ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 р. Справа № 909/662/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Цюх Г. З., при секретарі судового засідання Ломей Л. Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Діпромісто" імені Ю.М.Білоконя, б-р. Лесі Українки, 26, м.Київ, 01133, в особі Івано-Франківської філії ДП УДНДІПМ "Діпромісто" імені Ю.М.Білоконя, вул. І.Франка, 4, м. Івано-Франківськ, 76000

до відповідача: Управління освіти і науки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вул. С.Бандери, 10-а, м. Івано-Франківськ, 76014

про стягнення заборгованості в сумі 6390 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Лавринович Р.М.-представник, довіреність Д-1278 від 09.06.15р.,

від відповідача: не з"явились,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Діпромісто" імені Ю.М.Білоконя в особі Івано-Франківської філії ДП УДНДІПМ "Діпромісто" імені Ю.М.Білоконя звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Управління освіти і науки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 11746,26 грн., в тому числі 6390 грн. основного боргу, 4780,63 грн. інфляційних та 575,63 грн. - проценти за користування чужими коштами.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 17.06.15 порушено провадження у справі, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 30.06.15.

Представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог за вх.№7034/15 від 30.06.15, в якій позивач просив стягнути 6390 грн. основного боргу та 1827 грн. судових витрат.

Передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення (п. 3.10 Постанови Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18).

Господарський суд подану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог прийняв до розгляду.

Таким чином, предметом спору даної справи є стягнення 6390 грн. основного боргу.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в засідання суду не з"явився, однак направив заяву про часткове визнання позову №02-5/2213 від 25.06.15 (вх.№9919/15 від 25.06.15), в якому визнав позов повністю в частині стягненні 6390 грн. основного боргу, а також зазначив, що не зможе забезпечити явку уповноваженого представника, оскільки він перебуває у відпустці до 24.07.15.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст.75 ГПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, враховуючи, що у суду є всі необхідні докази для вирішення спору по суті, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані докази відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, судом з"ясовано наступне.

На виконання умов договору №5375-12-10 від 21.03.12 позивачем внесено зміни в робочий проект №5375-10 "Реконструкція системи теплопостачання ДНЗ №5 "Теремок" на вул.Шевченка,102 в м.Івано-Франківську" в зв"язку зі зміною назви на "Впровадження технології використання теплових насосів у ДНЗ №5 "Теремок" на вул.Шевченка,102 в м.Івано-Франківську" та перерахунком кошторисної документації з урахуванням зміни середньої зарплати в будівництві", що підтверджується актом №42 на виконані роботи від 2012 року на загальну суму 6390 грн., який підписаний і скріплений печатками обох сторін без жодних зауважень, що свідчить про належне виконання позивачем взятих на себе зобов"язань.

Оплата за виконані проектні роботи відповідач здійснює на підставі наданого позивачем акту на виконані роботи (п.4 договору).

Відповідно до ст.629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу приписів ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

В силу ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На виконання вимог вище зазначеної норми права, враховуючи те, що строк виконання боржником обов'язку щодо оплати договором сторін чітко не встановлений, позивач звертався до відповідача з претензією №558 від 11.12.12 про оплату заборгованості за виконані проектні роботи. У відповіді на претензію від 19.12.12 №02-5/3714 відповідач визнав заборгованість в сумі 6390 грн. та планує погасити її до кінця 2012 року. Однак станом на день вирішення спору заборгованість відповідачем не була сплачена.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 2 ст.614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене та визнання позову відповідачем, суд вважає позовну вимогу щодо стягнення 6390 грн. заборгованості обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із ч.1, 2 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст.49 ГПК України, слід покласти судові витрати, а саме: 1827 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції України, ст.ст. 179, 193 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 612, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст.33, 34, 43, 49, 75, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Державного підприємства Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Діпромісто" імені Ю.М.Білоконя в особі Івано-Франківської філії ДП УДНДІПМ "Діпромісто" імені Ю.М.Білоконя до Управління освіти і науки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про стягнення 6390 грн. заборгованості - задоволити .

Стягнути з Управління освіти і науки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (вул. С.Бандери, 10-а, м. Івано-Франківськ, 76014, код 02143465) на користь Державного підприємства Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Діпромісто" імені Ю.М.Білоконя (б-р. Лесі Українки, 26, м.Київ, 01133, код 02497720) в особі Івано-Франківської філії ДП УДНДІПМ "Діпромісто" імені Ю.М.Білоконя (вул. І.Франка, 4, м. Івано-Франківськ, 76000, код 02497677) - 6390 (шість тисяч триста дев"яносто) грн. 00 коп. основного боргу та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

повне рішення складено 01.07.15

Суддя Г.З. Цюх

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

_____________помічник судді Шунтов О.М. 01.07.15