КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р. Справа№ 925/2347/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Пашкіної С.А.

За участю секретаря судового засідання Ворони В.В.

представники сторін:

від позивача - Костогриз О.П.,

Майстренко Т.В., дов. № 1715 від 26.05.2014 року;

від відповідача - Король І.О., дов. № 240 від 26.03.2015 року;

від прокуратури - Говоруха М.В., посв. № 026085 від 05.05.2014 року.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги фізичної особи-підприємця

Костогриза Олександра Петровича

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 05.02.2015 року

у справі № 925/2347/14 (суддя Пащенко А.Д.)

за позовом фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича

до Шевченківського національного заповідника

за участю прокурора міста Черкаси

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.02.2015 року по справі № 925/2347/14 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, фізична особа-підприємець Костогриз Олександр Петрович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 05.02.2015 року по справі № 925/2347/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити та зобов'язати Шевченківський національний заповідник внести зміни до договору, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича було прийнято до провадження в складі колегії суддів: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Шевченко Е.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.04.2015 року.

17.04.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від прокуратури міста Черкаси надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому викладені заперечення щодо задоволення апеляційної скарги.

У розгляді справи неодноразово оголошувалась перерва та відкладення, також змінювався склад судової колегії.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного суду від 11.06.2015 року визначено остаточний склад судової колегії: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Пашкіна С.А.

18.06.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича надійшли пояснення по справі, які апелянт просив врахувати при прийнятті рішення.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для повного, всебічного та правильного вирішення справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Фізична особа-підприємець Костогриз Олександр Петрович та його представник у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили суд рішення Господарського суду Черкаської області від 05.02.2015 року по справі № 925/2347/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити та зобов'язати Шевченківський національний заповідник внести зміни до договору.

Представник Шевченківського національного заповідника у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник прокуратури у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, фізичною особою - підприємцем Костогризом Олександром Петровичем додано примірник договору без номера на виконання робіт - реконструкція існуючого павільйону біля приплаву «Тарасова гора» в м. Каневі без дати (далі - Договір). Сторонами цього договору є Шевченківський національний заповідник (далі - Відповідач, Замовник), Відкрите акціонерне товариство «Миронівський хлібопродукт» (далі - Спонсор, ВАТ «Миронівський хлібопродукт») та фізична особа - підприємець Костогриз Олександр Петрович (далі - Позивач, Підрядник).

Зазначений Договір містить підписи фізичної особи - підприємця Костогриза О.П. (Підрядник) та генерального директора Шевченківського національного заповідника (Замовником) і скріплений їх печатками. Від імені ВАТ «Миронівський хлібопродукт» (Спонсор) договір не підписаний.

Звертаючись з позовом, фізична особа - підприємець Костогриз Олександр Петрович просить внести зміни в Договір, підписаний Шевченківським національним заповідником, в особі генерального директора Коломійця В.В. (Замовник), та фізичною особою-підприємцем Костогризом О.П. (Підрядник) шляхом покладення всіх прав та обов'язків, які закріплені в договорі за Спонсором, на Замовника - Шевченківський національний заповідник, який є кінцевим споживачем виконаних будівельних робіт по реконструкції павільйону біля приплаву «Тарасова гора» в м. Канів і на баланс якого вони зараховані.

Відповідач та прокуратура, заперечуючи проти вимог Позивача, посилаються на те, що вказаний договір не є укладений, оскільки ВАТ «Миронівський хлібопродукт», який є Спонсором за Договором, не підписав його зі своєї сторони, крім того, Шевченківський національний заповідник м. Канів, який є Замовником за Договором, не брав на себе зобов'язань з оплати вказаних робіт.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з огляду на те, що «позивачем не доведено і належними доказами не підтверджено наявності належним чином укладеного сторонами Договору на виконання робіт - реконструкція павільйону біля приплаву «Тарасова гора», а без наявності підписаного сторонами договору внесення змін неможливе. Тим більше, що позивач просить покласти на Замовника права та обов'язки Спонсора, однак, при складанні договору замовник брав на себе права та обов'язки лише замовника, а не спонсора чи платника за виконані роботи і на таких умовах керівник відповідача підписував проект договору, при цьому не має значення те, що побудований об'єкт знаходиться на його балансі».

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 4 ст. 202 Цивільного кодексу України двостороннім правочином є погоджена дія двох сторін.

За приписом статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Як передбачено ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Положеннями ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Умовами ч.ч. 1, 2 ст. 642 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Відповідно до ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Згідно із ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Слід також звернути увагу, що п. 11.1 Договору передбачено, що він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими особами сторін.

З огляду на вказані положення, колегія суддів дійшла висновку, що Договір, як багатосторонній правочин, не є укладеним, оскільки його не було погоджено та підписано Спонсором, на якого покладено обов'язок з оплати за Договором.

За таких обставин, до неукладеного Договору не може бути внесено зміни.

Слід також звернути увагу, що умовами вказаного Договору на Замовника не покладено обов'язок з оплати робіт та не було обумовлено таку можливість, а примусове покладення на нього такого обв'язку призведе до порушення принципу свободи договору.

Колегія суддів звертає увагу, що у випадку виконання позивачем будівельних та ремонтних робіт на без договірній основі, погодження відповідачем вказаних робіт, апелянт не позбавлений права звернутися до суду з вимогою про стягнення понесених витрат, обравши відповідний спосіб захисту.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені фізичною особою-підприємцем Костогризом Олександром Петровичем в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 05.02.2015 року по справі № 925/2347/14 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на фізичну особу-підприємця Костогриза Олександра Петровича (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 05.02.2015 року по справі № 925/2347/14 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 925/2347/14 повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

С.А. Пашкіна

Повний текст рішення складено 24.06.2015 року.