РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2015Справа №910/12111/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айтіікс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санбаз»

про стягнення 499808,50 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Айтіікс» (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санбаз» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості та санкцій в розмірі 1202714,59 грн. за Договором підряду № 27/12/1 від 01.09.2013, у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань оплатити виконані на його замовлення роботи.

Заявою від 10.06.2015, прийнятою судом, Позивачем було зменшено позовні вимоги до 499808,50 грн. заборгованості та санкцій за Договором підряду № 27/12/1 від 01.09.2013, тому відповідно до ст. 55 ГПК України має місце нова ціна позову.

У дане судове засідання 17.06.2015 представник Позивача з невідомим причин не з'явився, хоча був повідомлений під розписку.

Відзиву на позов Відповідач не подав, у судові засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП та матеріалів справи, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення повноважних представників покладаються на Відповідача відповідно.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, який приймав участь у судових засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 01.09.2013 між Позивачем, як підрядником, та Відповідачем, як генпідрядником, Договору № 27/12/1 (далі - Договір), Позивачем було виконано для Відповідача роботи з монтажу системи відеоспостереження на загальну суму 454716 грн., що підтверджується підписаними між сторонами, скріпленими їх печатками та залученими до матеріалів справи копіями акта здачі приймання робіт від 25.12.2013, акта форми КБ-2в від 25.12.2013, та довідкою про вартість цих робіт форми КБ-3 від 25.12.2013.

Виконані Позивачем роботи були оплачені Відповідачем частково на суму 132000 грн., про що свідчать надані Позивачем виписка по рахунку про рух коштів, картка рахунку та оборотно-сальдова відомість, та заборгованість по оплаті робіт станом на 17.04.2014 становила 322716 грн.

Відповідач у встановлені Договором строки заборгованість не погасив, виконання на його замовлення робіт не спростував, і доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності виконаних за Договором робіт матеріали справи не містять.

Вимогу Позивача про погашення заборгованості (копії претензії і докази її виставлення залучено до справи) Відповідачем залишено без фактичного задоволення.

Отже, наявність у Відповідача вищевказаної заборгованості, яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 837, 854 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована, тому позовні вимоги про стягнення 322716 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- пені відповідно до п. 6.3 Договору, на підставі статей 546, 549 ЦК України, з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України, та положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»;

- 3% річних та втрат від інфляції за ст. 625 ЦК України.

У частині вимог про стягнення пені суд зазначає, що Позивачем помилково ототожнюється позовна давність по вимогам про стягнення пені та строк нарахування пені, зокрема скорочений 6ти місячний строк нарахування, встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Отже, з урахуванням п. 2.3 Договору, остаточний розрахунок за виконані роботи мав бути здійснений протягом 15ти календарних днів з для підписання вищеописаних акту форми КБ-2в від 25.12.2013, довідки форми КБ-3 від 25.12.2013 та на підставі рахунку фактури від 25.12.2013, тобто не пізніше 09.01.2014, тому пеня може нараховуватись, з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України, за період 10.01.2014 - 10.07.2014, але Позивач нараховує пеню з 17.04.2014 по 17.10.2014, тобто поза визнаним судом обґрунтованим періодом.

З огляду на наведене, суд робить власний перерахунок пені, в межах заявленого Позивачем періоду, та з врахуванням: періоду нарахування пені, який визнаний обґрунтованим судом, з врахуванням оплати на суму 132000 грн. та положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
32271617.04.2014 - 10.07.2014859.5000 %0.052 %*14279.08
Отже, обґрунтованою сумою пені до стягнення є 14279,08 грн. У іншій частині вимог про стягнення пені суд відмовляє.

Також, перевіривши доданий Позивачем до позову розрахунок 3% річних та інфляційних, суд дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку, зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом в межах заявлених Позивачем періодів нарахування (для інфляції 17.04.2014 - 01.04.2015, для 3% річних 17.04.2014 - 17.04.2015), тому позовні вимоги про стягнення 38185 грн. інфляційних та 9681,48 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідачем не спростовано надані Позивачем докази та наведені ним розрахунки.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Решта судового збору, у зв'язку зі зменшенням Позивачем позовних вимог, повертається йому з Державного бюджету України.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Санбаз» (м. Київ, вул. Лейпцизька, 5, офіс 5; ідентифікаційний код 37101074) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айтіікс» (м. Київ, вул. Булгакова, 6, кв. 1; ідентифікаційний код 36702796) 322716 (триста двадцять дві тисячі сімсот шістнадцять) грн. заборгованості, 14279 (чотирнадцять тисяч двісті сімдесят дев'ять) грн. 08 коп. пені, 38185 (тридцять вісім тисяч сто вісімдесят п'ять) грн. інфляційних, 9681 (дев'ять тисяч шістсот вісімдесят одну) грн. 48 коп. 3% річних, а також 7697 (сім тисяч шістсот дев'яносто сім) грн. 23 коп. судового збору.

Видати наказ.

У іншій частині в позові відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Айтіікс» (м. Київ, вул. Булгакова, 6, кв. 1; ідентифікаційний код 36702796) 14058 (чотирнадцять тисяч п'ятдесят вісім) грн. 12 коп. надлишково сплаченого судового збору з Державного бюджету України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.06.2015

Суддя Сташків Р.Б.