ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 р. Справа № 923/794/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. при секретарі Андреєвець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора Білозерського району Херсонської області в інтересах держави в особі:

позивача-1: Білозерської районної державної адміністрації, ідентифікаційний код 04059993, вул. Карла Маркса, 87, смт. Білозерка Херсонської області,

позивача-2: Головного управління Держземагенства України у Херсонській області, ідентифікаційний код 38697542, вул. 40 років Жовтня, 136-а, м. Херсон,

до Фермерського господарства "АГРО-ЕРА", ідентифікаційний код 32500660, вул. Гагаріна, 25, с. Олександрівка Білозерського району Херсонської області,

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки,

за участю: старшого прокурора відділу прокуратури Херсонської області Пуляєва І.В., посвідчення № 75 від 28.10.2008 р.;

представників сторін:

від позивача-1: не прибув;

від позивача-2: не прибув;

від відповідача: керівник, Конюх М.О., паспорт, статут;

в с т а н о в и в:

Прокурор Білозерського району Херсонської області в інтересах держави в особі Білозерської районної державної адміністрації, далі - позивач-1, та Головного управління Держземагенства України у Херсонській області, далі - позивач-2, звернувся до Фермерського господарства "АГРО-ЕРА", далі - відповідач, з позовною заявою про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 26.12.2008 року, який зареєстровано у Білозерському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», запис у Державному реєстрі земель від 29.12.2008 р. у книзі 4АА002031 за № 44, виклавши пункт 9 договору в новій редакції, яка би передбачала встановлення орендної плати у грошовій формі, у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що дорівнює сумі 12303,93 грн. на рік.

Призначаючи розгляд справи суд зобов'язав прокурора та позивача надати суду докази вручення уповноваженій особі відповідача пропозиції з проектом додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі.

У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, просить суд внести зміни до договору оренди землі, укладеного між позивачем-1 та відповідачем, у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, без зазначення суми орендної плати, яка зазначена у позовній заяві. Прокурор зазначив, що доказів вручення представникові відповідача пропозиції про внесення змін до договору оренди, зокрема додаткової угоди до договору, немає.

Позивачами-1 та -2 не надано до суду письмових пояснень щодо підтримки чи заперечень проти позову.

Відповідач не надав відзиву на позов та витребувані судом матеріали. В судовому засіданні представник відповідача заявив, що відсутність змін до договору оренди землі на даний час сталося не з його вини. Вважає, що позивачі не вжили з свого боку належних дій для вирішення питання у досудовому порядку щодо внесення змін до договору, оскільки внесення змін є також обов'язком позивачів. Представник зазначив, що у разі отримання ним додаткової угоди до договору оренди землі, він би підписав її без заперечень, розуміючи, що вимога про внесення змін ґрунтується на вимогах закону, однак проект додаткової угоди до договору для його розгляду та підписання у встановленому законом порядку відповідач не отримував.

Заслухавши прокурора та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд констатує наступне.

Між позивачем-1 та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки від 26.12.2008 року, який зареєстровано у Державному реєстрі земель від 29.12.2008 р. у книзі 4АА002031 за № 44.

Отже, між сторонами виникли земельні відносини, які ґрунтуються на договорі оренди землі, регулюються земельним законодавством з питань оренди земель державної та комунальної власності, цивільним та господарським законодавством України, зокрема щодо порядку і умов внесення змін до діючого договору оренди.

Відповідно до п. 9 договору встановлено, що орендна плата за орендовану земельну ділянку вноситься у грошовій формі у розмірі чотирикратному земельному податку за 1га на рік, що на час укладання договору становило 613,08 грн. на рік.

Пунктом 10 договору встановлено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації та відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 13 договору встановлено, періодичність перегляду розміру орендної плати - один раз на три роки, зокрема у разі зміни розмірів земельного податку тощо.

Як встановлено судом, між сторонами відсутній спір про необхідність внесення змін до договору оренди щодо врегулювання розміру орендної плати, відповідач не отримував належним чином пропозицію (оферту) щодо зміни умов договору, зокрема проекту додаткової угоди із відповідними пропозиціями.

Позивачем-2 лише надсилався на адресу відповідача лист, зміст якого містить вказівку про необхідність внесення змін до договору оренди земельної ділянки відповідно до вимог Податкового кодексу - не менше 3% від нормативної грошової оцінки землі. Докази вручення цього листа відповідачеві відсутні.

Суд зазначає, що дії сторін щодо внесення змін до діючого договору оренди не відповідає вимогам законодавства.

Так, відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Суд зазначає, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, що визначено також приписами пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України (ПК).

При цьому, підпунктами 288.5.1 та 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Тобто, законодавець визначив нижню та верхню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

У відповідності з положеннями ст. 11 ЦК України визначено підстави виникнення цивільних прав та обов'язків які виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів, а також безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений Законом - тобто, пунктом 288.5 статті 288 ПК.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що з набранням чинності ПК річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. Тобто, цивільний обов'язок орендаря земельної ділянки платити не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки виник з акту цивільного законодавства і не залежить від волі сторін договору оренди, які зобов'язані привести зміст договору до вимог приписів Закону.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпунктів 271.1.1 та 271.1.2 пункту 271.1 ст. 271 ПК визначено, що базою оподаткування є або нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом або площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи ні орендодавець, повноваженнями якого законодавством наділений позивач-2, ані відповідач не здійснили визначених законом дій на укладення відповідної додаткової угоди (чи переукладання у новій редакції) із внесенням відповідних змін щодо сторін договору, умов договору, зокрема орендної плати та інших змін до договору, що викликаються відповідними змінами у чинному земельному законодавстві та повноваженнях органів виконавчої влади. Надісланий же позивачем-2 лист на адресу відповідача не є офертою у відповідності до вимог закону.

Інтереси держави у земельних відносинах та майнові інтереси місцевої ради, на користь якої мають здійснюватися платежі з орендної плати, підлягають захисту, оскільки бездіяльність позивача-2 як органу виконавчої влади, що покликаний реалізовувати державну політику у сфері земельних відносин, та, у меншій мірі, - відповідача, шкодять їх інтересам, що обумовлює звернення прокурора з цим позовом.

Як вище зазначив суд, необхідність внесення змін до договору сторонами не оспорюється.

Як вбачається з пункту 5. договору оренди землі, нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що є об'єктом оренди було визначено в сумі 153 271,85 грн.

Це означає, що база розрахунку орендної плати для цього договору оренди земельної ділянки була визначена, отже в подальшому підлягає розрахунку відповідно до приписів підпункту 271.1.1 пункту 271.1 ст. 271 ПК, з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що вказаний порядок обчислення розміру орендної плати сторонами також визначено у п. 10 договору. За таких умов, суд вважає прийнятною, такою, що відповідає законодавству і намірам сторін таку редакцію пункту 9 договору, яка встановлює, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на бюджетний рахунок сільської ради у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні, докази надсилання відповідачеві або вручення йому листа-пропозиції з відповідними умовами додаткової угоди до договору або надсилання окремого проекту додаткової угоди щодо внесення змін до договору оренди та, відповідно, докази ухиляння відповідача від його підписання - відсутні.

За таких обставин доводи відповідача про неотримання пропозицій щодо внесення змін до договору підтвердилися, позов подано прокурором до суду фактично без попереднього належного вирішення сторонами питання про внесення змін до договору.

В той же час, позовні вимоги прокурора ґрунтуються на існуючих між сторонами договірних відносинах та законодавстві, позов містить вимоги, що є обов'язковими для обох сторін договору, відповідають вимогам законодавства, отже підлягають задоволенню.

За змістом частин 4, 5 ст. 188 ГК України сторони передають на вирішення суду спір, якщо вони не досягли згоди щодо зміни договору. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно з п. п. 2.18, 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 ЦК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Вирішуючи питання про покладання на сторони судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, судовий збір покладається на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

З урахуванням того, що відповідач належно не отримував оферти від позивачів, відповідно, не ухилявся від прийняття пропозицій іншої сторони (акцепту), судові витрати покладаються на позивача-2 як орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який не вжив відповідних заходів для своєчасного укладання додаткової угоди до договору оренди землі стосовно збільшення розміру орендної плати.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 26.12.2008 року, укладеного між Білозерською районною державною адміністрацією, ідентифікаційний код 04059993, вул. Карла Маркса, 87, смт. Білозерка Херсонської області, та Фермерського господарства "АГРО-ЕРА", ідентифікаційний код 32500660, вул. Гагаріна, 25, с Олександрівка Білозерського району Херсонської області, який зареєстровано у Білозерському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», запис у Державному реєстрі земель від 29.12.2008 р. за № 44, виклавши пункт 9 договору в наступній редакції:

"9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на бюджетний рахунок Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки".

3. Стягнути з Головного управління Держземагенства у Херсонській області, ідентифікаційний код 38387455, вул. 40 років Жовтня, 136-а, м. Херсон в доход спеціального фонду Державного бюджету на р/р № 3002 в ГУДКСУ у Херсонській області, МФО 852010, , одержувач УДКСУ у місті Херсоні, судові витрати в сумі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок), призначення платежу - судовий збір, код 03500045.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 26.06.2015 р.

Суддя П.Д. Пригуза