КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. Справа№ 911/4068/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Хрипуна О.О.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Білик І.П.,

від відповідача: Серга І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "IAS-Бориспіль" на рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2015р. у справі №911/4068/13 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль",

до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "IAS-Бориспіль",

про стягнення 440299,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про стягнення збитків в сумі 543785,20 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).

Рішенням господарського суду міста Києва №911/4068/13 від 21.04.2015р. позов задоволено та стягнуто з Відповідача на користь Позивача 543785,20 грн. збитків.

Рішення мотивовано тим, що відповідачем не повернуто 165 багажних візків та не відшкодовано їх вартість, в ході розгляду спору факт втрати (неможливості повернення) багажних візків в кількості 165 штук по суті Відповідач не спростував.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано, що Позивачем не дотримано встановленого згаданими нормативними актами порядку визначення збитків, внаслідок чого прийнято необґрунтоване рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2014р. прийнято апеляційну скаргу у справі №911/4068/13 до провадження колегією суддів, розгляд скарги призначено на 09.06.2015р.

02.06.2015р. Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення місцевого суду без змін.

В судовому засіданні 09.06.2015р. відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 23.06.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015р. справу №911/4068/13 за апеляційною скаргою відповідача передано на розгляд колегії суддів у складі Власова Ю.Л. (головуючий), Станіка С.Р., Хрипуна О.О.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

18.05.2012р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про закупівлю послуг за державні кошти №52-34-40, за умовами якого Відповідач зобов'язався у 2012р. надати Позивачеві послуги обслуговування багажних візків, а Позивач зобов'язався прийняти та оплатити такі послуги.

Відповідно до п.1.3. договору Позивач доручив Відповідачеві обслуговування багажних візків Позивача, які використовуються пасажирами для перевезення багажу, які будуть передані Позивачем Відповідачу згідно з відповідним актом передачі-прийому.

Згідно з п.1.3.2 договору кількість послуг складається із сумарної кількості послуг згідно з актами наданих послуг.

Відповідно до п.6.3.4.-6.3.8 договору Відповідач зобов'язався надавати якісне обслуговування обладнання у відповідності до технології надання послуг переміщення, комплектування та транспортування багажних візків Позивача; здійснювати заходи по недопущенню розкрадання; підтримувати зразковий робочий та санітарний стан обладнання; здійснювати дрібний ремонт обладнання за власні кошти; забезпечити цілодобове функціонування обладнання.

Згідно з п.6.3.9 договору Відповідач зобов'язався відшкодувати збитки, завдані втратою, нестачею або пошкодженням обладнання.

Відповідно до п.6.3.10 договору Відповідач зобов'язався після закінчення строку дії договору або у разі його дострокового розірвання, повернути Позивачу багажні візки, передані згідно з актами передачі-приймання обладнання, в такій же кількості та якості з урахуванням нормального фізичного зносу, кількості обладнання, переданих в ремонт, та тих, що підлягають списанню.

Згідно з п.11.3 договору у випадку невиконання, або неналежного виконання стороною своїх обов'язків вона зобов'язана сплатити збитки іншій стороні, що виникнуть у зв'язку з цим.

На виконання умов договору 01.05.2012р. між сторонами був підписаний акт передачі-приймання майна, відповідно до якого Позивачем передано Відповідачу багажні візки в кількості 717 шт.

12.06.2012р. між сторонами був підписаний акт передачі-приймання майна, відповідно до якого Позивачем передано Відповідачу передано багажні візки в кількості 300 шт.

31.12.2012р. між сторонами був підписаний акт передачі-приймання майна, відповідно до якого Відповідач передав, а Позивач прийняв 852 багажних візка.

07.02.2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніка-Експерт» за результатами проведеної оцінки складено звіт про оцінку майна (станом на 31.01.2013р.) та висновок про вартість майна, згідно якої справедлива вартість багажних візків у кількості 165 шт. становить 366916,00 грн.

19.03.2013р. Позивач звернувся до Відповідача з листом №08-22-320, в якому просив відшкодувати збитки Позивача завдані втратою, нестачею багажних візків в кількості 165 багажних візків.

27.03.2013р. Відповідач у відповідь на лист Позивача запропонував викупити по залишковій вартості непередане майно згідно акту приймання передачі від 31.12.2012р.

20.05.2013р. Позивач повторно звернувся до Відповідача щодо відшкодування збитків у строк до 31.05.2013р.

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-економічної експертизи №11370/14-53 від 23.02.2015р. загальна ринкова вартість втрачених 165 багажних візків, які передавались відповідачу на обслуговування за договором та актами склала станом на 24.10.2013р. (дату звернення до суду) 543785,20 грн. (з ПДВ), станом на 19.02.2015р. (дату проведення експертного дослідження) 1513593,20 грн. (з ПДВ).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З наведених норм вбачається, що складом збитків в т.ч. упущеної вигоди є сукупність наступних складових: 1) протиправна поведінка певної особи; 2) наявність збитків у вигляді втрат чи упущеної вигоди іншої особи; 3) наявність причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою першої особи та втратами другої особи; 4) наявність вини першої особи, при цьому її відсутність має доводити ця особа.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як визначено ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Згідно з ст.779 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Як встановлено судом, 18.05.2012р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про закупівлю послуг за державні кошти №52-34-40, за умовами якого Відповідач зобов'язався у 2012р. надати Позивачеві послуги обслуговування багажних візків, а Позивач зобов'язався прийняти та оплатити такі послуги. Відповідно до умов договору Відповідач здійснював обслуговування багажних візків Позивача, які використовувались пасажирами для перевезення багажу, які передані Позивачем Відповідачу згідно з відповідним актом передачі-прийому. Умовами договору на Відповідача був покладений обов'язок здійснювати заходи по недопущенню розкрадання багажних візків, підтримувати їх зразковий робочий та санітарний стан, здійснювати їх дрібний ремонт, а у разі втрати, нестачі або пошкодження багажних візків Відповідач зобов'язався відшкодувати збитки. Відповідач зобов'язався після закінчення строку дії договору повернути Позивачу багажні візки, передані згідно з актами передачі-приймання обладнання, в такій же кількості та якості з урахуванням нормального фізичного зносу, кількості обладнання, переданих в ремонт, та тих, що підлягають списанню.

На виконання умов договору в травні 2012р. Позивачем передано Відповідачу багажні візки в кількості 717 шт. та в червні 2012р. в кількості 300 шт. відповідно до актів передачі-приймання майна, проте в грудні 2012р. Відповідач повернув лише 852 багажних візка.

В березні 2013р. Позивач звернувся до Відповідача з листом, в якому просив відшкодувати збитки Позивача завдані втратою, нестачею багажних візків в кількості 165 багажних візків, у відповідь Відповідач запропонував викупити по залишковій вартості непередане майно згідно акту приймання передачі від 31.12.2012р. Проте, Позивач повторно звернувся до Відповідача та просив відшкодувати збитки у строк до 31.05.2013р.

Під час розгляду справи місцевим судом було призначено судово-економічну експертизу, за результатами проведення якої експертом було надано висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №11370/14-53 від 23.02.2015р., відповідно до якого загальна ринкова вартість втрачених 165 багажних візків, які передавались відповідачу на обслуговування за договором та актами склала станом на 24.10.2013р. (дату звернення до суду) 543785,20 грн. (з ПДВ), станом на 19.02.2015р. (дату проведення експертного дослідження) 1513593,20 грн. (з ПДВ).

Виходячи з викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що Відповідачем здійснювалось господарська діяльність з обслуговування багажних візків Позивача, які використовуються пасажирами для перевезення багажу, в результаті якої Відповідач не повернув Позивачу 165 багажних візків з 1017 багажних візків, внаслідок чого Позивачеві завдано збитки, доказів протилежного Відповідачем суду не надано.

За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача шкоди, заподіяної неповерненням майна, в сумі 543785,20 грн., є обґрунтованими.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Оскільки, необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень, апеляційним судом не можуть бути прийняті заперечення Відповідача щодо неправомірності визначення судовим експертом розміру збитків.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "IAS-Бориспіль" на рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2015р. у справі №911/4068/13 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2015р. у справі №911/4068/13 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25.06.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.О. Хрипун

С.Р. Станік