номер провадження справи 30/78/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 Справа № 908/2652/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівськ-Енергія" (84502, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Зелена, буд. 41)

до відповідача: Екологічна громадська організація "МАМА-86" (84500, Донецька область, м.Артемівськ, вул. Артема, буд. 3, кв. 7, засоби зв'язку тел. (06274)3-00-68, моб. )

про стягнення 4714,22 грн.

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився.

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 3498,49 грн., з яких сума: 3002,65 грн. - основний борг за договором № 1094 від 15.10.2007р. за період з листопада 2013р. по лютий 2015р., сума 27,75 грн. - 3% річних, сума 211,53 грн. - інфляційні втрати, сума 256,56 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.04.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2652/15, судове засідання призначено на 21.05.2015р. Ухвалою суду від 21.05.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 18.06.2015р.

18.06.2015р. справу розглянуто за відсутності представників сторін, прийнято рішення.

20.05.2015р. до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач зазначив, що на теперішній час період за який відповідач не оплачує теплову енергії збільшився. У зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача суму 4714,22 грн., з яких: сума 3606,07 грн. - основний борг за договором № 1094 від 15.10.2007р. за період з листопада 2013р. по квітень 2015р., сума 34,58 грн. - 3% річних, сума 690,41 грн. - інфляційні втрати, сума 383,16 грн. - пеня.

Заява про збільшення розміру позовних вимог не суперечить приписам ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом спору у даній справі є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 4714,22 грн., з яких: сума 3606,07 грн. - основний борг за договором № 1094 від 15.10.2007р. за період з листопада 2013р. по квітень 2015р., сума 34,58 грн. - 3% річних, сума 690,41 грн. - інфляційні втрати, сума 383,16 грн. - пеня.

Представник позивача у судові засідання не з'являвся, але направляв до суду клопотання про розгляду справи № 908/2652/15 без участі представників ТОВ "Артемівськ-Енергія" за наявними в матеріалах справи документами. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. На підставі договору про постачання теплової енергії № 1094 від 15.10.2007р., позивач у період з листопада 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. поставляв відповідачу теплову енергії на загальну суму 3606,07 грн. Однак, відповідач своє зобов'язання за договором належним чином не виконав, оплату за спожиту теплову енергію не здійснив. На підставі ст. ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612, 629 ЦК України, ст. ст. 193, 231, 232, 275 ГК України позивач просить стягнути з відповідача суму 3606,07 грн. основного боргу, суму 34,58 грн. - 3% річних, суму 690,41 грн. інфляційних втрат та суму 383,16 грн. пені.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Артема, буд. 3, кв. 7. Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

15.10.2007р. між ТОВ "Артемівськ-Енергія" (виконувач, позивач у справі) та Екологічною громадською організацією "МАМА-86" (споживач, відповідач) був укладений договір про постачання теплової енергії № 1094, відповідно до умов якого виконувач приймає на себе зобов'язання поставляти теплову енергію у вигляді гарячої води в необхідних споживачу об'ємах для об'єктів, перерахованих у додатку № 1 до даного договору, опалювальної площею 9,10 кв.м. та опалювальним об'ємом 45,26 м і. Споживач зобов'язується оплачувати отриману теплову енергію по встановленим тарифам в строки та в порядку, передбачені даним договором (розділ 1 в редакції додаткової угоди від 22.02.2011р. та додаткової угоди від 14.10.2011р.).

Пунктом 3.2.3 договору споживач зобов'язався виконувати умови і порядок оплати спожитої теплової енергії в об'ємах і в строки, які передбачені договором.

Відповідно до п. 5.1 договору, в редакції додаткової угоди від 14.10.2011р., облік теплової енергії здійснюється за допомогою прибору облікую. За відсутності прибору обліку або його несправності, кількість теплової енергії, яка поставляється споживачу, визначається виконувачем розрахунковим способом, у відповідності з тепловим навантаженням (додаток № 2). При цьому розрахункова кількість тепла не оспарюється.

Згідно з п. 6.1 договору, в редакції додаткової угоди від 22.02.2011р., оплата за спожиту теплову енергію здійснюється в грошовій формі згідно з встановленими тарифами (цінами), відповідно діючому законодавству України. У випадку зміни тарифів (цін) на теплову енергію сторони здійснюють розрахунки за новими тарифами (цінами) з дати їх набрання законної сили.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.3).

Оплата за послуги, які надіються виконувачем, споживач проводить щомісячно відповідно до платіжних документів, наданих виконувачем в порядку, визначеному законодавством України на протязі 3-х банківських днів після їх пред'явлення. Оплата здійснюється в порядку передоплати за кожен місяць опалювального сезону на підставі рахунку виконавця. Споживач гарантує 100% відшкодування затрат за надані послуги (п. 6.3 в редакції додаткової угоди від 05.01.20009р.).

Пунктами 11.1, 11.4 договору, в редакції додаткової угоди від 05.01.2009р., встановлено, що даний договір вступає в силу з дня його підписання ті діє до 30.04.2010р. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодна із сторін не заявить про його закінчення.

Із матеріалів справи слідує, що позивачем у період з листопада 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. було поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 3606,07 грн.

Для оплати спожитої теплової енергії у листопаді 2012р. відповідачу було особисто вручено відповідний рахунок, зазначене підтверджується підписом відповідача, який міститься на рахунку. Рахунки для оплати спожитої теплової анергії у період з грудня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. направлялися відповідачу поштою, про що свідчать копії фіскальних чеків поштового зв'язку.

Відповідачем, в свою чергу, вказана в рахунках сума в установлений договором строк сплачена не була.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про постачання теплової енергії № 1094 від 15.10.2007р. становить 3606,07 грн.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів виконання зобов'язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Відповідач доказів виконання зобов'язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Факт наявності заборгованості в розмірі 3606,07 грн. у відповідача перед позивачем підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 3606,07 грн. заборгованості за спожиту теплову енергії у період з листопада 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 34,58 грн. - 3% річних за загальний період з 13.12.2013р. по 12.05.2015р. та суму 690,41 грн. інфляційних втрат за загальний період з 13.12.2013р. по 12.05.2015р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що період нарахування 3% річних позивачем визначений вірно, в той же час допущено помилку при нарахуванні суми річних, суд вважає за необхідне не змінюючи період нарахування, коригувати розрахунок 3% річних в частині визначення його розміру, а саме: за загальний період з 13.12.2013р. по 12.05.2015р. сума 3% річних складає 34,26 грн.

Перевіривши розрахунок втрат від інфляції, суд важає за необхідне скоригувати в частині визначення періоду нарахування інфляційних втрат з урахуванням положень пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» яким визначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Не виходячи, при цьому, за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання грошового зобов'язання та зазначеного позивачем максимального розміру відповідного нарахування (інфляційних). Крім того, індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць

Так, правильним є нарахування інфляційних за загальний період з січня 2014р. по травень 2015р., сума інфляційних, при цьому, залишається у заявленому позивачем розмірі 690,41 грн.

Таким чином до стягнення підлягає сума 34,26 грн. - 3% річних та сума 690,41 грн. інфляційних втрат.

Позивач також просить стягнути з відповідача 383,16 грн. пені за загальний період з 13.12.2013р. по 12.05.2015р.

Пунктом 6.10 договору, в редакції додаткової угоди від 05.01.2009р., сторонами визначено, що у випадку несвоєчасних розрахунків за теплову енергію споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.

Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення грошового зобов'язання відповідачем суд вважає доведеним, але перевіривши розрахунок пені, суд також вважає за необхідне не змінюючи період нарахування коригувати розрахунок пені в частині визначення її розміру, а саме: за загальний період з 13.12.2013р. по 12.05.2015р. сума пені складає 381,60 грн.

Таким чином, до стягнення підлягає сума 381,60 грн. пені.

Відтак, в цілому, позовні вимоги задовольняються частково.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Екологічної громадської організації "МАМА-86" (84500, Донецька область, м.Артемівськ, вул. Артема, буд. 3, кв. 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівськ-Енергія" (84502, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Зелена, буд. 41; ) суму 3606 (три тисячі шістсот шість) грн. 07 коп. основного боргу, суму 34 (тридцять чотири) грн. 26 коп. - 3% річних, суму 690 (шістсот дев'яносто) грн. 41 коп. інфляційних втрат, суму 381 (триста вісімдесят одну) грн. 60 коп. пені, суму 1826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 27 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Повне рішення підписано 23.06.2015р.