номер провадження справи 18/97/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015 справа № 908/3454/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ФІНГРІН", що діє в інтересах та за рахунок закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "ТАТІСС БІЗНЕС" (49027, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 22)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТІСС БІЗНЕС" (69032, місто Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 6-А)

про 1. визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.2015 р.;

2. визнання права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Південне шосе, будинок 6-а.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Ткалич М.О., довіреність № б/н від 25.05.2015 р., паспорт серія СА №538522 від 21.08.1997 р.;

від відповідача: Москаленко Д.Ф., довіреність № 8 від 10.06.2015 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 29.05.2015 року звернувся позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ФІНГРІН", що діє в інтересах та за рахунок закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "ТАТІСС БІЗНЕС" з позовною заявою до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТІСС БІЗНЕС" про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.2015 р. та про визнання права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Південне шосе, будинок 6-а.

Ухвалою суду від 02.06.2015 року порушено провадження у справі № 908/3454/15, присвоєно справі номер провадження 18/97/15, судове засідання призначене на 24 червня 2015 р. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі матеріалами та закінчений 24.06.2015 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача на виконання вимог суду надав докази сплати судового збору за немайнову вимогу у розмірі 1218,00 грн. (квитанція № 36 від 24.06.2015 р.); підтримав заявлені вимоги. Позов вмотивований тим, що сторонами спору 20.05.2015 р. укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, що розташоване за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Південне шосе, будинок 6-а. При укладанні договору сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов. Відповідач умови п. 6.2.3 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.2015 р. та вимоги чинного законодавства щодо нотаріального посвідчення такого виду договорів не виконав, внаслідок чого порушуються права позивача як фактичного власника спірного нерухомого майна. У зв'язку із цим, позивач просить суд на підставі ст.ст. 220, 525, 526, 657 ЦК України визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.2015 р. та на підставі ст.ст. 316, 317, 319, 334 ЦК України визнати право власності на нерухоме майно, придбане ним за цим договором.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечив. Письмових пояснень та документальних доказів на підтвердження своєї правової позиції суду не надав.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ФІНГРІН", що діє в інтересах та за рахунок закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "ТАТІСС БІЗНЕС" (покупець, позивач у справі) та товариство з обмеженою відповідальністю «ТАТІСС БІЗНЕС» (продавець, відповідач у справі) 20.05.2015 р. уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору продавець продав (передав у власність покупця), а покупець купив (прийняв у власність) нерухоме майно (надалі Об'єкт), що розташоване за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Південне шосе, будинок 6а, а саме:

- будівля контрольно-пропускного пункту літ. Ч, реєстраційний номер 19084829, загальною площею - 24,2 кв. м.;

- будівля виробничого корпусу №1літ. Р, реєстраційний номер 19084600, загальною площею 3490,4 кв.м.;

- будівля виробничого корпусу №2 літ. Т, реєстраційний номер 19084764, загальною площею 1732,1 кв.м.;

- будівля адміністративно-побутового корпусу літ. С-2, реєстраційний номер 19084704, загальною площею 588,4 кв.м.;

- гараж літ. X, реєстраційний номер 19084788, загальною площею 144,8 кв.м.; і сплачує визначену цим договором ціну.

Об'єкт «будівля контрольно-пропускного пункту літ. Ч», реєстраційний номер 19084829, загальною площею - 24,2 кв. м. належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Швецовою О.С., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 30.04.2010 за реєстровим № 1338. Право власності продавця на нерухоме майно підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19084829, виданим Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації.

Об'єкт «будівля виробничого корпусу № 1 літ. Р», реєстраційний номер 19084600, загальною площею 3490,4 кв.м. належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Швецовою О.С., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 30.04.2010 за реєстровим № 1339. Право власності продавця на нерухоме майно підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19084600, виданим Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації.

Об'єкт «будівля виробничого корпусу № 2 літ. Т», реєстраційний номер 19084764, загальною площею 1732,1 кв.м. належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Швецовою О.С., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 30.04.2010 за реєстровим № 1336. Право власності Продавця на нерухоме майно підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №19084764, виданим Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації.

Об'єкт «будівля адміністративно-побутового корпусу літ. С-2», реєстраційний номер 19084704, загальною площею 588,4 кв.м. належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Швецовою О.С., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 30.04.2010 за реєстровим №1340. Право власності продавця на нерухоме майно підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №19084704, виданим Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації.

Об'єкт «гараж літ. X», реєстраційний номер 19084788, загальною площею 144,8 кв.м. належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Швецовою О.С., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 30.04.2010 за реєстровим №1337. Право власності продавця на нерухоме майно підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19084788, виданим Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації.

Зазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 18700 кв.м. Кадастровий номер земельної ділянки 0:014:0031.

За домовленістю сторін вартість майна Об'єкту становить 993983,00 грн. Ця ціна є остаточною, фіксованою відповідає волевиявленню кожного з учасників цього правочину, та не підлягає будь-яким змінам (п. 1.2 договору).

Пунктом 3.2 договору встановлено, що підписання цього договору буде свідчити про те, що його умови повністю відповідають волевиявленню продавця та покупця.

Передача нерухомого майна продавцем та його приймання покупцем засвідчується актом приймання-передачі нерухомого майна, який підписується уповноваженими представниками продавця та покупця у двох оригінальних примірниках. Названий Акт повинен містити перелік майна, що переходить у власність покупця відповідно до цього договору та його стан (п. 4.4 договору).

Право власності на придбане нерухоме майно переходить до покупця з моменту підписання цього договору та реєстрації (п. 5.1 договору).

У відповідності до умов договору сторони підписали Акт приймання-передачі Об'єкту від 20.05.2015 р., яким засвідчується факт, що продавцем передано, а покупцем прийнято у власність спірне нерухоме майно, розташоване за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Південне шосе, будинок 6а. В пункті 6 Акту зазначено, що Об'єкт відповідає умовам зазначеним у договорі купівлі-продажу від 20 травня 2015 р. Акт приймання-передачі Об'єкту від 20.05.2015 р. підписаний уповноваженими особами позивача і відповідача та скріплений печатками підприємств.

Пунктами 6.2.3 та 6.3.2 договору сторонами узгоджено, що продавець та покупець зобов'язуються з'явитися 21.05.2015 р. о 10 годині до нотаріуса Швецової О.С. за адресою: 69035, місто Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 51 з печаткою та статутними документами для нотаріального посвідчення даного договору та державної реєстрації.

Відповідач не з'явився 21.05.2015 р. о 10 годині до нотаріуса Швецової О.С. для нотаріального посвідчення даного договору та його державної реєстрації.

Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.2015 р. дійсним підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 627 ЦК України врегульовано, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Положеннями ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини тощо.

Аналіз наведеної статті свідчить, що цивільні права та обов'язки виникають при настанні певного юридичного факту. На перше місце серед підстав цивільних прав та обов'язків ЦК України ставить договори як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін). Окрім договорів, підставами цивільних прав та обов'язків є й інші правочини.

За правилами ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами статті 209 ЦК України встановлено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України унормовано, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Дослідивши договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.2015 р., укладений сторонами у справі, суд дійшов висновку, що його укладено з додержанням всіх правових положень для договорів такого роду.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи та відповідно до пояснень сторін, спірний договір купівлі-продажу від 20.05.2015 р. нотаріально не посвідчений з вини відповідача.

Таким чином, відповідач свідомо ухилився від виконання вимог ст. 657 ЦК України щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено всі необхідні та передбачені чинним законодавством дії щодо укладання та нотаріального посвідчення спірного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.2015 р., однак відповідачем не виконано свого обов'язку щодо нотаріального посвідчення зазначеного договору, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

За таких обставин, суд вважає наявними підстави для застосування до спірних правовідносин правового механізму, встановленого ч. 2 ст. 220 ЦК України, що в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог в частині визнання спірного договору дійсним.

З огляду на вище викладене, приймаючи до уваги, що неузгодженість сторонами питання щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.2015 р. перешкоджає позивачу в реалізації набутих за цим договором прав та охоронюваних законом інтересів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.2015 р., який укладений ТОВ "Компанія з управління активами "ФІНГРІН", що діє в інтересах та за рахунок закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "ТАТІСС БІЗНЕС" та ТОВ «ТАТІСС БІЗНЕС».

Позивачем також заявлено про визнання за ним права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: місто Запоріжжя, вул. Південне шосе, будинок 6-а, яке придбано ним за вищезазначеним договором купівлі-продажу від 20.05.2015 р.

Зазначена вимога судом задовольняється на підставі наступного.

Статтями 316, 317, 319 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України, які кореспондуються зі ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", статтею 2 якого встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили.

Зазначені норми Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" кореспондуються з положеннями Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 (надалі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Підпунктом 10 п. 37 зазначеного Порядку встановлено, що документом, який підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 5.1 спірного договору передбачено, що право власності на придбане нерухоме майно переходить до покупця з моменту підписання цього договору та реєстрації.

Частиною 1 ст. 386 ЦК України закріплено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до приписів ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Системний аналіз вищезазначених норм чинного законодавства України є підставою для висновку, що суд, у випадку дотримання сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна вимог, передбачених ч. 2 ст. 220 ЦК України, має право визнати дійсним договір, укладений без нотаріального посвідчення, при цьому право власності на нерухоме майно, придбане за таким договором, виникає у покупця лише після державної реєстрації речового права на нерухоме майно (в даному випадку - права власності), яка здійснюється на підставі рішення суду про визнання права власності, яке набрало законної сили. Таким чином, момент визнання дійсним договору купівлі-продажу, укладеного без нотаріального посвідчення, та момент набуття права власності на нерухоме майно, придбане за таким договором, не співпадають, адже державній реєстрації підлягає не сам правочин, а речове право, яке виникло на його підставі.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання за ТОВ "Компанія з управління активами "ФІНГРІН", що діє в інтересах та за рахунок закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "ТАТІСС БІЗНЕС" права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Південне шосе, будинок 6-а, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частинами 1 і 2 статті 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з ст., ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, визнав їх доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір покладається на відповідача, відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.2015 р., укладений товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ФІНГРІН", що діє в інтересах та за рахунок закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "ТАТІСС БІЗНЕС" (реєстраційний код за ЄДРІСІ 2331565; ) та товариством з обмеженою відповідальністю «ТАТІСС БІЗНЕС» (), дійсним.

3. Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ФІНГРІН", що діє в інтересах та за рахунок закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "ТАТІСС БІЗНЕС" (49027, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 22, код ЄДРПОУ 2331565; реєстраційний код за ЄДРІСІ 2331565) право власності на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці площею 18700 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки 0:014:0031 та знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Південне шосе, будинок 6-а, а саме:

- будівля контрольно-пропускного пункту літ. Ч, реєстраційний номер 19084829, загальною площею - 24,2 кв. м.;

- будівля виробничого корпусу №1літ. Р, реєстраційний номер 19084600, загальною площею 3490,4 кв.м.;

- будівля виробничого корпусу №2 літ. Т, реєстраційний номер 19084764, загальною площею 1732,1 кв.м.;

- будівля адміністративно-побутового корпусу літ. С-2, реєстраційний номер 19084704, загальною площею 588,4 кв.м.;

- гараж літ. X, реєстраційний номер 19084788, загальною площею 144,8 кв.м.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТІСС БІЗНЕС" (69032, місто Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 6-А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ФІНГРІН", що діє в інтересах та за рахунок закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "ТАТІСС БІЗНЕС" (49027, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 22, код ЄДРПОУ 2331565; реєстраційний код за ЄДРІСІ 2331565) 21098,00 грн. (двадцять одну тисячу дев'яносто вісім грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Суддя В.В. Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 30 червня 2015 р.