РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015Справа №910/13362/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічна компанія «Автоматик груп»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Ера АПП»
простягнення 295048 грн. 33 коп.
Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Долженко А.М. - представник за довіреністю б/н від 10.06.2015;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.05.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічна компанія «Автоматик груп» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера АПП» про стягнення 295048 грн. 33 коп., з яких 250762 грн. 91 коп. основного боргу та 44285 грн. 42 коп. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами Договору постачання № 50914 від 05.09.2014 не у повному обсязі здійснив оплату за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 250762 грн. 91 коп. Крім того, у зв'язку з неналежним виконання відповідачем свого обов'язку з оплати за поставлений позивачем товар, останній було нараховано та заявлено до стягнення 44285 грн. 42 коп. пені за період з 07.01.2015 по 19.05.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2015 порушено провадження у справі № 910/13362/15 та призначено її до розгляду на 15.06.2015.

У судовому засіданні 15.06.2015 представник позивача подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 15.06.2015 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 400.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 15.06.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

05.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічна компанія «Автоматик груп» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ера АПП» (покупець) укладено Договір постачання № 50914, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю, відповідно до його замовлення, яке повинно бути висловлене в письмовій, електронній або усній формі, певний товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору, визначений перелік товару, його асортимент, ціна, кількість визначаються в замовленні, рахунках-фактурах, додатках до договору та видаткових накладних на постачання товару.

Згідно з п. 2.1 Договору, конкретний перелік товару, його асортимент, ціна, кількість по кожній окремій поставці узгоджуються сторонами додатково, підтвердженням досягнення згоди між сторонами на постачання товару є підписи представників сторін в накладній про передачу та отримання товару.

Відповідно до п. 4.1 Договору, ціна товару встановлюється у специфікаціях до даного договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору, ціна товару встановлюється на умовах поставки, що вказані у специфікаціях.

Згідно з п. 5.1 Договору, постачання товару здійснюється за умови здійснення покупцем попередньої оплати у розмірі 50% від вартості погодженого товару, залишок 50% на протязі 15 робочих днів з моменту відвантаження отримання покупцем.

Відповідно до п. 6.7 Договору, дата поставки та перехід права власності на товар, всі ризики, вигоди вважається дата отримання товару покупцем.

Згідно з п. 9.1 Договору, він набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2014, але у будь-якому разі до повного виконання зобов'язань прийнятих сторонами за цим Договором.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що 10.09.2014 між сторонами укладено Специфікацію № 1 до Договору постачання № 50914 від 05.09.2014, якою сторони визначили найменування, кількість, ціну та вартість узгодженого між сторонами товару.

При цьому, у вказаній специфікації сторони визначили, що поставка товару здійснюється постачальником на протязі 50 робочих днів з моменту оплати та погодили, що покупець здійснює попередню оплату у розмірі 50% від вартості товару протягом 1 дня з моменту підписання договору, а решту грошових коштів сплачує протягом 15 робочих днів з моменту відвантаження товару.

З огляду на те, що Договір постачання № 50914 укладений сторонами 05.09.2014, а специфікація № 1 - 10.09.2014, суд дійшов висновку, що попередню оплату у розмірі 50% від вартості товару (тобто, 189312 грн. 73 коп.) відповідач повинен був здійснити протягом 1 дня з моменту підписання саме специфікації № 1, тобто до 11.09.2014 (включно).

Судом встановлено, що 31.10.2014 відповідач здійснив попередню оплату у розмірі 37862 грн. 55 коп. та 10.12.2014 - у розмірі 90000 грн. 00 коп., що разом становить 127862 грн. 55 коп., що підтверджується долученими позивачем до позовної заяви належним чином засвідченими копіями банківських виписок.

При цьому, судом встановлено, що позивачем був виставлений рахунок відповідачу № 1027 від 15.10.2014 для здійснення оплати за товар, що підтверджується призначенням платежу, зазначеному у банківській виписці від 31.10.2014 (оплата згідно рахунку № 1027 від 15.10.201), видатковій накладній № ОтАГ-000905 від 15.12.2014 та довіреності на отримання матеріальних цінностей № 254 від 15.12.2014.

Як встановлено судом, 15.12.2014 позивач поставив відповідачу узгоджений між сторонами товар на суму 378625 грн. 46 коп., що підтверджується видатковою накладною № ОтАГ-000905 від 15.12.2014 та довіреністю на отримання матеріальних цінностей № 254 від 15.12.2014, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на погоджений у специфікації строк виконання відповідачем свого обов'язку з оплати повної вартості поставленого позивачем товару, а саме, протягом 15 робочих днів з моменту відвантаження, та враховуючи здійснену відповідачем часткову оплату у розмірі 127862 грн. 55 коп., суд дійшов висновку, що повну оплату за поставлений за видатковою накладною № ОтАГ-000905 від 15.12.2014 товар відповідач повинен був сплатити в строк до 12 січня 2015 року включно (враховуючи вихідні дні у 2014 році та святкові і вихідні дні у 2015 році).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера АПП» у розмірі 250762 грн. 91 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підписаним і скріпленим печатками уповноваженими представниками сторін актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2015 по 07.05.2015 (належним чином засвідчена копія знаходиться в матеріалах справи), та відповідачем не були спростовані, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати позивачу грошових кошті у розмірі 250762 грн. 91 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічна компанія «Автоматик груп» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера АПП» суми основного боргу у розмірі 250762 грн. 91 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконання відповідачем свого обов'язку з оплати за поставлений позивачем товар, останнім було нараховано та заявлено до стягнення 44285 грн. 42 коп. пені за період з 07.01.2015 по 19.05.2015.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 10.2 Договору, покупець за порушення строків розрахунків сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку в його необґрунтованості, оскільки прострочення зі сплати відповідачем 50% попередньої оплати та решти суми грошових коштів виникли у різні дати, а тому розрахунок пені доцільно здійснювати окремо щодо прострочення зі сплати попередньої оплати (50% вартості) та щодо сплати решти суми грошових коштів за поставлений позивачем товар, враховуючи шестимісячний період нарахування (відповідно до ч. 6 ст 232 Господарського кодексу України).

Отже, прострочення зі сплати попередньої оплати (50% вартості товару) виникає з 12.09.2014, а зі сплати решти 50 % вартості товару - з 13.01.2015.

Таким чином, суд здійснив власний розрахунок пені щодо прострочення зі сплати 50% попередньої оплати (враховуючи часткову сплату попередньої оплати у розмірі 127862 грн. 55 коп.) в межах заявленого позивачем періоду нарахування (а саме, з 07.01.2015) та в межах шестимісячного строку нарахування:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
61450,1807.01.2015 - 05.02.20153014%1414,20
61450,1806.02.2015 - 03.03.20152619,5%1707,14
61450,1804.03.2015 - 12.03.2015930%909,13
Разом:4030,47 грн.
Також, суд здійснив розрахунок пені щодо решти 50% вартості поставленого позивачем товару в межах заявленого позивачем періоду нарахування та починаючи з 13.01.2015 (дата виникнення прострочення):

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
189312,7313.01.2015 - 05.02.20152414%3485,43
189312,7306.02.2015 - 03.03.20152619,5%5259,26
189312,7304.03.2015 - 19.05.20157730%23962,32
Разом:32707,01 грн.
Таким чином, загальний розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача, становить 36737 грн. 48 коп, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічна компанія «Автоматик груп» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера АПП» пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 36737 грн. 48 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера АПП» (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, буд. 23-А; ідентифікаційний код: 37642650) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічна компанія «Автоматик груп» (40034, Сумська обл., м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, буд. 18; ідентифікаційний код: 33390279) суму основного боргу у розмірі 250762 (двісті п'ятдесят тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 91 коп., пеню у розмірі 36737 (тридцять шість тисяч сімсот тридцять сім) грн. 48 коп. та судовий збір у розмірі 5750 (п'ять тисяч сімсот п'ятдесят) грн. 01 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 22.06.2015

Суддя І.М. Отрош