номер провадження справи 32/75/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2015 Справа № 908/2626/15-г

за позовом Державного підприємства "Донецька залізниця" (83001, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 68; адреса для листування: 85702, Донецька область, м. Волноваха, вул. Шевченка, буд. 2)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ Транспортна - експедиційна лізингова компанія "МТС" (83087, Донецька область, м. Донецьк, пр. О. Матросова, буд. 24-А)

про стягнення 873727,27 грн.

Суддя Колодій Н.А.

Представники:

від позивача: Арсентьєв Е.Г., довіреність в.о. Н-01/489 від 25.03.2015 р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. № 28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ" визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області здійснюється господарським судом Запорізької області.

До господарського суду Запорізької області звернулось Державне підприємство "Донецька залізниця" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ Транспортна - експедиційна лізингова компанія "МТС" про стягнення 873727,27 грн., яка складаються з 867223,12 грн. заборгованості за договорами № Д/В-105/12-ДР від 15.05.2013 р. та Д/В-107/12-КР від 27.05.2013 р. та 6504,15 грн. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.04.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2626/15-г, присвоєно справі номер провадження 32/75/15 з призначенням судового засідання на 27.05.2015 р.

Ухвалою суду від 27.05.2015 р. у зв'язку з неявкою представників сторін, розгляд справи відкладено на 17.06.2015 р.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та обґрунтовує ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та умовами договорів № Д/В-105/12-ДР від 15.05.2013 р. та Д/В-107/12-КР від 27.05.2013 р.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, представник відповідача в судове засідання за викликом не з'явився, правом надати відзив на позов не скористався.

Місцезнаходженням відповідача згідно з позовною заявою є Донецька область, м. Донецьк. Ухвали суду відповідачу поштою на адресу, зазначену в позовній заяві, не направлялися, оскільки відповідно до листа ЗД УДППЗ "Укрпошта" від 30.03.2015 р. № 04-16-416 припинено приймання та пересилання поштових відправлень на територію Донецької області, про що складено відповідні акти. Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 р. № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (зі змінами внесеними Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 01.12.2014 р. № 01-06/2052/14) інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Запорізької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет.

В п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю позивача і відповідача.

У засіданні суду 17.06.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Донецька залізниця" (надалі -підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПКФ Транспортна - експедиційна лізингова компанія "МТС" (надалі - замовник, відповідач) укладено договори підряду № Д/В-105/12-ДР від 15.05.2013 р. та Д/В-107/12-КР від 27.05.2013 р. (надалі - договори).

За умовами пункту 1.1. договорів, позивач зобов'язався на свій ризик та за завданням відповідача виконати деповський ремонт вантажних вагонів цистерн модель - 15-1404, 15-1443, мінераловозів модель - 19-923, критих вагонів модель - 11-270 (надалі - вагонів) відповідача силами та на базі структурного підрозділу позивача - вагонне депо "Попасна", а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із п. 2.1. договорів, вартість робіт по ремонту одного вагону визначається Актом виконаних робіт відповідно до фактично понесених витрат, що визначаються калькуляціями вартості ремонтних робіт під час проведення ремонту, з урахуванням прибутку від собівартості цих робіт у розмірі 30%.

Вартість робіт не враховує витрати позивача з подачі вагонів від залізничної станції Попасна Донецької області до ВЧД та від ВЧД до залізничної станції Попасна. Зазначені ці витрати позивача оплачуються відповідачем, за окремим рахунком позивача, протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку відповідачем (п. 4.2. договорів).

Відповідно до п. 4.5. договору, відповідач здійснює передплату вартості робіт протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку відповідачем, окремо за кожний вагон, що надаються позивачу згідно п. 2.1. договору для виконання робіт. Остаточний розрахунок між сторонами проводиться протягом п'яти банківських днів з дати підписання Актів виконаних робі. Відповідач має право притримувати вагони позивача до проведення остаточного розрахунку за договором.

Загальна ціна договору визначається, як сума всіх платежів здійснених в межах договорів на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт.

Позивач на виконання умов договору, в період з січня по березень 2014 р. виконав поточний ремонт вагонів на загальну суму 1291136,90 грн., що підтверджується повідомленнями форми ВУ-36 м, які свідчать про приймання вагонів з деповського ремонту та акти приймання виконаних робіт № 1 від 31.01.2014 р. (на суму 310443,55 грн.), № 46 від 31.03.2014 р. (на суму 3541,20 грн.), № 2 від 31.03.2014 р. (74948,72 грн.),

На підставі вищенаведеного, позивачем відповідачу були виставлені рахунки-фактури: № 8 від 28.02.2014 р. (на сум 884335,91 грн.), № 1 від 31.01.2014 р. (на суму 310443,55 грн.), № 46 від 31.03.2014 р. (на суму 3541,20 грн.), № 2 від 31.03.2014 р. (на суму 74948,72 грн.).

Проте відповідач в порушення умов договору, оплату виконаних позивачем робіт здійснив частково, внаслідок цього у нього виникла заборгованість в сумі 867223,12 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач листом (вих. № 17-2/41 від 02.04.2014 р.) повідомив позивача, що заборгованість у сумі 973202,25 грн., яка виникла за проведені деповські ремонти не погашена у зв'язку з ускладненням роботи банків, оскільки банком введений ліміт на перерахування грошових коштів, тому платіжні доручення на оплату вагонному депо не списуються з розрахункового рахунку.

Позивач на адресу відповідача надіслав лист (вих. № 22-2/3 від 08.05.2014 р.) з вимогою погасити існуючу заборгованість.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно із ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач в установлений договором строк оплату виконаних позивачем робіт не здійснив, чим порушив свої грошові зобов'язання. Доказів оплати наявної заборгованості відповідач суду не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача 867223,12 грн. заборгованості є обґрунтованими та ґрунтуються на договорі.

У зв'язку з простроченням відповідачем грошового зобов'язання позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 6504,15 грн. - 3% річних.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено правильність нарахування 3% річних та встановлено, що розрахунок позивачем виконано вірно, тому вимога позивача про стягнення 6504,15 грн. - 3% річних є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір доведений до суду з його вини.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Донецька залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ Транспортна - експедиційна лізингова компанія "МТС" про стягнення 873727,27 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ Транспортна - експедиційна лізингова компанія "МТС" (83087, Донецька область, м. Донецьк, пр. О. Матросова, буд. 24-А, ) на користь Державного підприємства "Донецька залізниця" (83062, м. Донецьк, вул. Артема, 68, адреса для листування: 85702, Донецька область, м. Волноваха, вул. Шевченка, буд. 2, ) 867223 (вісімсот шістдесят сім тисяч двісті двадцять три) грн. 12 коп. основного боргу, 6504 (шість тисяч п'ятсот чотири) грн. 15 коп. - 3% річних, судовий збір у розмірі 17474 (сімнадцять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 54 коп. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "19" червня 2015 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.