РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015Справа №910/9043/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА МАЙСТЕРНЯ "МРІЯ"
про стягнення 161 056,78 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Кич О.О. (дов. б/н від 26.01.2015 року)
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 11 червня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА МАЙСТЕРНЯ "МРІЯ" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 161 056,78 грн., 98 114,38 грн. основного боргу, 29 115,79 грн. пені, 2 822,47 грн. 3 % річних, 31 004,14 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2015 року порушено провадження у справі № 910/9043/15-г та призначено справу до розгляду на 19.05.2015 року.

08.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача в судове засідання 19.05.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 14.04.2015 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У судовому засіданні 19.05.2015 року представник позивача надав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане позивачем 19.05.2015 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.05.2015 року винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи на 11.06.2015 року.

В судовому засіданні 11.06.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 77-А, літ. А на яку було відправлено ухвали суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказана в позові.

У відповідності з положеннями п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА МАЙСТЕРНЯ "МРІЯ" (виконавець) укладено Договір № 13-09-16 на виконання проектних робіт (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору замовник доручає, а виконавець бере зобов'язання розробити проектну документацію по стадії «Робочий проект» по об'єкту: «Реконструкція будівель корпусу № 2 (літера В) та корпусу № 4 (літера Г) розташованих за адресою вул. Рилєєва, 10-а у Подільському районі м. Києва під офісні приміщення» (об'єкт), відповідно до завдання на проектування, затвердженого замовником і містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Згідно з пунктом 1.5. Договору розробка і приймання проектної документації здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України, ДБН А.2.2.-3-2012 та вимог завдання на проектування.

Відповідно до пункту 2.1.1. Договору виконавець зобов'язаний належним чином, в повному обсязі, в строки, в порядку та на умовах, визначених положеннями цього договору виконати «роботи» та надавати замовнику проектну документацію та матеріали на об'єкт, в складі, визначеному пунктом 1.3. Договору в 4 (чотирьох) примірниках на паперовому та 1 (один) примірник на електронному носіях.

Пунктом 3.2. сторони погодили, що після підписання цього договору замовник протягом 5 банківських днів перераховує виконавцю авансовий платіж 181 761,98 грн., кім того, ПДВ 20 % - 36 352,40 грн., всього з урахуванням ПДВ - 218 114,38 грн.

Згідно з пунктом 7.1. Договору терміном початку робіт за Договором є наступний день після надходження авансового платежу на поточний рахунок виконавця.

Згідно з графіком розробки проектної документації (Додаток № 1 до Договору) кінцевим строком виконання робіт за Договором визначено 30.03.2014 року.

На виконання умов договору 05.11.2013 року позивачем здійснено авансовий платіж на рахунок відповідача в розмірі 218 114,38 грн.

Відповідно до пункту 3.5. Договору після завершення робіт за кожною стадією проектування виконавець надає замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт разом з проектною документацією на об'єкт, передбаченою умовами цього договору.

Позивач зазначає, що не отримував від відповідача жодного акту на підтвердження виконання робіт хоча б одного з етапів.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 1/010414 від 01.04.2014 року з вимогою про сплату заборгованості.

В подальшому позивач звертався до відповідача з вимогами про сплату заборгованості.

Листом № 64 від 23.05.2014 року відповідач визнав наявну заборгованість, зазначив про можливість її погашення протягом певного періоду у розмірі 10 000,00 - 20 000,00 грн.

Відповідач свої зобов'язання щодо повернення авансу виконав частково, повернувши позивачу 120 000,00 грн. Внаслідок чого, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 98 114,38 грн. основного боргу.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

За положеннями частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

В силу частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що на виконання умов договору 05.11.2013 року позивачем здійснено авансовий платіж на рахунок відповідача в розмірі 218 114,38 грн.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи не підтверджується виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо розробки проектної документації.

Відповідно до частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 98 114,38 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 29 115,79 грн. пені, 2 822,47 грн. 3 % річних, 31 004,14 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до пункту 4.4. Договору за порушення виконавцем кінцевого терміну виконання проектної документації за договором виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ, діючої на період її обчислення, за кожний день прострочення, але не більше 10 % від вартості робіт за Договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок пені, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 23 287,45 грн.

Згідно з статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом пункту 5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 2 822,47 грн. 3 % річних, 31 004,14 грн. інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню у розмірі 98 114,38 грн. основного боргу, 23 287,45 грн. пені.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВОРЧА АРХІТЕКТУРНА МАЙСТЕРНЯ "МРІЯ" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 77-А, літ. А ідентифікаційний код 32375177) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, буд. 5, ідентифікаційний код 14289688) 98 114 (дев'яносто вісім тисяч сто чотирнадцять) грн. 38 коп. основного боргу, 23 287 (двадцять три тисячі двісті вісімдесят сім) грн. 45 коп. пені, 1 962 (одну тисячу дев'ятсот шістдесят дві) грн. 29 коп. судового збору.

3.У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.06.2015

Суддя С.В. Стасюк