ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.06.2015

Справа № 910/15906/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 9 918,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 643 від 20.04.2015 р. (вх. № 15906/15 від 22.06.2015) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

В ст. 54 Господарського процесуального кодексу України викладено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви. Згідно з пунктом 2 частини 2 названої статті позовна заява повинна містити, зокрема, найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб).

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 р. було затверджено "Уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003" (далі – стандарт). Вказаний стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності (п. 1.1 стандарту).

В п. 5.7 стандарту передбачено, що назва організації - автора документа повинна відповідати назві, зазначеній у його установчих документах. Скорочену назву організації зазначають тоді, коли її офіційно зафіксовано в статуті (положенні про організацію). Скорочену назву подають у дужках (або без них) нижче повної, окремим рядком у центрі.

Фактично у позовній заяві найменування позивача вказано зі скороченнями - АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ".

При цьому до позовної заяви додано витяг зі Статуту позивача, який містить тільки пункти 19.4 - 19.7, 20.1, 20.2 Статуту, однак вказані пункти не містять відомостей щодо повного або офіційно зареєстрованого у Єдиному державному реєстрі скороченого найменування позивача саме як АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ".

Водночас, додана до позовної заяви виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (серія АВ № 678387) стсовно позивача станом на 21.05.2013 свідчить, що повним найменування позивача є Приватне акціонерне товариство "Стрпхова група "Ю.БІ.АЙ".

Отже, у позовній заяві не вказано повного найменування позивача.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

Відповідно до абз. 2 п.п 3.1 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Як вбачається з доданої до позовної заяви виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (серія АВ № 678387) стсовно позивача станом на 21.05.2013, адресою місцезнаходження останнього є наступна адреса: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 48, офіс 708, тоді як фактично у позовній заяві міститься інша адреса позивача: 04071, м. Київ, вул. Почайнинська, 25/49.

Дані про внесення змін до єдиного державного реєстру стосовно місцезнаходження юридичної особи позивача (після 21.05.2013) в позовній заяві відсутні, а як свідчать додатки до позовної заяви, до останньої такі документи і не додавались.

Отже, у позовній заяві не вказано місцезнаходження позивача.

Крім того, у позовній заяві у якості місцезнаходження відповідача вказано адресу: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 22-Б, тоді як відповідно до даних Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" з ЄДР, адресою місцезнаходження відповідача є інша адреса, а саме: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 підїзд.

Отже, у позовній заяві не вірно вказано місцезнаходження відповідача.

Наведене свідчить про недодержання позивачем вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України та, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду згідно з п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в наведеній нормі чітко вказано, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Як визначено в абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб"єкта господарювання.

Позивачем до позовної заяви додано копію фіскального чеку № 8000 від 21.04.2015 та опис вкладення у цінний лист № 230 від 21.04.2015. При цьому згідно наведеного опису вкладеня у цінний лист вбачається що копія позовної заяви і доданих до неї документів направлено на адресу 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 22-Б, належність якої відповідачу не підтверджується належними доказами.

З огляду на вищенаведене, у суду відсутні підстави вважати фіскальний чек № 8000 від 21.04.2015 та опис вкладення у цінний лист № 230 від 21.04.2015 в якості виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 2 ст. 57 ГПК України.

При цьому докази направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів на вищевстановлену судом адресу місцезнаходження відповідача (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 підїзд) фактично до позовної заяви не додані.

За наведених обставин, суд взяв до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява № 643 від 20.04.2015 р. не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до суду з відповідною позовною заявою слід звернути увагу на порядок засвідчення копій документів, а саме: відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Керуючись п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега