ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"15" червня 2015 р. Справа № 911/1550/15

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», м. Боярка, Києво-Святошинський р-н

до Споживчого товариства «Розалія», м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н

про стягнення 10 238,43 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Богдан С.В. предст. дов. №1-287 від 26.12.2014;

відповідач - Кобенко О.Ю. предст. дов. б/н від 14.05.2015.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (позивач) до Споживчого товариства «Розалія» (відповідач) про стягнення 10 238,43 грн. з яких: 7 525,49 грн. основного боргу, 1 015,90 грн. пені, 137,17 грн. 3% річних та 1 559,88 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати отриманого згідно договору за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб промислових споживачів № 2013/П-ПР-2320-140397 від 28.12.2012 природного газу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.04.2015 у справі №911/1550/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 18.05.2015.

18.05.2015 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив, у якому він заперечує проти позову в частині визначення розміру заборгованості та порядком її розрахунку за поставлений позивачем природний газ в період відсутності (заміни) лічильників газу з 01.07.2014 по 11.08.2014 року включно.

В судовому засіданні 18.05.2015 року оголошувалась перерва в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 15.06.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.05.2015 року строк розгляд спору було продовжено в порядку, передбаченому ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

15.06.2015 року через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення на відзив відповідача, які були озвучені представником позивача у судовому засіданні та залучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 15.06.2015 позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.06.2015 проти позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві.

Згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статі 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

В судовому засіданні 15.06.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

встановив:

28 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (Постачальник) та Споживчим товариством «Розалія» (Споживач) було укладено договір № 2013/П-ПР-2320-140397 на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб промислових споживачів (далі - Договір).

Додатковою угодою №1 від 30.12.2013 року строк дії Договору продовжено до 31.12.2014 року.

Відповідно до пункту 1.1 договору, Постачальник протягом 2013-2014 років здійснює постачання Споживачу природного газу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Згідно з п. 4.6 Договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2 Договору.

Пунктом 4.6.1 Договору встановлено, що авансові платежі сплачуються Споживачем Постачальнику на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого Постачальником обсягу газу на розрахунковий період за п'ять календарних днів до початку місяця поставки газу.

Згідно з п. 4.6.3 Договору, у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 (п'ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим.

На виконання умов Договору в період з липня 2014 року по 31 серпня 2014 року позивач передав відповідачу природний газ в обсязі 1,264 тис.м.куб. на загальну суму 7 925,72 грн., що підтверджується актами приймання- передачі природного газу від 31.07.2014 та від 31.08.2014, які були підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

09.07.2014 року відповідачем була проведена попередня оплата вартості послуг з постачання газу у розмірі 400,23 грн., однак в порушення умов Договору відповідачем не був проведений остаточний розрахунок за надані послуги з постачання та розподілу природного газу, у зв'язку з чим на момент звернення з позовом до суду за відповідачем рахувалась заборгованість у розмірі 7525,49 грн. за поставлений природний газ в липні-серпні 2014 року.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що позивач неправомірно нарахував відповідачу 7925,72 грн. вартості споживання газу газовою плитою ПГ-4 по його номінальній потужності 1,2 м. куб/год в період заміни лічильників газу з 01.07.2014 по 11.08.2014 та відсутності опалення з розрахунку 24 годин роботи газового неопломбованого обладнання.

Разом з тим, на думку відповідача в період відсутності лічильнику позивач був зобов'язаний здійснити перерахунок вартості спожитого газу з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання відповідача.

Втім, суд не погоджується з такими запереченнями відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.7 Договору, Постачальник до 02-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє Споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Постачальника.

Згідно з п. 2.8. Договору, споживач протягом двох робочих днів з дати одержання акту приймання-передачі газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі газу.

Результати нарахувань по потужності відображені в актах приймання-передачі природного газу, які без зауважень підписані, та скріплені печатками сторін.

Таким чином, підписавши акти приймання-передачі природного газу відповідач визнав правильність нарахування обсягів спожитого природного газу.

Твердження відповідача про те, що вартість природного газу позивачем розрахована невірно не може бути прийнята судом до уваги, оскільки предметом розгляду по справі №911/1550/15 є стягнення заборгованості з оплати вартості природного газу на підставі підписаних та скріплених печатками сторін актах приймання-передачі природного газу.

Питання стосовно того, чи відповідає вартість природного газу, зазначена в актах приймання-передачі, вартості фактично спожитого відповідачем газу розглядається в рамках окремого судового провадження, оскільки господарський суд, у даному випадку, позбавлений права виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову в частині стягнення основного боргу в розмірі 7 525,49 грн. в повному обсязі.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1015,90 грн. за неналежне виконання зобов'язань з оплати природного газу, зокрема: по акту приймання-передачі від 31.07.2014 за період з 06.08.2014 року по 03.04.2015 року, по акту приймання-передачі від 31.08.2014 за період з 06.09.2014 року по 03.04.2015 року.

Відповідно до пункту 6.2.2. Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені наданого позивачем та встановлено, що розрахунок є вірним, відповідає нормам законодавства та матеріалам справи, а відтак вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 1015,90 грн.

Позивачем також заявлено позовну вимогу щодо стягнення з відповідача 137,17 грн. 3% річних та 1559,88 грн. інфляційних втрат за неналежне виконання зобов'язань з оплати природного газу, по акту приймання-передачі від 31.07.2014 за період з 06.08.2014 року по 03.04.2015 року, по акту приймання-передачі від 31.08.2014 за період з 06.09.2014 року по 03.04.2015 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних встановив, що заявлені позивачем до стягнення суми відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога щодо стягнення 137,17 грн. 3% річних та 1559,88 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 7 525,49 грн. основного боргу, 1015,90 грн. пені, 137,17 грн. 3% річних та 1559,88 грн. інфляційних втрат.

Згідно із статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Споживчого товариства «Розалія» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Залізнична, 68 ) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, код 20578072) 7 525 (сім тисяч п'ятсот двадцять п'ять) грн. 49 коп. основного боргу, 1 015 (одну тисячу п'ятнадцять) грн. 90 коп., 137 (сто тридцять сім) грн. 17 коп., 1 559 (одну тисячу п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 88 коп. інфляційних втрат та 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень) витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 26.06.2015р.

Суддя О.В. Щоткін