ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 червня 2015 р. Справа № 903/513/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м. Добропілля, Донецька область

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю ВОГ РІТЕЙЛ, м. Луцьк

про тлумачення умов договору

Суддя: Вороняк А. С.

при секретарі судового засідання Місюку Р.П.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 31.12.2014р.

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ВОГ РІТЕЙЛ про тлумачення змісту договору, в якій просять суд, розтлумачити умови п.3.7 договору поставки №449-ДУ від 14.02.2014р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ та товариствам з обмеженою відповідальністю ВОГ РІТЕЙЛ, визначивши, що: датою поставки вважається дата, вказана особисто представником Покупця та відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих Постачальником, про прийняття продукції в момент передачі продукції.

В підтвердження позовних вимог позивач посилається на договір поставки №449-ДУ від 14.02.2014р., видаткові накладні №232318 від 16.12.2014р., №234369 від 22.12.2014р., №234374 від 22.12.2014р., №237080 від 26.12.2014р., позовну заяву за позовом ТОВ ВОГ РІТЕЙЛ до ТОВ ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ про стягнення 761464,37 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 14.05.2015р. за вказаним позовом було порушено провадження, а справу призначено до розгляду на 27.05.2015р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 27.05.2015р. розгляд справи відкладено на 10.06.2015р. через неподання позивачем витребуваних доказів.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 10.06.2015р. розгляд справи відкладено на 24.06.2015р. через неподання позивачем витребуваних доказів.

11.06.2015р. через канцелярію суду від позивача надійшли витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців на ТОВ ВОГ РІТЕЙЛ(станом на 24.04.2015р.); копія статуту ТОВ ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ; наказ №91-к від 15.12.2014р. про призначення в.о. генерального директора ТОВ ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ ОСОБА_2, копія рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2015р. по справі 904/3748/15, копія довіреності на представника.

Позивач в судове засідання 24.06.2015р. не зявився, компетентного представника не направив, докази отримання ухвали господарського суду від 10.06.2015р. в матеріалах справи відсутні. Дана ухвала була надіслана відповідачу на адресу фактичного місцезнаходження, зазначену у позовній заяві, а саме: 85043, Донецька область, м. Добропілля, вул. Красноармійська, 1а.

В разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду(пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.).

Згідно з витягу з інтернет сайту Українського державного підприємства «Укрпошта» (www.ukrposhta.com), зробленого судом, вбачається вручення позивачу 23.06.2015р. підприємством звязку ухвали суду від 10.06.2015р. Ухвала господарського суду Волинської області від 10.06.2015р. по даній справі направлялась позивачу 15.06.2015р. рекомендованим повідомленням №460.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.06.2015р. заперечив проти задоволення позову, з підстав наведених у відзиві. Додатково повідомив, що рішенням господарського суду Запорізької області від 02.06.2015р. у справі №908/1644/15-г стягнуто заборгованість з позивача по договорі поставки №449-ДУ від 14.02.2014р., який останній хоче розтлумачити.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.87 ГПК України.

На підставі викладеного суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів для повідомлення позивача про час слухання справи та з урахуванням вимог ст.69 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

встановив:

14.02.2014р. між ТОВ ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ(далі - Покупець) та ВОГ РІТЕЙЛ (далі - Постачальник) укладено договір поставки №449-ДУ(далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобовязався передати у власність покупця нафтопродукти у кількості, в строки та по ціні, погодженими сторонами у даному Договорі (а.с.9-13).

Згідно п.3.7 Договору, датою поставки вважається дата, вказана представником Покупця на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих Постачальником.

Згідно п.3.9 Договору, право власності на продукцію, ризики втрати чи псування продукції переходять від Постачальника до Покупця з дати поставки продукції.

Згідно п.4.3 Договору, розрахунок за поставлену Постачальником продукцію по даному Договору відбувається шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на протязі 5 робочих днів з 55 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого від Постачальника рахунку і при умові надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної і документів, передбачених розділом 4 даного Договору.

Згідно п.5.5 Договору настає відповідальність Покупця у разі несвоєчасної оплати продукції у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки від вартості несвоєчасно оплаченої продукції, але не більше 5% від вартості несвоєчасно оплаченої продукції.

З пояснень представника відповідача слідує, що невиконання погоджених умов Договору зі сторони ТОВ ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ стало підставою для звернення ТОВ Вог Рітейл до суду про стягнення 761464,37 грн. заборгованості.

Згідно ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно п.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно п.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно п.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Визначальною ознакою договору є мета його укладення.

Згідно ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст.213 цього Кодексу, у разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

За приписами ЦК України тлумачення правочину, може здійснюватися як сторонами, так і на вимогу однієї із сторін судом.

Згідно п.3 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Згідно п.4 ст.213 ЦК України, якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Тобто, у розумінні наведених приписів, на вимогу однієї або двох сторін договору суд може постановити рішення про тлумачення змісту цього договору без зміни його умов. При цьому, зважаючи на те, що метою тлумачення правочину є з'ясування змісту його окремих частин, який складає права та обов'язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, тому тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов і є встановленням його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Вказана правова позиція підтверджується практикою Вищого господарського суду, а саме: постановою від 26.04.2012р. по справі №3/245, постановою від 12.02.2014р. по справі №5006/25/130пд/2012.

Згідно п.3 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/344 від 11.04.2005р. "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році" тлумачення змісту правочину господарським судом можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони (сторін) правочину.

Дослідивши усі обставини справи, суд встановив, що сторони приступили до виконання договору в грудні 2014р., що з огляду на правову позицію ВГСУ викладену у постановах від 26.04.2012р. по справі №3/245 та від 12.02.2014р. по справі №5006/25/130пд/2012 унеможливлює тлумачити умови договору на стадії стягнення заборгованості за отриману продукцію, тобто після його виконання.

Крім того, зі змісту позовної заяви, не встановлено обставин щодо наявності у п.3.7 Договору поставки №449-ДУ від 14.02.2014р. укладеного між ТОВ ВОГ РІТЕЙЛ та ТОВ ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ незрозумілих слів, понять, термінів, які не дають змоги з'ясувати дійсні наміри сторін при підписанні договору, що є необхідною умовою для тлумачення правочину відповідно до ст.213 ЦК України.

Посилання позивача на існування між сторонами спору з приводу різного тлумачення сторонами п.3.7 Договору відносно встановлення дати поставки продукції на видаткових накладних, не приймаються судом, враховуючи при цьому приписи ст.ст.626-629, 637 ЦК України, оскільки сторони чітко висловили своє волевиявлення щодо предмету договору, його змісту та умов, зокрема, щодо обов`язків Покупця, порядку розрахунків та підстав, з якими повязане таке виконання, при цьому позивач свідомо погоджувався з його умовами та відповідно, усвідомлював настання певних правових ризиків, повязаних з його виконанням, оскільки Договір №449-ДУ від 14.02.2014р. підписаний сторонами та скріплений відповідними печатками сторін.

Даний Договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Суд вважає, що вимога позивача стосується не тлумачення умов договору, а зводиться до надання правової оцінки реквізитів оформлених сторонами накладних, які підтверджують отримання товару за Договором та можуть вирішуватися при стягненні заборгованості по Договору.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та пояснення сторін, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до переконання про відсутність правових підстав для тлумачення умов п.3.7 договору №449-ДУ від 14.02.2014р. та відмову у задоволенні позову з підстав необґрунтованості позовних вимог.

Судові витрати у розмірі 1218 грн. згідно ст.49 ГПК України при відмові в позові покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

У позовних вимогах товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ до товариства з обмеженою відповідальністю ВОГ РІТЕЙЛ про тлумачення умов договору відмовити.

Повний текст рішення складено

30.06.2015

Суддя А. С. Вороняк