номер провадження справи 6/97/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

30.06.2015 Справа № 908/3182/15

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Запоріжгаз" (вул. Заводська, буд. 7, м. Запоріжжя, 69035)

До Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод підйомно-транспортних машин" (вул. Димитрова, буд. 54, м. Запоріжжя, 69014)

Про стягнення 1 854 грн. 90 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача: Вініченко О.В. - дов. №19/2943 від 01.04.2015р.

Від відповідача: не з'явився

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Запоріжгаз" м. Запоріжжя, до Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод підйомно-транспортних машин" м. Запоріжжя, про стягнення 1 854 грн. 90 коп., суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача за несвоєчасну оплату по договору на постачання природного газу за врегульованим тарифом № 110227 від 22.12.2011 року пеню в сумі 445 грн. 38 коп., суму. на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, в розмірі 569 грн. 37 коп. та 3% річних в сумі 840 грн. 15 коп.

Позивач надав суду більш детальний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних витрат, який залучений до матеріалів справи.

Розгляд справи відкладався.

30.06.2015р. розгляд справи продовжений та прийнято рішення.

В матеріалах справи міститься Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 20575967 від 18.05.2015 року та Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 20643773 від 02.06.2015 року, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю „Завод підйомно - транспортних машин" знаходиться за адресою: вул. Димитрова, буд. 54, м. Запоріжжя, 69014.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання від 18.05.2015 року та ухвала суду про відкладення розгляду справи від 10.06.2015р. були направлені відповідачу саме за цією адресою, що підтверджується вихідними реєстраційними номерами, які зазначені на зворотній стороні ухвал, випискою з журналу реєстрації вихідних документів та реєстром на відправлення кореспонденції.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку „Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

На день прийняття рішення суду поштове відділення не повернуло до суду примірники ухвал суду від 18.05.2015 року та від 10.06.2015р., які направлялись відповідачу.

Таким чином, у суду є достатні докази направлення цієї ухвали сторонам по справі.

Відповідач, повідомлений про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судові засідання двічі не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи не надав, проти позову не заперечив.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав:

22.12.2011 року між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (споживачем за договором) був укладений договір на постачання природного газу за врегульованим тарифом № 110227, з додатками (надалі - договір).

За умовами п. 1.1 договору позивач постачає природний газ (надалі - газ) відповідачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб відповідача, а відповідач оплачує позивачу вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

У додатку № 1 до договору сторони визначили перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання, а у додатку № 2 до договору сторони визначили договірні обсяги постачання природного газу на 2012 рік.

В п. 2.6 договору визначено, що послуги з постачання природного газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання - передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку № 1 до договору.

Відповідно до п. 2.7 договору, позивач до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє відповідачу два примірники акта приймання - передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою позивача.

За умовами п. 2.8 договору відповідач протягом двох днів з дати одержання акта приймання - передачі газу зобов'язується повернути позивачу один примірник оригіналу акта приймання - передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою відповідача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання - передачі газу. У випадку відмови від підписання акта приймання - передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом обсяг та вартість послуг з постачання природного газу встановлюються відповідно до даних позивача.

Згідно з п. 2.9 договору акту приймання - передачі газу є підставою для остаточних розрахунків відповідача з позивачем.

За умовами п. 10.1 договору, він набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.12.2012 року. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток № 2 щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений термін.

На виконання умов договору у січні 2012 року позивач поставив відповідачу природний газ на суму 4 058 грн. 79 коп. та надав послуги з постачання та транспортування природного газу у січні 2012 року на суму 454 грн. 51 коп., у лютому 2012 року позивач поставив відповідачу природний газ на суму 20 655 грн. 45 коп. та надав послуги з постачання та транспортування природного газу на суму 2 313 грн. 01 коп., у березні 2012 року позивач поставив відповідачу природний газ на суму 5 171 грн. 92 коп. та надав послуги з постачання та транспортування природного газу на суму 579 грн. 15 коп., що підтверджується двосторонньо підписаними актами приймання - передачі природного газу № 645400/01-12/1 віл 31.01.2012р., № 645400/02-12/1 від 29.02.2012р. № 645400/03-12/1 від 31.03.2012р. на загальну суму 29 886 грн. 16 коп. та двосторонньо підписаними актами приймання - передачі послуг з постачання та транспортування природного газу № 645400/01-12/2 від 31.01.2012р., № 645400/02-12/2 від 29.02.2012р., № 645400/03-12/2 від 31.03.2012р. на загальну суму 3 346 грн. 67 коп.

Вказані вище акти були підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача, скріплений печатками підприємств, будь-яких зауважень або заперечень до вказаних актів відповідач не вказав.

За умовами п. 4.6 договору, оплата вартості послуг з постачання природного газу здійснюється відповідачем авансовими платежами до 25 числа місця, що передує місяцю постачання, із розрахунку договірного обсягу постачання природного газу протягом періоду оплати, відповідно до додатку № 2 до договору. Відповідач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати, відповідач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання природного газу за розрахунковий період відповідач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, поставив відповідачу природний газ, надав послуги з постачання та транспортування природного газу, сторони підписали відповідні акти прийому - передачі природного газу та надання послуг з постачання та транспортування природного газу, які є підставою для проведення відповідачем оплати.

Згідно до статті 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання, відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач отриманий природний газ оплатив повністю, але не своєчасно, з порушенням строків, встановлених п. 4.6 договору, що підтверджується платіжними дорученнями № 227 від 27.12.2012р., № 492 від 27.02.2015р. та листом відповідача, в якому він просить переплату по договору № 110227 від 24.12.2010р. в сумі 9 546 грн. 71 коп. зарахувати в рахунок оплати по договору № 110227 від 22.12.2011р.

З суми 9 546 грн. 71 коп. позивач зарахував в рахунок оплати по спірним актам 3 346 грн. 69 коп., про що прямо вказано у позовній заяві, а сума 6 200 грн. 02 коп. була повернута позивачем відповідачу платіжним дорученням №31_274 від 04.12.2014р., на підставі листа відповідача №124 від 29.10.2014р.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач у термін до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, не оплачував вартість спожитого природного газу, то весь цей час він користувався грошовими коштами позивача, та ці грошові кошти знецінилися за цей час.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 840 грн. 15 коп. та інфляційні витрати в сумі 569 грн. 37 коп., згідно наданих суду розрахунків.

Перевіривши розрахунок позивача, наданий з супровідним листом від 10.06.2015р. суд встановив, що позивач вказує період нарахування інфляційних витрат від суми 4 513,30 грн. - з лютого 2012р. по грудень 2012р., від суми 19 172,82 грн. - за період з березня 2012р. по грудень 2012р., від суми 3 795,64 грн. - з березня 2012р. по грудень 2012р., від суми 5 751 грн. 07 коп. - за період з квітня 2012р. по грудень 2012р., від суми 6200 грн. - за період з грудня 2014р. по лютий 2015р.

В розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Така ж позиція викладена в абз 3 п. 3.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013р. № 14.

За таких підстав, фактично з відповідача підлягають стягненню інфляційні витрати в сумі 525 грн. 24 коп. та 3% річних в сумі 837 грн. 97 коп.

В частині стягнення інфляційних витрат в сумі 44 грн. 13 коп. та 3% річних в сумі 2 грн. 18 коп. в позові слід відмовити, в зв'язку з необґрунтованим нарахуванням.

За умовами п. 6.1 договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.

Так, згідно з умовами п. 6.2.2 договору, у разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із відповідача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню, нараховану від суми 6 200 грн. за період з 04.12.2014р. по 27.02.2015р.

Однак, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, з урахуванням п. 4.6 договору, сума 4 513,30 грн. (4.058,79+454,51) повинна бути оплачена по 10.02.2012р. включно, сума 22 968,46 грн. (2313,01 + 20 655,45) повинна бути оплачена по 10.03.2012р. включно, сума 5 751 грн. 07 коп. (579,15 + 5 171,92) повинна бути оплачена по 10.04.2012р. включно.

За таких підстав, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, від суми 4 513,30 грн. пеню можна нараховувати за період з 11.02.2012р. по 11.08.2012р., від суми 22 968,46 грн. пеню можна нараховувати за період з 11.03.2012р. по 11.09.2012р., від суми 5 751 грн. 07 коп. пеню можна нараховувати за період з 11.04.2012р. по 11.10.2012р.

Таким чином, позивач безпідставно просить стягнути з відповідача пеню за період з 04.12.2014р. по 27.02.2015р., а тому позивачу в позові в частині стягнення пені слід відмовити.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 44 - 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод підйомно-транспортних машин" (вул. Димитрова, буд. 54, м. Запоріжжя, 69014; ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Запоріжгаз" (вул. Заводська, буд. 7, м. Запоріжжя, 69035; ) інфляційні витрати в сумі 525 грн. 24 коп., 3 % річних в сумі 837 грн. 97 коп. та судовий збір в сумі 1 342 грн. 66 коп.. Надати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено: 30.06.2015р.

Суддя Л.С. Місюра