ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2015 р.Справа № 916/1223/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Петрова М.С., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників учасників процесу:

від позивача - Ногая Д.С., довіреність № б/н, дата видачі : 02.02.15;

від відповідача - Черкасової О.О. , довіреність № б/н, дата видачі : 16.12.14;

від третьої особи - Стороженко О.П., довіреність № б/н, дата видачі : 14.01.15;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „НОТЛЕКСІНВЕСТ", м. Одеса

та Дочірнього підприємства „Маккенлі", м. Одеса

на рішення господарського суду Одеської області від 18.05.2015 року

по справі № 916/1223/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку „ПОРТО-ФРАНКО" в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ „ПОРТО-ФРАНКО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „НОТЛЕКСІНВЕСТ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дочірнього підприємства „Маккенлі"

про застосування наслідків недійсності нікчемного договору,

/повна фіксація судового процесу здійснювалась відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України/,

встановив:

У березні 2015 р. Публічне акціонерне товариство акціонерний банк (далі по тексту - ПАТ АБ) „ПОРТО-ФРАНКО" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Красюк І.І. звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) „НОТЛЕКСІНВЕСТ" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дочірнього підприємства (далі- ДП ) „Маккенлі" про застосування наслідків недійсності нікчемного договору від 12.03.2014 р., реєстровий номер 475, про розірвання (відмову) від іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. 27.12.2011 р., реєстровий № 4437, повернувши сторони у первісний стан та про визначення способу виконання рішення суду шляхом встановлення що воно є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження у виді заборони на наступний об'єкт: майнові права, які випливають з договору купівлі-продажу майнових прав від 23.12.2011 р. №3/Н/5, укладеного між ДП „Маккенлі" та іпотекодавцем, згідно якого іпотекодавець за рахунок своїх коштів фінансує, а ДП „Маккенлі" здійснює будівництво житлового приміщення (квартири) під будівельним № 3 на поверсі 5 орієнтовною загальною площею 38,2 кв.м. у житловому будинку за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Фонтанка, вул. Центральна,25, корп.2.

Позовні вимоги з посиланням на ст.ст.215,216 ЦК України та ст.ст.1,37,38, 46,48 ЗУ „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" мотивовано тим, що правочин, про застосування наслідків недійсності якого заявлено позов, визнано нікчемним наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АБ „ПОРТО-ФРАНКО" від 17.11.2014 р. за №52 у зв'язку з тим, що банк безпідставно відмовився від власних майнових прав, що передбачені іпотечним договором.

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.05.2015р. (суддя Лічман Л.В.) позовні вимоги задоволено частково, застосовано наслідки недійсності нікчемного договору від 12.03.2014 р., реєстровий № 475, про розірвання (відмову) від іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. 27.12.2011 р. за реєстровим № 4437, повернувши сторін у стан, який існував до укладання нікчемного правочину. В задоволенні вимоги про визначення способу виконання цього рішення відмовлено.

Не погоджуючись із висновками місцевого господарського суду ТОВ „НОТЛЕКСІНВЕСТ" та ДП „Маккенлі" звернулися до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення господарського суду Одеської області від 18.05.2015 р. частково, прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимоги про застосування наслідків недійсності нікчемного договору поверненням сторін у стан, який існував до укладання нікчемного правочину, відмовити.

Скаржники вважають, що вказане рішення в частині задоволення позовної вимоги було прийнято з неправильним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а тому підлягає скасуванню виходячи з наступного.

На думку ТОВ „НОТЛЕКСІНВЕСТ" суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що наказ № 52 від 17.11.2014р. уповноваженої особи фонду, відповідно до якого було визнано договір про розірвання (відмову) від іпотечного договору, посвідченого 12.03.2014р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., реєстрований №475 є нікчемним, не є належним повідомленням йому про означену обставину, оскільки в порушення ч. 4 п. 1 ст. 38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позивач не направив відповідне повідомлення на адресу ТОВ „НОТЛЕКСІНВЕСТ" до звернення з даним позовом до суду, чим порушив норми чинного законодавства та позбавив права відповідача на подання пояснень та/або заперечень з даного питання.

ТОВ „НОТЛЕКСІНВЕСТ" стверджує, що за договором факторингу № 1 ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО" 16.08.2014р. було відчужено право вимоги за кредитним договором №573/1-11 від 20.12.2011р. до ТОВ "ТОП-Фінанс", пізніше 26.08.2014р. право вимоги по кредитному договору №573/1-11 від 20.12.2011р. перейшло від ТОВ "ТОП-Фінанс" до ТОВ "БЛЕК СІ ПАРТНЕРС" за договором про відступлення права вимоги. З огляду на вищевикладене ТОВ "БЛЕК СІ ПАРТНЕРС" стало кредитором з правом вимоги від ТОВ „НОТЛЕКСІНВЕСТ" належного виконання умов кредитного договору №573/1-11 від 20.12.2011р., тому на думку скаржника у позивача відсутнє право вимоги як за кредитним договором №573/1-11 від 20.12.2011р. так і за договорами укладеними в забезпечення виконання зобов'язань, а саме договором іпотеки №4451 від 27.12.2011р..

Скаржник, зауважував, що на його думку відсутні законні підстави для застосування чинної редакції ст. 38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на яку посилається позивач, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи» від 04.07.2014р. №1586-VII не має зворотної сили.

ДП „Маккенлі" вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 18.05.2015р. по даній справі є передчасним.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія прийшла до наступних висновків.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, 20 грудня 2011р. між ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО" (Банк) і ТОВ „НОТЛЕКСІНВЕСТ" (Позичальник) укладено кредитний договір №573/1-11, відповідно до умов якого банк на умовах договору надає позичальнику кредит в розмірі відзивної реверсивної кредитної лінії з лімітом в сумі 8 285 000 грн. на строк 20.12.2011р. по 19.12.2012р. з сплатою 20% річних для здійснення поточної діяльності. Позичальник зобов'язується належним чином використовувати і повернути банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісії у відповідності з умовами договору і тарифами банку, а також виконати всі інші зобов'язання в порядку і строки, визначені договором.

Згідно п.п. 2.1 банк надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, терміновості, повернення і плати за користування.

У відповідності до п.п. 4.1.1, 4.1.2 банк зобов'язується відкрити позичальнику для видачі кредиту рахунок №001 в АБ „ПОРТО-ФРАНКО" та на умовах, передбачених договором, видавати грошові кошти в безготівковому порядку в сумах, вказаних позичальником в заявках на отримання грошових коштів в межах ліміту, передбаченого п.п. 1.1 договору на протязі 5-ти банківських днів, з дня отримання заяв, шляхом оплати грошових документів або шляхом перерахунку на рахунок позичальника №001, відкритий в АБ „ПОРТО-ФРАНКО".

Позичальник згідно умов договору має забезпечити своєчасне повернення банку всієї суми кредиту, сплату відсотків за користування кредитом, неустойки в розмірах, строки і на умовах, визначених цим договором і додатковими угодами до нього.

Згідно з п.п. 9.1 договір вступає в силу з моменту надання кредиту і діє до повного погашення кредитної заборгованості позичальника по договору.

В період з 23.04.2012р. по 17.07.2014р. сторони підписали тринадцять додаткових угод до договору, якими змінювали розмір ліміту кредиту та відсоткову ставку по кредиту.

27.12.2011р. між ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО" та ТОВ„НОТЛЕКСІНВЕСТ" з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором (відзивна реверсивна кредитна лінія) від 20.12.2011 р. № 573/1-11 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Задорожнюк В.К. Одеського міського нотаріального округу за реєстровим №4437.

Предметом іпотеки за цим договором є майнові права, які випливають з договору купівлі-продажу майнових прав від 23.12.2011 р. № 3/Н/5, укладеного між ДП „Маккенлі" та іпотекодавцем, згідно якого іпотекодавець за рахунок своїх коштів фінансує, а ДП „Маккенлі" здійснює будівництво житлового приміщення (квартири) під будівельним № 3 на поверсі 5 орієнтовною загальною площею 38,2 кв.м. у житловому будинку за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, село Фонтанка, вулиця Центральна, будинок № 25, корпус 2.

12.03.2014р. ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО" та ТОВ „НОТЛЕКСІНВЕСТ" укладено договір про розірвання (відмову) від іпотечного договору від 27.12.2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. та зареєстрований за № 475.

Згідно з постановою правління Національного банку України від 30.01.2015 р. № 67 „Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015 р. № 19 „Про початок процедури ліквідації АБ „ПОРТО-ФРАНКО" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО" та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АБ „ПОРТО-ФРАНКО" Красюка І.І. строком на 1 рік з 30.01.2015 р. по 29.01.2016 р. включно. До цього в ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО" з 29.09.2014р. було встановлено тимчасову адміністрацію.

Згідно ст. 38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"

1. Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

2. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

3. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

4. Уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

5. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

6. Уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

7. Протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань. Під час інвентаризації перевіряється наявність і відповідність балансової вартості фактичній вартості таких активів та зобов'язань неплатоспроможного банку:

1) готівки у касі та матеріальних цінностей у сховищі банку;

2) заборгованості за кредитами перед банком, у тому числі наявності забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами;

3) заборгованості за цінними паперами перед банком;

4) заборгованості за зобов'язаннями банку перед кредиторами;

5) вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю (у тому числі наявності забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, про правомірність вимоги застосування наслідків недійсності нікчемного договору за реєстровим номером 475 про розірвання (відмови) від іпотечного договору від 12.03.2014р. посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. 27.12.2011 р. за реєстровим № 4437 з поверненням сторін у стан, який існував до укладання нікчемного правочину, оскільки в тактй спосіб банк здійснив відмову від власних майнових вимог, якими забезпечувалось виконання непогашеного кредитного зобов'язання. Також колегія суддів вважає обґрунтованою відмову у позові в частині визначення способу виконання рішення суду з посиланням на ст. 121 ГПК України.

ТОВ „НОТЛЕКСІНВЕСТ" наголошувало на порушенні позивачем ч. 4 п. 1 ст. 38 "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" так як останній не направив відповідне повідомлення на адресу ТОВ „НОТЛЕКСІНВЕСТ" до звернення з даним позовом до суду, чим порушив норми чинного законодавства та позбавив права відповідача на подання пояснень та/або заперечень з даного питання.

Судова колегія відхиляє дане твердження, оскільки ч. 4 п. 1 ст. 38 "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає права Уповноваженої особи Фонду щодо визначення нікчемних правочинів. Дійсно у відповідності до ч.5 цієї статті обов'язок відповідача повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину, виникає у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину, одначе форма такого повідомлення законом не встановлена, тому слід вважати повідомленням будь-які дії Уповноваженої особи Фонду, внаслідок яких скаржнику стало відомо про віднесення договору до нікчемних. В даному випадку скаржник про це знав, оскільки раніше отримав аналогічний позов, бо Уповноважена особа Фонду звернулася з таким позовом вдруге, позаяк перший позов було повернуто 19.11.11р. без розгляду ухвалою суду №916/4651/14.

Щодо заперечень скаржника, що у позивача відсутнє право вимоги як за кредитним договором №573/1-11 від 20.12.2011р. так і за договорами, укладеними в забезпечення виконання зобов'язань, а саме договором іпотеки №4451 від 27.12.2011р., судова колегія зазначає, що згідно укладених угод ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО" майнові права, що були передбачені іпотечним договором, нікому не передавалися.

Скаржники зазначали, що при вирішенні питання стосовно застосування наслідків недійсності нікчемного правочину №475, повинна бути застосована редакція ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" станом на час укладання вказаних договорів, а саме від 09.06.2013р., яка не передбачала відмову від майнових вимог банку, як підставу нікчемності правочинів банку, що виводиться з ринку фінансових послуг, однак колегія вважає таке твердження хибним, оскільки Уповноважена особа Фонду повинна діяти в межах компетенції, наданої ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції чинній на час здійснення її повноважень, тобто починаючи з 29.09.2014р., коли в ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО" була введена тимчасова адміністрація, а на цей час закон вже передбачав наведену підставу для віднесення договору до нікчемних.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг ТОВ „НОТЛЕКСІНВЕСТ" та ДП „Маккенлі" не спростовують висновків місцевого господарського суду, а рішення господарського суду Одеської області від 18.05.2015р. слід залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідно із ст.49 ГПК України витрати скаржників по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

колегія суддів -постановила:

Рішення господарського суду Одеської області від 18.05.2015 р. по справі №916/1223/15-г залишити без змін, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „НОТЛЕКСІНВЕСТ" та Дочірнього підприємства „Маккенлі" - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ст. 110 ГПК України постанова може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 26.06.2015 р.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя М.С. Петров

Суддя С.І. Колоколов