідповідність чинним містобудівним нормам та останні містять істотні та такі, що не могли бути встановлені під час їх прийняття, недоліки та відступи від умов укладеного між сторонами правочину.

Отже, під час розгляду справи №910/9989/15 між сторонами виник спір щодо якості виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» в межах договору №А-1003/РД від 29.04.2010р. робіт.

Наразі, обставини щодо якості та обсягів фактично виконаних за договором №А-1003/РД від 29.04.2010р. проектних робіт входять до предмету доказування по даній справі, а тому повинні бути досліджені господарським судом з метою винесення обґрунтованого та повного рішення.

Разом з цим, для з'ясування вказаних обставин є необхідним застосування відповідних методів та методик дослідження проектної документації, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців.

Під час розгляду спору у судовому засіданні 17.06.2015р. представниками сторін заперечень з приводу необхідності призначення по справі судової експертизи не представлено.

Відповідно до ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Виходячи зі змісту листа №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз», вирішуючи питання про призначення судової експертизи, господарському суду необхідно витребувати у сторін пропозиції стосовно конкретних державних спеціалізованих експертних установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але має враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення експертного дослідження.

За змістом п.5 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

Згідно з п.3 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду, у процесі підготовки справи до розгляду суддя не позбавлений можливості, викликавши представників сторін, з'ясувати їх думку щодо питань, які слід поставити перед експертом.

Ухвалою від 03.06.2015р. сторін було зобов'язано надати пропозиції щодо переліку питань та вибору експертної установи, якій слід доручити проведення вказаного експертного дослідження.

Проте, учасниками судового процесу вимоги суду виконано не було, відповідних пропозицій не надано.

Під час розгляду спору у судовому засіданні 17.06.2015р. представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Арікс» визначення кола питань, що слід поставити на вирішення судової експертизи, залишено на розсуд суду.

Згідно з ч.3 ст.41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Пунктом 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

У судовому засіданні 17.06.2015р. представником позивача було запропоновано доручити проведення судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Відповідачем вибір експертної установи було залишено на розсуд суду.

За висновками суду, доручення проведення судової експертизи по справі №910/9989/15 наведеній експертній установі є недоцільним з огляду на проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз експертних досліджень у термін, що перевищує три місяці (з урахуванням великого завантаження експертної установи), що може призвести до затягування строків розгляду спору та недотримання приписів Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків вирішення справи.

Виходячи з того, що для об'єктивного та правильного вирішення спору потрібні спеціальні знання в будівельно-технічній сфері, суд дійшов висновку про призначення судової експертизи, проведення якої слід доручити експерту Ярмоленко Миколі Григоровичу, який включений до Державного реєстру атестованих судових експертів (свідоцтво №991, м.Київ, вул.Печерський Узвіз, буд.19, поверх 1).

При виборі експерта судом враховано, що Ярмоленко Микола Григорович був експертом Київського судового експертно-консультаційного центру «Будівельник» при Київському національному університеті будівництва і архітектури, має досвід у проведенні дослідження об'єктів та документації з 2006р. Згідно з інформацією, що міститься у реєстрі, на сьогоднішній день відповідність вказаної особи вимогам Закону України «Про судову експертизу» підтверджується наявністю в останнього свідоцтва експерта №991, виданого на підставі рішення №14 від 09.06.2006р. Центральною експертно-кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України. Отже, господарський суд дійшов висновку про можливість доручення експертизи саме вказаному судовому експерту.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно з п.9 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначається, зокрема, сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи.

За змістом п.23 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Приймаючи до уваги предмет та підстави первісного та зустрічного позову, за висновками суду, обидві сторони є заінтересованими в проведенні судової експертизи, а отже, обов'язок з її оплати покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Арікс» в рівних частинах.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, господарський суд вважає за необхідне для всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи призначити судову експертизу, проведення якої доручити Ярмоленко Миколі Григоровичу, а витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на сторін в рівних долях.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.41, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судову експертизу по справі №910/9989/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арікс», м.Київ про стягнення 1 336 676,75 грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арікс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» про стягнення збитків в сумі 4 428 877,84 грн.

На вирішення експерту поставити наступні питання:

1. Який обсяг та загальна вартість проектних робіт, виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» у межах договору №А-1003/РД від 29.04.2010р.? Відповідь на запитання визначити загалом та окремо за кожним з етапів (актів) виконання робіт.

2. Чи відповідають проектні роботи, виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» у межах договору №А-1003/РД від 29.04.2010р., вимогам містобудівної документації, вихідним даним та вимогам законодавства, будівельним нормам, державним стандартам і правилам? Відповідь на запитання визначити загалом та окремо за кожним з етапів виконання робіт.

2.1 Як що ні, то які недоліки мають виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» у межах договору №А-1003/РД від 29.04.2010р. проектні роботи?

2.2. Чи є допущені Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» при виконанні в межах договору №А-1003/РД від 29.04.2010р. проектних робіт недоліки істотними?

2.3. Чи могли допущені Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» при виконанні в межах договору №А-1003/РД від 29.04.2010р. проектних робіт недоліки бути встановлені під час звичайного прийняття робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «Арікс» за актами приймання-передачі?

Проведення судової експертизи по справі №910/9989/15 доручити експерту Ярмоленко Миколі Григоровичу, який включений до Державного реєстру атестованих судових експертів (свідоцтво №991, м.Київ, вул.Печерський Узвіз, буд.19, поверх 1).

Попередити експерта, який буде проводити судову експертизу, про необхідність проведення експертизи у відповідності до Закону України «Про судову експертизу» та про кримінальну відповідальність у разі дачі неправдивих висновків, передбачену ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України.

Зобов'язати учасників судового процесу не перешкоджати при проведенні судової експертизи.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Жежерін» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Арікс» в рівних долях.

Зобов'язати Ярмоленко Миколу Григоровича згідно із ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України направити сторонам у справі копію висновку судової експертизи, призначеної даною ухвалою, а також провести експертизу у строки, передбачені підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Суддя М.О.Любченко