Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" червня 2015 р. Справа № 906/514/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Климець Т.І. - довіреність від 03.02.2015;

Волобуєва Т.М. - довіреність від 02.02.2015;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоград-Волинські Шляхи"

до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"

про стягнення 58577,92 грн.

Спір розглянуто в більш тривалий строк, ніж передбачено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 58577,92 грн. заборгованості.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься розписка від 03.06.2015.

В матеріалах справи міститься відзив на позов, відповідно до якого відповідач вважає, що підписаний начальником філії "Баранівський райавтодор" договір надання транспортних послуг №26/11 від 26.11.2014 відповідач як юридична особа не визнає, оскільки на момент укладання спірного договору начальник філії не мав належної довіреності та повноважень на вчинення таких дій, та що даний договір повинен бути визнаний судом недійсним. ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" як юридичною особою вказаний договір не був схвалений, як того вимагає ч.1 ст.241 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 26,11.2014 між ТОВ "Новоград-Волинські Шляхи" (виконавець/позивач) та філією "Баранівський райавтодор" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (замовник/позивач) укладено договір надання транспортних послуг №26/11 (а.с.18), за умовами якого виконавець зобов'язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату транспортні послуги (доставка щебеневих матеріалів в кількості, згідно замовлень), що визначені у розділі 2 п.2.1 даного договору (п.п. 1.1. договору).

Вартість договірна і складає 1,20 грн. за 1т/км. в т.ч. ПДВ (п.п. 2.1. договору).

Згідно п.п. 2.2. договору оплата за цим договором провадиться в національній валюті шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок виконавця, згідно акту виконаних робіт.

Відповідно до п.п. 2.3. договору кінцевий розрахунок за цим договором провадиться замовником не пізніше 5-ти календарних днів з дня отримання рахунку замовником.

Згідно п.п. 5.1. договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором до 31.12.2014.

Матеріали справи свідчать, що позивач у листопаді 2014 року надав відповідачу послуги по перевезенню щебеневих матеріалів на загальну суму 78557,92 грн., що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними, актами надання послуг та рахунками на оплату (а.с.21, 27-28, 31-32, 35).

Як зазначалось вище, договір ТОВ "Новоград-Волинські Шляхи" укладено з Філією відповідача - "Баранівський райавтодор".

Відповідно до частин 1, 3 та 4 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Згідно п. 3.1 Положення про філію "Баранівський райавтодор" - філія є відособленим підрозділом ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (підприємства), не є юридичною особою, діє відповідно до чинного законодавства і цього Положення (а.с. 47-50).

Пунктами 3.2, 3.5 Положення визначено, що підприємство несе відповідальність по зобов'язанням філії. Філія має окремий баланс, розрахунковий рахунок у банку, печатку та штампи зі своїм найменуванням.

Відповідно до п. 4.1 Положення для здійснення оперативно - господарської діяльності Підприємство з майна, переданого йому Компанією в оперативне управління, передає філії основні засоби та обігові кошти, а також товарно-матеріальні цінності.

Філія самостійно здійснює господарську діяльність відповідно до завдань, встановлених підприємством (п. 5.1 договору).

Згідно з п. 3.3 Положення філія може від імені і за дорученням директора Підприємства укладати договори відповідно до предмета діяльності Підприємства, представляти інтереси філії і Підприємства у всіх установах, організаціях, підприємствах, об'єднаннях, асоціаціях у межах наданих їй повноважень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що на момент укладення договору надання транспортних послуг №26/11 від 26.11.2014 начальник філії "Баранівський райавтодор" не мав довіреності та повноважень на укладання цього договору.

Дослідивши подані сторонами матеріали, суд приходить до висновку, що укладений між позивачем та філією "Баранівський райавтодор" договір є таким, що породжує зобов'язання саме у ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Як вбачається з матеріалів справи, по кожному факту надання послуг за вказаним договором №26/11 від 16.11.2014 позивачем направлялись відповідачу податкові накладні.

Враховуючи, що статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно ж ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

При цьому в первинних документах фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. В свою чергу дані бухгалтерського обліку та податкового обліку відображуються у податкових деклараціях платників податків.

Дослідивши подані податкові накладні, суд встановив, що оплата за надані позивачем послуги, підтверджена податковими накладними, становить 78577,92 грн.

Такі дії відповідача свідчать про схвалення умов договору надання транспортних послуг №26/11 від 26.11.2014, укладеного між позивачем та філією відповідача.

Філією "Баранівський райавтодор" 04.09.2014 було оплачено 20000,00 грн. за надані транспортні послуги (а.с. 22).

Згідно даних позивача відповідач свої договірні зобов'язання по оплаті наданих послуг по перевезенню щебеневих матеріалів не виконав.

Позивач 29.01.2015 направив на адресу ДП "Житомирський облавтодор" претензію з вимогою про сплату боргу в сумі 58577,92 грн., який рахується за філією "Баранівський райавтодор", яка залишена без відповіді та задоволення (а.с. 16).

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день розгляду справи становить 58577,92 грн., що підтверджується підписаним актом звірки розрахунків та вказаними вище матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір №26/11 від 26,11.2014 є договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст. 525 і 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Як зазначалось вище, позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 58577,92 грн., які останнім не сплачені.

Відповідно до п.п. 2.3 договору кінцевий розрахунок за цим договором провадиться замовником не пізніше 15-ти календарних днів з дня отримання рахунку замовником.

Довідкою філії "Баранівський райавтодор" за вих. №62 від 06.05.2015 підтверджено, що рахунки на оплату наданих послуг філією отримані в день їх видачі.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

З огляду на викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору за правилами ст.49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ( 10003, м. Житомир, вул. Перемоги 75, ід. код 32008278)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоград-Волинські Шляхи" (11740, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Майстрів, вул.Рівненська, 29, ід. код 03580179) - 58577,92 грн. боргу, а також 1827,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.06.15

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек.)

3 - відповідачу (рек. з повід.)