ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р. Справа № 923/728/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Представництва компанії "ФІД-ФУД.ЛТД" в Україні, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова фірма "Воронцовське", м. Херсон

про стягнення 237 925,69 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Павліш П.В., уповн. представник, довіреність від 27.04.2015р.;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі порушено за позовом Представництва компанії "ФІД-ФУД.ЛТД" в Україні (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова фірма "Воронцовське" (відповідач) з вимогами про стягнення 237 925,70 грн., з яких 157 780,00 грн. основного боргу (заборгованості з оплати товару), 38 650,29 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 2 054,28 грн. річних (3 %), 11 389,00 грн. штрафу та 28 052,12 грн. пені, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором № 17-06/14 від 17.06.2014р.

Письмовою заявою (а.с.30) позивачем уточнено, фактично, зменшено на 0,01 грн. ціну позову. Судом прийнято вказану заяву, після чого ціною позову є 237 925,69 грн.

Ухвали суду від 14.05.2015р. та від 04.06.2015р. по справі надіслано поштою, згідно з ст.64 ГПК України, за зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на час розгляду справи місцезнаходженням відповідача, згідно витягу стосовно відповідача з даного реєстру (а.с.38-41). Першу з цих ухвал надіслано рекомендованим листом з повідомленням, іншу - рекомендованим листом. Ці листи не поверталися до суду без вручення відповідачеві. Також, до суду не поверталося поштове повідомлення про вручення першого з цих листів відповідачеві. За таких обставин, відповідно до п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", із змінами, відповідач є таким, що належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи.

Відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву та інших витребуваних судом від відповідача документів. Про причини цього суду не повідомлено. У судові засідання 04.06.2015р. та 16.06.2015р. представник відповідача не прибув. До суду не надходили заяви або клопотання відповідача щодо судових засідань 04.06.2015р. та 16.06.2015р.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка представника сторони у судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи у разі, якщо за його відсутності неможливо розглянути певну справу. Неявка представника відповідача не унеможливлює розгляд справи № 923/728/15. Розгляд справи за відсутності представника відповідача, при тому, що відповідача належним чином повідомлено судом про місце та час розгляду справи, не є порушенням процесуальних прав відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні 16.06.2015р., відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Представництво компанії "ФІД-ФУД.ЛТД" в Україні (надалі - позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова фірма "Воронцовське" (надалі - відповідач) уклали 17.06.2014р. між собою договір № 17-06/14, на умовах якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача товар, а саме, кормові добавки, у кількості, асортименті та за ціною, що вказані у видаткових накладних та рахунках, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити цей товар (надалі - договір).

Згідно з п.2.1., п.3.4. договору відповідач зобов'язався здійснювати оплату товару протягом десяти днів, з дати поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача. Згідно з п. 5.1. договору факт поставки товару підтверджується накладною, яку підписано представниками сторін даного договору.

Згідно з п. 8.1. договору даний договір набирає чинності з моменту підписання даного договору його сторонами та діє до 31.12.2015р.

На виконання умов договору позивач передав відповідачеві товар загальною вартістю 227 780,00 грн. (з ПДВ) на підставі видаткової накладної № 309 від 25.11.2014р. та товарно-транспортної накладної № Р309 від 25.11.2014р. (а.с.10-12).

Оплату вказаного товару здійснено відповідачем частково, платіжними дорученнями від 17.12.2014р. № 179 на сплату 50 000,00 грн. та від 03.02.2015р. № 230 на сплату 20 000,00 грн., у загальній сумі 70 000,00 грн. (а.с.25-26).

За результатами проведеного судом аналізу положень договору, суд дійшов висновку про те, що за своєю правовою природою договір є, фактично, договором купівлі - продажу: з положень договору не вбачається притаманного договору поставки узгодження між сторонами договору строків поставки (п.3.1. договору передбачено здійснення позивачем відвантаження товару по отриманні замовлень відповідача).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона - продавець зобов'язується передати майно (товар) у власність другої сторони - покупця, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, а також, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також, інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, які (пояснення) на вимогу суду, мають бути викладені письмово. Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розглядові в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, із змінами та доповненнями (надалі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Аналогічне визначення терміну "первинний документ" містить у собі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього ж Закону та п. 2.2 Положення первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п. 2.4 Положення обов'язковими реквізитами первинного документу є: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ; назву документа (форми); дату і місце складення документа; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Видаткову накладну № 309 від 25.11.2014р. оформлено належним чином: згідно вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п. 2.4 Положення щодо оформлення первинних документів. Цю накладну підписано представниками сторін та скріплено печатками сторін без будь-яких зауважень та заперечень відповідача щодо кількості, асортименту та якості товару. Доказів іншого відповідачем не надано.

Несплачений відповідачем залишок вартості вказаного у видатковій накладній № 309 від 25.11.2014р. товару складає 157 780,00 грн.

157 780,00 грн. = 227 780,00 грн. (вартість отриманого відповідачем товару) - 70 000,00 грн. (сума здійсненої відповідачем часткової оплати товару)

Строк для оплати вказаного товару на умовах договору скінчився 04.12.2014р.

Відповідач не надав будь-яких заперечень щодо наявності у нього 157 780,00 грн. заборгованості перед позивачем з оплати товару.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги про стягнення 157 780,00 грн. основного боргу (заборгованості з оплати товару) підлягають задоволенню у повному обсязі.

Поряд з вимогами про стягнення з відповідача 157 780,00 грн. заборгованості з оплати товару позивачем заявлено вимоги про стягнення 11 389,00 грн. штрафу у відповідності до п. 6.2. договору, 38 650,29 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 2054,28 грн. річних (3 %) та 28 052,12 грн. пені, які нараховані з 06.12.2014р. по 01.05.2015р., включно, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання з оплати вказаного у видатковій накладній № 309 від 25.11.2014р. товару.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3 %) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Згідно ч. 1 ст. 230 цього ж Кодексу штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Згідно ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Згідно ст. 343 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.2. договору за порушення термінів оплати товару відповідач зобов'язаний сплатити позивачеві штраф у розмірі 5 % (п'яти відсотків) від вартості товару та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Судом перевірено виконані позивачем розрахунки заявлених до стягнення з відповідача 2 054,28 грн. річних (3 %), 28 052,12 грн. пені та 11 389,00 грн. штрафу.

За результатами цієї перевірки встановлено, що річні та пеня нараховані за дні, в які здійснювалося часткове погашення заборгованості, без врахування цього часткового погашення (зменшення) розміру основної заборгованості у такий день нарахування. (При цьому, згідно з наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями проведення відповідних платежів відповідача здійснювалося банком саме у день складання платіжного доручення). Також, судом встановлено, що річні та пеня безпідставно не нараховані за 05.12.2014р. Крім цього, судом встановлено, що за період часу з 04.02.2015р. по 01.05.2015р., включно, позивачем не правильно розрахований розмір заявленої до стягнення пені.

Судом здійснений власний розрахунок річних (3 %), у зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання з оплати вказаного у видатковій накладній № 309 від 25.11.2014р. товару, по 01.05.2015р., включно.

Цим розрахунком встановлено наступне.

Річні за період з 05.12.2014р. по 16.12.2014р. (або за 12 днів) на суму заборгованості у розмірі 227 780,00 грн. становлять 224,66 грн.

224,66 грн. = ((227 780,00 грн. х 12 х 3) /100) / 365

Річні за період з 17.12.2014р. по 02.02.2015р. (або за 48 днів) на суму заборгованості у розмірі 177 780,00 грн. становлять 701,38 грн.

701,38 грн. = ((177 780,00 грн. х 48 х 3) /100) / 365

Річні за період з 03.02.2015р. по 01.05.2015р. (або за 88 днів) на суму заборгованості у розмірі 157 780,00 грн. становлять 1141,20 грн.

1 141,20 грн. = ((157 780,00 грн. х 88 х 3) /100) / 365

Загальна сума вказаних річних за розрахунком суду складає 2 067,24 грн.

2 067,24 грн. = 224,66 грн. + 701,38 грн. + 1141,20 грн.

Також, судом здійснений власний розрахунок пені, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання з оплати вказаного у видатковій накладній № 309 від 25.11.2014р. товару, по 01.05.2015р., включно.

Цим розрахунком встановлено наступне.

Пеня за період з 05.12.2014р. по 16.12.2014р. (або за 12 днів) на суму заборгованості у розмірі 227 780,00 грн. становить 2 096,82 грн.

2 096,82 грн. = ((227 780,00 грн. х 12 х 2 х 14,0) /100) / 365

Пеня за період з 17.12.2014р. по 02.02.2015р. (або за 48 днів) на суму заборгованості у розмірі 177 780,00 грн. становить 6 546,20 грн.

6 546,20 грн. = ((177 780,00 грн. х 48 х 2 х 14,0) /100) / 365

Пеня за період з 03.02.2015р. по 05.02.2015р. (або за 3 дні) на суму заборгованості у розмірі 157 780,00 грн. становить 363,11 грн.

363,11 грн. = ((157 780,00 грн. х 3 х 2 х 14,0) /100) / 365

Пеня за період з 06.02.2015р. по 03.03.2015р. (або за 26 днів) на суму заборгованості у розмірі 157 780,00 грн. становить 4 383,25 грн.

4 383,25 грн. = ((157 780,00 грн. х 26 х 2 х 19,5) /100) / 365

Пеня за період з 04.03.2015р. по 01.05.2015р. (або за 59 днів) на суму заборгованості у розмірі 157 780,00 грн. становить 15 302,50 грн.

15 302,50 грн. = ((157 780,00 грн. х 59 х 2 х 30,0) /100) / 365

Загальна сума вказаної пені за розрахунком суду складає 28 691,88 грн.

28 691,88 грн. = 2096,82 грн. + 6546,2 грн. + 363,11 грн. + 4383,25 грн. + 15302,5 грн.

Виконаний позивачем розрахунок 11 389,00 грн. штрафу не містить арифметичних помилок, відповідає наведеним нормам закону та положенням договору.

Також, судом перевірено виконаний позивачем розрахунок заявлених до стягнення

38 650,29 грн. інфляційного збільшення суми боргу, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання з оплати вказаного у видатковій накладній № 309 від 25.11.2014р. товару.

За результатами цієї перевірки встановлено, що відповідачем безпідставно, всупереч положенням листа Верховного суду України від 03.04.1997р. № 62-97р "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", нараховані втрати від інфляції на суму боргу 227 780,00 грн., за період з 06.12.2014р. по 17.12.2014р., оскільки тривалість цього часового періоду є меншою ніж 15 днів.

За раніше наведених висновків суду про існування боргу у вказаному розмірі у період з 05.12.2014р. по 16.12.2014р., нарахування втрат від інфляції за цей період на суму боргу 227 780,00 грн., також, суперечитиме положенням вказаного листа Верховного суду України.

Також, судом встановлено, що при розрахунку втрат від інфляції за період з 04.02.2015р. по 01.05.2015р. позивачем безпідставно не враховано (не застосовано) при розрахунках індекс інфляції за квітень 2015 року.

Заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 177 780,00 грн. мала місце з 17.12.2014р. по 02.02.2015р. Втрати від інфляції на суму заборгованості у розмірі 177780,00 грн. мають бути нараховані з урахуванням індексів інфляції, що мали місце у січні 2015 року (у відповідності до вимог листа Верховного суду України від 03.04.1997р. № 62-97р "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ"). Індекс інфляції за січень 2015 року складає 103,1 %.

Розмір заборгованості з урахуванням індексу інфляції за січень 2015 року становить 183 291,18 грн.

183 291,18 грн. = 177 780,00 грн. х 1,031

Розмір втрат від інфляції за вказаний період становить 5 511,18 грн.

5 511,18 грн. = 183 291,18 грн. - 177 780,00 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 157 780,00 грн. мала місце з 03.02.2014р. по 01.05.2015р. (кінцева дата існування заборгованості наведена згідно розрахунку позивача). Втрати від інфляції на 157 780,00 грн. заборгованості мають бути нараховані з урахуванням індексів інфляції, що мали місце у лютому, березні та квітні 2015 року (у відповідності до вимог листа Верховного суду України від 03.04.1997р. №62-97р "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ"). Індекс інфляції за лютий 2015 року складає 105,3 %, індекс інфляції за березень 2015 року складає 110,8 %, індекс інфляції за квітень 2015 року складає 114,0 %.

Середній індекс інфляції за лютий, березень та квітень 2015 року складає 1,898.

Це значення середнього індексу інфляції розраховано судом шляхом множення відповідних щомісячних індексів інфляції за вказаний період часу.

1,898 = 1,503 х 1,108 х 1,14

Розмір заборгованості з урахуванням вказаного середнього індексу інфляції становить 299 466,44 грн.

299 466,44 грн. = 157 780,00 грн. х 1,898

Розмір втрат від інфляції за вказаний період становить 141 686,44 грн.

141 686,44 грн. = 299 466,44 - 157 780,00 грн.

Загальний розмір вказаних втрат від інфляції складає 147 197,62 грн.

147 197,62 грн. = 5 511,18 грн. + 141 686,44 грн.

Відповідач не надав доказів сплати, повністю або частково, на користь позивача заявлених до стягнення 11 389,00 грн. штрафу, 38 650,29 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 2054,28 грн. річних (3 %) та 28 052,12 грн. пені.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги про стягнення з відповідача 11 389,00 грн. штрафу, 38650,29 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 2054,28 грн. річних (3 %) та 28 052,12 грн. пені підлягають задоволенню у повному обсязі.

Задовольняючи одночасно позовні вимоги про стягнення як пені, так і штрафу за порушення одних й тих самих грошових зобов'язань, суд виходить з того, що чинне законодавство України не встановлює для учасників господарських відносин обмежень щодо передбачення умовами договору одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій. Тобто, пеня та штраф не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється у повному обсязі, тому судовий збір повністю, у сумі 4 758,52 грн., має бути покладений на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова фірма "Воронцовське" (місцезнаходження: 73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Карбишева, буд.22, кв.52; ідентифікаційний код юридичної особи 39090039; інші реквізити суду невідомі) на користь Представництва компанії "ФІД-ФУД.ЛТД" в Україні (місцезнаходження: 02152, м. Київ, Дніпровська набережна, буд. 1 А, частина нежилих приміщень, з № 1 по № 8, (група приміщень № 150) (в літ. А); ідентифікаційний код 26600826; інші реквізити суду невідомі) 157 780 (сто п'ятдесят сім тисяч сімсот вісімдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 38 650 (тридцять вісім тисяч шістсот п'ятдесят) грн. 29 коп. інфляційного збільшення суми боргу, 2 054 (дві тисячі п'ятдесят чотири) грн. 28 коп. річних, 11 389 (одинадцять тисяч триста вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп. штрафу, 28 052 (двадцять вісім тисяч п'ятдесят дві) грн. 12 коп. пені та 4 758 (чотири тисячі сімсот п'ятдесят вісім) грн. 52 коп. компенсації по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.06.2015р.

Суддя К.В. Соловйов