донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

23.06.2015 справа №908/597/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:ОСОБА_1,
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
При секретарi: ОСОБА_4
від позивача:ОСОБА_5 представник за довіреністю №23-12/14-1 від 23.12.2014 р.
від відповідача:не зявились

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю "Шляхове будiвництво "Альтком", м. Марiуполь, Донецька область

на рішення господарського суду Запорiзької області

від10.04.2015 року
у справі№ 908/597/15-г (суддя Науменко А.О.)
за позовомТовариства з обмеженою вiдповiдальнiстю "Райффайзен Лiзинг ОСОБА_6", м. Київ
до відповідача Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю "Шляхове будiвництво "Альтком", м. Марiуполь, Донецька область
провитребування майна з чужого незаконного володіння
ВСТАНОВИВ:

У 2015 роцi Товариство з обмеженою вiдповiдальнiстю "Райффайзен Лiзинг ОСОБА_6", м. Київ звернулось до господарського суду Запорiзької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Марiуполь, Донецька область про витребування майна з чужого незаконного володiння а саме: Екскаватор-навантажувач KOMATSU WВ93R-5, серiйний номер KMTWAА98V79H60179.

Рішенням господарського суду Запорiзької області від 10.04.15р. позов Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю "Райффайзен Лiзинг ОСОБА_6", м. Київ задоволено у повному обсязі.

Вiдповiдач, з рiшенням господарського суду Запорiзької областi вiд 10.04.2015 року не погодився, вважає його незаконним та прийнятим внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; неповного зясуванням обставин, що мають значення для справи. Тому, він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд: рішення господарського суду Запорiзької областi вiд 10.04.2015 року по справi №908/597/15-г скасувати та прийняти нове рiшення, яким вiдмовити у задоволеннi позову у повному обсязi. Судовi витрати покласти на позивача.

Позивач, Товариство з обмеженою вiдповiдальнiстю "Райффайзен Лiзинг ОСОБА_6", м. Київ в судовому засіданні надав відзив, в якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», та просить рішення господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 р. залишити без змін.

Відповідач, Товариство з обмеженою вiдповiдальнiстю "Шляхове будiвництво "Альтком", м. Марiуполь, Донецька область в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення вих. №02-30/410/15 від 09.06.2015р., своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 4 статті 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Обов'язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

У данному випадку суд першої інстанції чітко визначив, які саме норми діючого законодавства України слід застосовувати для вирішення спору: глава 58 параграф 6 Цивільного кодексу України ЛІЗИНГ та Закон України «Про фінансовий лізинг».

Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2007 між Товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю "Райффайзен Лiзинг ОСОБА_6", в особi генерального директора ОСОБА_7, що дiє на пiдставi Статуту (надалi - "Лiзингодавець") та Товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю "Шляхове будiвництво "Альтком", в особi Шкурихiна ОСОБА_2 Анатолiйовича, що дiє на пiдставi довiреностi вiд 19.03.2007 №19/03-1 (надалi- "Лiзиногоодержувач"), iменованi разом "Сторони", а кожне окремо "Сторона" уклали Договiр ФIНАНСОВОГО ЛIЗИНГУ (ОРЕНДИ) №L577-04/07 (надалі-"Договір"), згідно п.1.1 якого Лiзингодавець на пiдставi Договору купiвлi-продажу (поставки) (надалi - Договiр купiвлi -продажу") зобов'язується придбати у свою власнiсть i передати на умовах фiнансового лiзингу, без надання послуг з управлiння та технiчної експлуатацiї, у володiння та користування протягом усього строку лiзингу за плату (лiзинговi платежi) майно, найменування, технiчний опис, модель, рiк випуску, цiна одиницi, кiлькiсть i загальна вартiсть якого зазначаються в Специфiкацiї (Додаток №2 до цього Договору) (надалi - "Предмет лiзингу"), а Лiзингоодержувач зобов'язується прийняти Предмет лiзингу та сплачувати лiзинговi платежi на умовах цього договору.

Згідно п.1.2 договору строк лiзингу складається з перiодiв лiзингу, зазначених в графiку платежiв (додаток №1 до договору) ( надалi - "графiк"), та не може бути менше одного року.

Відповідно до графіку платежів від 16.04.2007 р. кількість періодів лізингу становить 60 місяців.

Предмет лiзингу передається лiзингоодержувачу для використання у його господарськiй дiяльностi. (п.1.3 договору), та його вартiсть становить 586 781, 78 грн. (п'ятсот сiмдесят шiсть тисяч сiмсот вiсiмдесят одна гривня сiмдесят вiсiм копiйок), в том числi 20% ПДВ: 97 796, 96 гривень (дев'яносто сiм тисяч дев'яносто шiсть гривень 96 коп. (п.3.1 договору).

Пiсля проведення фактичної передачi предмета лiзингу лiзингоодержувачу, вартiсть предмета лiзингу може бути збiльшена, якщо на момент проведення повного розрахунку лiзингодавця з продавцем за придбання предмета лiзингу, лiзингодавець оплатив йому суму, яка перевищуе загальну вартiсть предмета лiзингу на момент укладання договору (вказану в пунктi 3.1 договору). В цьому випадку лiзингодавець складає новий графiк та направляє його Лiзингоодержувачу, змiнений за приписами цього пункту графiк приймається до виконання Лiзингоодержувачем у безспiрному порядку.(п.3.2 Договору).

Згідно п.3.3 договору викупна вартiсть предмета лiзингу становить 5 867,82 гривнi (п'ять тисяч вiсiмсот шiстдесят сiм гривень 82 коп., в тому чiслi 20% ПДВ: 977,97 гривень (дев'ятсот сiмдесят сiм гривень 97 коп.)

Оплата всiх лiзингових платежiв (авансового та поточних), зазначених роздiлi 4 договору, здiснюється лiзиногоодержувачем в нацiональнiй валютi України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштiв на рахунок лiзингодавця. лiзиногоодержувач здiйснює платежi вiдповiдно до графiку з коригування їх загальної вартостi на змiну курсу Нацiонального банку України для Євро за правилами, наведеними в п.3 графiку. (п.4.7 договору).

За несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором лiзингоодержувач сплачує лiзингодавцю пеню у розмiрi подвiйної облiкової ставки Нацiонального банку України, яка дiяла в перiод , за який нараховуеться пеня, вiд суми простроченого платежу за кожен день прострочення. (п.5.1 договору).

Даний договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та сплати Лiзингоодержувачем авансового лiзингового платежу згiдно графiку i дiє до повного виконання сторонами своїх обов'язкiв за цим договором. Договір підписаний сторонами і скріплений печатками обох підприємств без зауважень.

До договору №L 577-04/7 від 16.04.2007 р. підписана специфікація, яка передбачає: найменування товару, одиницю виміру, ціна за одиницю, загальна вартість товару, яка підписана обома сторонами та скріплена печатками обох підприємств без зауважень.

Відповідно до п. 5.4 Загальних умов фінансового лізингу (додаток №4 до договору № L577-04/07), лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі починаючи з першого періоду лізингу. При цьому першим періодом лізингу вважається календарний місяць, що слідує за місяцем в якому предмет лізингу був переданий лізингоодержувачу за актом приймання-передачі. Зазначені в графіку порядкові номери періодів лізингу відповідають календарним місяцям, які слідують за першим періодом лізингу, в прямому порядку.

Угодою від 03.09.2007 р. про внесення змін до договору № L577-04/07 сторонами у зв'язку із збільшенням вартості предмету лізингу за договором купівлі-продажу від 16.04.2007 р. № Р561-04/07 та на підставі п.3.2 договору № L577-04/07 від 16.04.2007 р. сторони вирішили внести зміни в п.3.1 розділу 3 договору та вказаний пункт викладено у новій редакції: «Вартість предмета лізингу становить 612140,06 грн., у т. ч. ПДВ».

Отримання відповідачем предмету лізингу за договором № L577-04/07 підтверджується актом приймання-передачі від 27.08.2007 р., підписаного сторонами без розбіжностей.

В подальшому додатковими угодами до договору фінансового лізингу сторонами вносились зміни щодо додатку №1 «Графік платежів».

Додатковою угодою від 28.02.2014 р. до договору фінансового лізингу сторони домовились, що підписанням цієї Угоди лізингоодержувач визнає наявність заборгованості за рахунками перед лізингодавцем та зобов'язується сплатити в розмірі та строк, визначений сторонами цією Додатковою угодою, що наведено в таблиці цієї Угоди.

Згідно з п. 1.3 додаткової угоди від 28.02.2014 р., виконання зобов'язання/боргових зобов'язань лізингоодержувача за договором, з моменту укладання цієї Додаткової угоди, є відстроченим. Встановлено кінцеву дату виконання Лізингоодержувачем зобов'язань за договором до 31.07.2014 р. (зобов'язання повинні бути виконанні не пізніше зазначеної дати/дата виконання зобов'язань).

Відповідно до п. 2 додаткової угоди від 28.02.2014 р., зобов'язання лізингоодержучава перед лізингодавцем припиняються, після повного та належного виконання лізингоодержувачем зобов'язань, визначених п. 1.1 цієї Угоди, та у разі сплати викупної вартості предмету лізингу в строк та у розмірі, визначеними договором купівлі-продажу (викупу).

Згідно бухгалтерської довідки ТОВ «Райффайзен ОСОБА_6» станом на 23.01.2015 р. несплачена вартість предмета лізингу, який знаходиться у користуванні ТОВ «ШБ «Альтком» за договором № L577-04/07 складає 367984,82 грн. (арк.справи 38).

Вищевказаний договір за своєю правовою природою є договором фінансового лізингу.

Положеннями ст. 292 ГК України встановлено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України та інших законів.

Фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу відповідно до ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг».

Згідно п. 2 вищевказаного Закону, за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з п. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (Лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (Лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить Лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із Лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане Лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

На виконання умов договору № L577-04/07, позивач (лізингодавець) придбав предмет лізингу за договором купівлі-продажу та передав у тимчасове володіння та користування відповідачу (лізингоодержувачу), що підтверджується підписаним представниками сторін актом приймання-передачі предмета лізингу від 27.08.2007 р.

Строк лізингу - це термін, в період якого відповідач мав право володіти та користуватись предметом лізингу, тобто утримувати у себе спірне майно і визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог визначених ч.2 ст. 1 та ч. 3 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», а саме строк лізингу не може бути меншим одного року. Цей строк не слід ототожнювати із строком дії договору фінансового лізингу.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач зобов'язаний у разі закінчення строку лізингу (а не строку договору, як вважає відповідач), а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Строк лізингу за договором № L577-04/07 скінчився у серпні 2012 р. Зазначений строк лізингу був встановлений сторонами в п.1.2 договору та графіку - додатку №1 до договору № L577-04/07.

Доказів виконання вказаного зобов'язання відповідачем не надано.

З огляду, на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, тому позовні вимоги лізингодавця про витребування спірного майна від лізингоодержувача підлягають задоволенню.

Відповідачем через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду надано клопотання вих. №02-48/508/15 від 23.06.2015р., в якому просить залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Торг-строй компанія» та зупинити провадження у справі №908/597/15-г до вирішення Господарським судом Запорізької області повязаної з нею іншої справи №908/2273/15-г.

Колегія суддів розглянула клопотання та відмовляє у задоволенні з наступних підстав: із матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» посилається на укладання договору зберігання майна між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГ-СТРОЙ КОМПАНІЯ» від 03.06.2014 року.

Але в даному випадку існування такого договору не припиняє зобовязань за договором фінансового лізингу № L577-04/07.

Захист права лізингодавця на повернення об'єкту лізингу не може залежати від виконання зобов'язань зберігача відносно лізингоодержувача.

Не виконано зобов'язання відповідачем і щодо повного та своєчасного внесення лізингових платежів, чим порушено умови спірного договору. Тому із наявністю простроченої заборгованості за рахунками, сторони досягли згоди щодо внесення змін до договору № L577-04/07 додатковою угодою від 28.02.2014 р. Згідно п. п. 1.1-1.3 вказаної угоди сторони досягли згоди та домовились про те, що: підписанням цієї угоди відповідач (лізингоодержувач) визнає наявність простроченої заборгованості за рахунками перед лізингодавцем та зобов'язується сплатити в розмірі 887808,41 грн. та в строк, визначений сторонами. Підписанням цієї угоди, відповідач (лізингоодержувач) засвідчує та визнає, що на дату укладання цієї угоди, зобов'язання відповідача (лізингоодержувача) перед лізингодавцем (позивачем) за договором не виконані в повному обсязі та відповідно до умов, визначених договором. Виконання зобов'язань/боргових зобов'язань відповідача (лізингоодержувача) за договором, з моменту укладання цієї додаткової угоди, є відстроченим. Встановити кінцеву дату виконання відповідача (лізингоодержувачем) зобов'язань за договором до 31.07.2014 р. (зобов'язання повинні бути виконані не пізніше зазначеної дати/дата виконання зобов'язань).

Станом на дату звернення з позовом, кошти відповідачем за договором не сплачені.

Доводи ТОВ «ШБ «Альтком» щодо правомірного перебування у нього предмету лізингу внаслідок поновлення договору фінансово лізингу на строк, який був раніше встановлений договором свого підтвердження не знаходять, крім того не надав доказів у розумінні ст. 33,36 Господарського процесуального кодексу України, чому не можливо розглянути дану справу до вирішення справи №908/2273/15-г.

Договором № L577-04/07 не передбачено можливість його пролонгації на той же строк і на тих самих умовах, між сторонами після серпня 2012 р. не укладалися додаткові угоди до договору щодо продовження строку лізингу та не визначалися порядки розрахунків у разі такого. Лізинговий платіж є змінною величиною, який включає в себе декілька складових, сума яких залежить саме від строку лізингу (термін користування предметом лізингу.

З огляду на викладене, при укладенні договору фінансового лізингу на новий строк, розмір лізингових платежів, який понад інших істотних умов договору є істотною умовою договору фінансового лізингу повинен бути окремо визначений, що унеможливлює пролонгацію договору фінансового лізингу на той же строк на тих же умовах.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 399 ЦК України передбачено, що право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.

Відповідач доказів повернення позивачу предмету лізингу - екскаватора-навантажувача Comatsu WB93R-5, серійний номер KMTWAA98V79H60179, суду не надав, тому доводи апеляційної скарги, не підтверджені матеріалами справи.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Запорiзької області від 10.04.2015 року у справі №908/597/15-г ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись статями 806 Цивільного кодексу України, і ст. ст. 4-7, 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю "Шляхове будiвництво "Альтком", м. Марiуполь, Донецька область на рішення господарського суду Запорiзької області від 10.04.2015 року у справі №908/597/15-г залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорiзької області від 10.04.2015 року у справі №908/597/15-г без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді К.I. Бойченко

ОСОБА_3

Надр.5 прим:

1 прим. у справу;

1 прим. позивачу;

1 прим. відповідачу;

1 прим. ДАГС;

1 прим. ГСЗО