ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Справа № 915/740/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Дерепи В.І.
суддівБондар С.В. (доповідач), Кривди Д.С.
розглянувши матеріали касаційної скарги за участю представників : Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від позивача: Єгоров В.С. від відповідача: Дяченко В.С.
на ухвалуГосподарського суду Миколаївської області від 25.02.2015 року
та постановуОдеського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року
у справі№ 915/740/14
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доПублічного акціонерного товариства " Миколаївська теплоелектроцентраль"
простягнення пені в сумі 360 507, 81 грн.; 3% річних в сумі 79 210, 11 грн.; збитків від інфляції в сумі 52 558, 10 грн.; 7% штрафу в сумі 203 776, 95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07.08.2014 року з Публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" (далі відповідач) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі позивач) стягнуто 172985,75 грн. пені, 76120,14 грн. - 3% річних, 101888,48 грн. штрафу та 12517,37 грн. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.10.2014 року, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.12.2014 року рішення суду першої інстанції у даній справі було змінено та стягнуто з відповідача 343777,92 грн. пені, 203776,95 грн. штрафу, 75507,36 грн. - 3% річних, 12461,24 грн. часткового відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та 2726,80 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

12.11.2014 року на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.10.2014 року видано відповідний наказ.

12.02.2015 року до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява відповідача про розстрочення виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.08.2014 року по справі № 915/740/14 на три роки, відповідно до запропонованого заявником графіка.

В обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на наступні обставини: відповідач є стратегічно важливим та соціально значимим теплопостачальним підприємством міста Миколаєва; відповідно до статуту товариства його єдиним акціонером є держава в особі Міненергетики та вугільної промисловості України. Основною метою та предметом діяльності є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії споживачам міста Миколаїв. Однією із причин неспроможності товариства виконати рішення суду в повному обсязі є непогашення споживачами теплової енергії всіх категорій боргу за поставлену теплову енергію. Заборгованість населення складає 30 731 201 грн. За результатами фінансових показників за 9 місяців 2014 року товариство зазнало збитків на 14 174 000 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.02.2015 року заяву відповідача задоволено частково, а саме було розстрочене виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.08.2014 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.10.2014 року згідно наступного графіку (наведений в резолютивній частині ухвали) помісячно з березня 2015 року по лютий 2016 року, рівними частками, в сумі по 53 187, 52 грн.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, судом були враховані ті обставини, що відповідач є підприємством 100 % акцій якого належить державі; збитки відповідача за 9 місяців склали 14 174 000 грн. Судом також зазначено, що несвоєчасне погашення заборгованості перед позивачем сталось не з вини відповідача, оскільки єдиним джерелом для оплати спожитого газу є кошти отримані в якості оплати за спожиту теплову енергію з боку населення, бюджетних установ, госпрозрахункових підприємств та субвенцій на погашення різниці у тарифах на теплову енергію, які починаючи з 2001 року не відповідають фактичній собівартості тепловій енергії. Не сприятливий фінансовий стан боржника викликаний значним розміром заборгованості перед ним з боку ДП "Енергоринок".

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року апеляційна скарга позивача була залишена без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими рішеннями, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.02.2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року. Прийняти постанову, якою відмовити відповідачу у задоволенні його заяви про надання розстрочки виконання рішення.

В своїй касаційній скарзі позивач зазначає, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами невірно застосоване діюче законодавство.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм діючого законодавства, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України"- підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналізуючи мотиви, які наведені в оскаржуваних судових рішеннях щодо часткового задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду у даній справі та враховуючи ту обставину, що предметом позову у даній справі є стягнення штрафних та економічних санкцій, судова колегія приходить до висновку про те, що судами обгрунтовано частково задоволено заяву відповідача у даній справі.

За таких обставин, касаційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а ухвала та постанова прийняті у даній справі щодо розстрочення виконання рішення повинні бути залишені без змін.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.02.2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року прийняті у справі № 915/740/14 залишити без змін.

Головуючий В.І.Дерепа

Судді С.В.Бондар

Д.С.Кривда