КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2015 р. Справа№ 42/44

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Грабовському Д.А.

за участі представників сторін:

позивача не з'явився, про день, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

відповідача Анісімової К.О. - дов. від 01.12.2014 № 20/14

ВДВС Шевченківського

РУЮ в місті Києві не з'явився, про день, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз

України"

на Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2015

№ 42/44 прийняту на підставі ст. 121-2 ГПК України

(суддя Ковтун С.А.)

за скаргою ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз

України"

на дії ВДВС Шевченківського районного управління

юстиції в м. Києва

у справі № 42/14 Рішення Господаоського суду міста Києва

від 29.07.2014 (суддя Паламар П.І.)

за позовом ДП "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

до відповідача ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз

України"

про стягнення збитків у розмірі 1 216 770,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернувся з позовом до відповідача ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз України" про відшкодування збитків у сумі 1 216 770,50 грн. за Договорами зберігання № 15/06-257 від 05.06.2006 та № 22/07-08 від 22.01.2007.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2014 № 42/44, у задоволенні позову ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до відповідача ДП "Укрнафтогазкомплект" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 № 42/44, Рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2014 № 42/44 скасовано, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача ДП "Укрнафтогазкомплект" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь позивача ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" збитків в сумі 1 215 647,40 грн., в іншій частині відмовлено, як заявленої необґрунтовано.

24.09.2014 на виконання Постанови Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 №42/44 видано судовий Наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2014 № 42/44 Постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 № 42/44 залишено без змін.

25.03.2015 ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз України" звернулося до місцевого господарського суду зі Скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в якій просив визнати незаконною письмову вимогу державного виконавця № 1/8 від 18.03.2015 про передачу майна, а саме трьох автомобілів (VOLKSWAGEN, модель PASSAT, державний номер AA2178AI, NISSAN, мордель MAXIMA 3,0 V6, державний номер AA3397MI, TOYOTA, модель AVENSIS, державний номер AA53017KA) для проведення опису, арешту та подальшої передачі на відповідальне зберігання до ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. (т. 2 а/с 161 - 164) Скаржник вважає, що вказана вимога державного виконавця суперечить нормам статті 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт". Зокрема, відповідач зазначив, що ДП "Укрнафтогазкомплект" є дочірнім підприємством НАК "Нафтогаз України", що підтверджується статутом боржника, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України № 227 від 14.06.2010. Відповідно до розділу 1 Статуту ДП "Укрнафтогазкомплект", створеного згідно з наказом НАК "Нафтогаз України" від 31.07.1998, засновником підприємства є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". Підприємство створено з метою забезпечення функціонування та розвитку нафтового комплексу, задоволення потреб НАК "Нафтогаз України" та підприємств, що входять до її складу, а також інших підприємств, промислових та побутових споживачів у сировині, паливно-енергетичних ресурсах, інших матеріально-технічних ресурсах та здійснення іншої діяльності для одержання прибутку (п.3.1. статуту). На думку боржника, відчуження основних фондів ДП "Укрнафтогазкомплект", що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування магістральним трубопроводом і зберігання у підземних газосховищах, може бути здійснено лише за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Господарького суду міста Києва від 16.04.2015 № 42/44 Скаргу ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз України" на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відхилено.

Не погоджуючись з прийнятою Ухвалою, відповідач ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз України" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, за якою просив Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 № 42/44 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити Скаргу, зокрема, визнати вимогу державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві від 18.03.2015 № 18 про передачу майна (трьох легкових автомобілів) для проведення опису, арешту та подальшої передачі на відповідальне зберігання, незаконною. Відповідач, оскаржуючи названу Ухвалу, посилався на те, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. 7 ЗУ «Про трубопровідний транспорт», а тому вказана вимога державного виконавця не може бути виконана.

Позивач та ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві не скористалися своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 96 ГПК України, та не надали суду письмовий відзив на скаргу відповідача, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду ухвали господарського суду першої інстанції.

Ухвалою КАГС від 02.06.2015 №42/44 порушено апеляційне провадження за скаргою відповідача та призначено судове засідання (колегія суддів у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Куксов В.В., Яковлєв М.Л.).

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 10.06.2015, у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у черговій відпустці, склад колегії суддів змінено, для розгляду даної скарги сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Авдеєв П.В., Яковлєв М.Л..

Ухвалою КАГС від 10.06.2015 №42/44 колегією суддів у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Авдеєв П.В., Яковлєв М.Л. прийнято апеляційну скаргу відповідача до розгляду.

В останнє судове засідання від 18.06.2015 позивач та представник ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегією суддів враховано, що позивач та ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві вважаються повідомленими належним чином, при цьому, взято до уваги правову позицію, що викладена у підпункті 3.9.1. пункту 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18, де визначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 ГПК України.

Про належне повідомлення ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення № 09-33/23504/15.

Про належне повідомлення ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" свідчить підпис уповноваженого представника позивача за довіреністю - Рогового М.В. на Розписці сторін від 10.06.2015 про відкладення розгляду даної справи на 18.06.2015.

Враховуючи, що присутній представник відповідача-скаржника не заперечував проти продовження розгляду апеляційної скарги у відсутності позивача та представника ВДВС, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду справи по суті за наявними матеріалами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз України" залишити без задоволення, Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 по даній справі залишити без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в провадженні ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 1/8 від 27.01.2010 про примусове стягнення боргів ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз України".

18.03.2015 Відділом Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на виконання вимог Закону було направлено ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз України" Вимогу № 1/8 про зобов'язання керівника підприємства надати на адресу органу виконання рішень транспортні засоби для проведення опису, арешту та подальшої передачі на відповідальне зберігання до ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в строк до 26.03.2015 о 15:00 год. (т.2 а/с 176-177)

Як зазначалося вище, ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз України" звернулось до місцевого господарського суду зі Скаргою на неправомірні дії Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві щодо відчуження зазначеного майна ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз України".

Скарга мотивована тим, що дії державного виконавця з приводу направлення Вимоги № 1/8 від 18.03.2015 є неправомірними, оскільки майно, на яке державним виконавцем звертається стягнення відповідно до вимог ч. 6 ст. 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт", за оцінкою відповідача, відчуженню не підлягає.

Так, згідно з ч. 6 ст. 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" відчуження основних фондів, акцій та часток у статутному капіталі державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, а також підприємств, установ, організацій, утворених внаслідок їх реорганізації, передача їх з балансу на баланс, у концесію, оренду, лізинг, заставу, управління, до статутного фонду інших юридичних осіб, вчинення інших правочинів, що можуть призвести до відчуження основних фондів, акцій та часток у статутному капіталі цих підприємств, а також основних фондів та акцій НАК "Нафтогаз України", дочірніх та заснованих нею підприємств, забороняється, крім випадків, коли результатом таких дій є: передача основних фондів, акцій та часток у статутному капіталі таких підприємств виключно бюджетній установі, державному підприємству або акціонерному товариству, 100 відсотків акцій якого перебуває в державній власності України; створення державних підприємств або акціонерних товариств, 100 відсотків акцій та часток у статутному капіталі яких перебуває в державній власності України.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 7 вказаного Закону, дія частини 6 цієї статті не поширюється на відчуження основних фондів державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, НАК "Нафтогаз України", її дочірніх та заснованих нею підприємств, що не використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, яке здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд першої інстанції звернув увагу, що ЗУ "Про трубопровідний транспорт" щодо основних фондів державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, встановлений певний правовий режим, який визначає межі оборотоздатності даних об'єктів цивільних прав (ст. 178 ЦК України), тобто можливість здійснення правочинів та інших юридичних актів, які направлені на передачу основних фондів іншим учасникам цивільних відносин. Отже, відчуження основних фондів в розумінні ЗУ "Про трубопровідний транспорт" є вольовою дією саме державного підприємства як учасника цивільних відносин.

Водночас, примусова реалізація майна в рамках виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження здійснюється поза волею боржника і не пов'язана зі здійсненням належних йому правомочностей, тобто здійснення суб'єктивного цивільного права.

З огляду на наведене, за висновком суду першої інстанції, заявник помилково ототожнює процедуру відчуження, передбачену ЗУ "Про трубопровідний транспорт", з процедурою примусової реалізації майна, врегульованою ЗУ "Про виконавче провадження", що свідчить про відсутність правових підстав для оцінки оскаржуваної вимоги виконавця на відповідність вимогам ЗУ "Про трубопровідний транспорт".

За оцінкою колегії суддів, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов цілком вірного висновку щодо відхилення Скарги ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз України" на дії ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

У своїх доводах апеляційного оскарження відповідач наголошував на тому, що оскаржена Ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. В обґрунтування апеляційної скарги Заявник, як і у суді першої інстанції, продовжує стверджувати про те, що Вимога державного виконавця № 1/8 від 18.03.2015 про передачу майна, а саме трьох легкових автомобілів (VOLKSWAGEN, модель PASSAT, державний номер AA2178AI, NISSAN, мордель MAXIMA 3,0 V6, державний номер AA3397MI, TOYOTA, модель AVENSIS, державний номер AA53017KA) для проведення опису, арешту та подальшої передачі їх на відповідальне зберігання є неправомірною, оскільки суперечить вимогам ч. 6 ст. 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" та, за оцінкою відповідача, відчуженню не підлягає.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити про те, що всі наведенні заперечення відповідача базуються на тих же доказах та поясненнях, які надавались у суді першої інстанції, та яким вже надана належна правова оцінка за оскарженою Ухвалою.

Аналогічна правова позиція з приводу відсутності визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відчуження майна, з посиланням на ч. 6 ст. 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт", викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 27.02.2013 №37/276, та у Постанові Київського апеляційного господарського суд України від 01.06.2010 №21/9, яка не оскаржена до Вищого господарського суду України та набрала законної сили. В названих судових рішеннях №37/276, №21/9, як і у даній справі № 42/44, відповідачем є - ДП "Укрнафтогазкомплект" НАК "Нафтогаз України".

Представник позивача, у судовому засіданні від 10.06.2015, заперечуючи доводи апеляційного оскарження відповідача наголошував на тому, що Ухвала Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 № 42/44 є законною та такою, що відповідає нормам чинного законодавства, зокрема ЗУ "Про виконавче провадження". Крім того, позивачем були надані колегії суддів Письмові пояснення від 11.06.2015 №31/13-2098, за якими позивач повідомив, що станом на 10.06.2015 заборгованість по даній справі було оплачено відповідачем у повному обсязі, у зв'язку з цим відділом ДВС Шевченківского РУЮ у місті Києві винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження від 08.06.2015, відповідно до. п. 8 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження". Тобто, питання оскарження дій ВДВС, пов'язаних з виконанням наказу по даній справі втратило свою актуальність.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги відповідача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженої Ухвали у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101-106, 121-2 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Дочірнього підприємства "Укрнафтогазкомплект" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 №42/44 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 № 42/44 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 № 42/44 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 42/44 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв