РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015Справа №910/10283/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім - «Фрегат» в особі філії «Адел»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Модель-Т»про стягнення 10458,23 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Рябець А.О. - представник за довіреністю;

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ТОВ «Торговий дім - «Фрегат» в особі філії «Адел» звернулось до суду з позовом до ТОВ «Модель-Т» про стягнення заборгованості за договором поставки № 1004 від 01.08.2013 в розмірі 10458,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 01.08.2013 між Філією «Адел» ТОВ «Торговий дім -«Фрегат» (продавець) та ТОВ «Модель-Т» (покупець) укладено договір поставки № 1004, відповідно до умов якого продавець поставив відповідачу товар згідно видаткових накладних: №РН-0026652 від 05.12.2013 на суму 2130,32 грн., №РН-0026735 від 05.12.2013 на суму 733,92 грн., №РН-0000352 від 08.01.2014 на суму 3083,61 грн., №РН-0001506 від 17.01.2014 на суму 1038 грн, всього на суму 6985,85 грн.

Відповідач, всупереч положень договору поставки свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 6985,85 грн., яку просить стягнути позивач.

Крім того, просить стягнути нараховані на вказану заборгованість на підставі ст.625 ЦК України інфляційні втрати в розмірі 2463,31 грн. та 3% річних в розмірі 325,36 грн.

Також, позивачем у відповідності до положень п.6.2 договору нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу в розмірі 683,71 грн. яку позивач просить стягнути з відповідача.

В ході розгляду справи, у зв'язку з частковою оплатою відповідачем основного боргу, позивач, заявою від 18.06.2015 зменшив розмір позовних вимог і просив стягнути 3104,95 грн. основного боргу, 5045,44 грн втрат від інфляції, 284,29 грн - 3% річних та 556,84 грн. пені, всього 8991,52 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що між сторонами було укладено вказаний договір поставки, відповідно до умов якого відповідачу на підставі видаткових накладних поставлено товар, який позивачем було оплачено лише частково. Просив стягнути вказану заборгованість.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, уповноваженого представника у судове засідання не направив, хоча про час і місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що 01.08.2013 між Філією «Адел» ТОВ «Торговий дім - «Фрегат» (продавець) та ТОВ «Модель - Т» (покупець) укладено договір поставки № 1004, за умовами якого продавець передає, а покупець приймає та оплачує на умовах і в порядку, передбаченому цим договором товар в асортименті, в кількості та за цінами, вказаними у специфікаціях, та/або накладних. Підписані сторонами специфікації та накладні є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно розділу 5 договору поставки ціна кожної партії товару вказується у підписаних сторонами специфікаціях та накладних. Оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця коштів за кожну поставлену партію товару протягом 14 банківських днів з дати отримання товару.

На виконання вказаного договору поставки позивач на здійснив поставку відповідачу товару відповідно до видаткових накладних: №РН-0026652 від 05.12.2013 на суму 2130,32 грн., №РН-0026735 від 05.12.2013 на суму 733,92 грн., №РН-0000352 від 08.01.2014 на суму 3083,61 грн., №РН-0001506 від 17.01.2014 на суму 1038 грн, всього на суму 6985,85 грн.

Відповідачем вказаний товар прийнято, проте оплачено не в повному обсязі, а лише частково, на суму 3880,90 грн. (платіжне доручення №394 від 07.05.2015), внаслідок чого утворилась заборгованість за поставлений, але неоплачений товар в розмірі 3104,95 грн.

Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до положень п.6.2 договору поставки у разі несвоєчасної оплати товару, покупець зобов'язаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до п.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 5045,44 грн. інфляційних втрат та 284,29 грн 3% річних (згідно наданих позивачем розрахунків), які підлягають стягненню на користь позивача.

На підставі положень п.6.2 договору позивачем відповідачу нараховано пеню в розмірі 556,84 грн.

Як вбачається з розрахунків, наданих позивачем пеню за прострочення оплати поставленого товару позивачем нараховано, з урахуванням вимог пунктів 5.3, 6.2 договору поставки та ст.232 ГК України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення пені в розмірі 556,84 грн., інфляційних втрат в розмірі 5045,44 грн. та 3% річних в розмірі 284,29 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Модель-Т» (01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 6/11; ідентифікаційний код 23741354) на користь філії «Адел» Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім - «Фрегат» (04119, м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, буд. 8; ідентифікаційний код 36820529) заборгованість за договором поставки в сумі 3104 (три тисячi сто чотири) грн. 95 коп., 5045 (п'ять тисяч сорок п'ять) грн. 44 коп. інфляційних втрат, 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 29 коп. - 3% річних, 556 (п'ятсот п'ятдесят шість) грн. 84 коп. пені та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко