ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" червня 2015 р.Справа № 922/2706/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровой Т.А.

розглянувши справу

за позовом Чугуївського міжрайонного прокурора Харківської області, м. Чугуїв в інтересах держави в особі Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області, с. Леб'яже (перший позивач) та Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків (другий позивач)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леб'язський цегельний завод"
про стягнення коштів у сумі 5995,46 грн.
за участю представників сторін:

прокурор - Хряк О.О. посвідчення № 028256 від 15.08.2014 року,

першого позивача - не з"явився,

другого позивача - Полухін А.В. за довіреністю №5196/01-25/09-14 від 01.10.2014 року,

відповідача - не з"явився,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Чугуївський міжрайонний прокурор Харківської області, в інтересах держави та в особі Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області та Державної екологічної інспекції у Харківській області, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леб'язський цегельний завод", в якому просить суд стягнути з відповідача на користь держави шкоду, заподіяну внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами) у розмірі 5995,46 грн. на р/р 0475 УДКСУ у Леб"язькій с/р Чугуївського району Харківської області, для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331 в установі банку - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011. Судові витрати прокурор просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.05.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 03.06.2015 року о 11:00 годині.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.06.2015 року розгляд справи було відкладено на 24.06.2015 року о 10:30 год.

Прокурор в призначене судове засідання з"явився, підтримав надане 26.05.2015 року клопотання (вх. № 21553), відповідно до якого просить суд припинити провадження у справі, оскільки відповідачем 22.05.2015 року було добровільно сплачено суму шкоди у розмірі 5995,46 грн., про що свідчить платіжне доручення № 86 від 22.05.2015 року на суму 5995,46 грн.

Представник 2-го позивача у судовому засіданні підтримав надане прокурором клопотання про припинення провадження у справі.

Представники першого позивача та відповідача правом на участь у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили, витребуваних судом документів не надали. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресами, вказаними у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Враховуючи те, що п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши наявні в матеріалах справи документи на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Державною екологічною інспекцією у Харківській області згідно Закону України "Про основні задачі державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та згідно з наказом від 06.06.2013 № 753/01-03 проведено планову перевірку ТОВ "Леб'язський цегельний завод", в межах-якої було встановлено порушення ст. ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра, про що складено акт перевірки № 753/01-03/06-11 від 06.06-26.06.2013.

В ході проведеної Інспекцією перевірки встановлено, що основною діяльністю ТОВ "Леб'язський цегельний завод" є виробництво цегли за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Леб'яже, вул. 1 Травня, 82. Водоспоживання на підприємстві здійснюється від 1 артезіанської свердловини. Дана свердловина знаходиться на земельній ділянці за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Леб'яже, вул. 1 Травня, 82. Відповідно до дозволу на спеціальне водокористування від 04.07.2012 р. № 5898, термін його дії - до 18.06.2015 року. Мета водокористування - на виробничі та госппобутові потреби підприємства. Відповідно до довідки від 19.06.2013 р. № 22, кількість забраної води з артсвердловини у період з 08.08.2011 року по 31.12.2011 року - 0 м. куб., у період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року - 0 м. куб., у період з 01.01.2013 року по 26.06.2013 року - 121,76 м. куб. Тариф на підземну воду для підприємств у 2013 році 49,24 коп/м. куб.

Однак, в порушення вимог ст. 19 Кодексу України про надра відсутній спеціальний дозвіл (ліцензія) на користування надрами (підземні води).

Так, відповідач в період з 01.01.2013 року по 26.06.2013 року без спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) здійснювався забір води зі свердловини. За цей період відповідачсем забрано зі свердловини підземної води 121,76 м. куб.,

Таким чином, ТОВ "Леб'язський цегельний завод" у порушення вимог ст. ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра здійснювало користування підземними водами за відсутності спеціального дозволу.

Одночасно, з метою усунення порушень виявлених під час здійснення перевірку Державною екологічною інспекцією у Харківській області винесено припис 01.07.2013 за № 06-22-132, яким директора ТОВ "Леб'язський цегельний завод" було зобов'язано отримати спеціальний дозвіл (ліцензію) на користування надрами у строк до 01.10.2013. Згідно відповіді на припис директора ТОВ "Леб'язський цегельний завод" від 15.07.2013 за № 25 встановлено, що отримання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами у розробці, вказані порушення усунуто не було.

Також, були притягнуті до адміністративної відповідальності уповноважені особи ТОВ "Леб'язський цегельний завод" за порушення природоохоронного законодавства, у тому числі за самовільне користування надрами (підземними водами).

Так, з урахуванням норм, передбачених "Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства щодо охорони та раціонального використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки України № 389 від 20.07.2009, Державною екологічною інспекцією у Харківській області нарахована шкода внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами), яка становить 5995,46 грн. та пред'явлена претензія № 141 від 10.07.2014 року.

Вищевказаний розрахунок шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами), разом з вказаною претензією, були надіслані на адресу ТОВ "Леб'язський цегельний завод" та отримані 19.07.2014 року. Однак, станом на момент звернення прокурора з позовом до суду, вищевказану шкоду, заподіяні внаслідок самовільного використання водних ресурсів без спеціального дозволі на користування надрами, підприємством добровільно не відшкодовано.

Вказані обставини й стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Однак, в процесі розгляду справи, відповідачем було сплачено на користь держави на р/р 0475 УДКСУ у Леб"язькій с/р Чугуївського району Харківської області, для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331 в установі банку - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011 суму основного боргу у розмірі 38 149,69 грн., про що свідчить платіжне доручення № 86 від 22.05.2015 року на суму 5995,46 грн., які міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п.1.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач повністю сплатив суму основного боргу в сумі 5995,46 грн., суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора (вх. № 21553 від 26.05.2015 року) в порядку ст. ст. 22, 29 ГПК України та припинити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу згідно п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Так, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі.

Аналізуючи приписи зазначеної статті, можна дійти висновку, що в числі підстав повернення судового збору не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (ст. 80 ГПК України). Водночас, суд зазначає, що закриття провадження у справі, про яке йдеться у п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України і ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються. Аналогічна правова позиція викладена у п. 5.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених ст. 80 ГПК України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Відповідно до ч. 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Проте, згідно ч. 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

В даному разі матеріали справи свідчать, що відповідачем було сплачено суму основного боргу в розмірі 5995,46 грн. після звернення прокурора з позовом до суду, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне судові витрати у даній справі покласти на відповідача у повному обсязі та стягнути з останнього на користь державного бюджету України.

Керуючись Постановою пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", ст. ст. 22, 33, ст. 78, п.1-1, п.4 ч.1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання прокурора (вх. № 21553 від 26.05.2015 року) в порядку ст. ст. 22, 29 ГПК України - задовольнити.

2. Провадження у справі №922/2706/15припинити

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Леб'язський цегельний завод" (63530, Харківська область, Чугуївський район, с.Леб"яже, вул. 1 Травня, 82, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 1827,00 грн. судового збору.

Видати відповідний наказ суду після закінчення строку встановленого ст. 93 ГПК України, на апеляційне оскарження даної ухвали суду.

Суддя С.Ч. Жельне

справа №922/2706/15