ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 червня 2015 року Справа № 23/5005/13/2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівЄвсікова О.О., Кролевець О.А., Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4
на ухвалуГосподарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015
та ухвалуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.05.2015
за скаргоюОСОБА_4 про скасування рішення державного виконавця щодо накладення штрафу
у справі№23/5005/13/2012 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Автор - Телесервіс"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Черемош"
провитребування майна та стягнення штрафу у розмірі 119698,08 грн.

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХII1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.05.2015 у справі №23/5005/13/2012.

Відповідно до ст. 107 ГПК України сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Тобто ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку лише після її перегляду в апеляційному порядку. Зважаючи на те, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 в апеляційному порядку не переглянута, у Вищого господарського суду України відсутні правові підстави для її перегляду в касаційному порядку. А відтак у прийнятті касаційної скарги в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, у частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.05.2015 у даній справі касаційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання касаційної скарги сторонам. Тобто особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про надсилання сторонам касаційної скарги.

Всупереч вимогам наведеної норми скаржником не надано жодних доказів направлення копії касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпро - Черемош", який є відповідачем у справі.

Водночас в якості доказів надсилання копії касаційної скарги позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Автор - Телесервіс" скаржником до касаційної скарги додано фіскальний чек №3628 та опис вкладення від 03.06.2015, які свідчать про направлення цінного листа за адресою: б-р. Будівельників, 6-79, м. Дніпродзержинськ, 51900. Однак з матеріалів справи вбачається, що належною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автор - Телесервіс" є: 51939, м. Дніпродзержинськ, б-р. Будівельників, 6, кв. 67. З огляду на викладене вказані фіскальний чек та опис вкладення не можуть вважатися належними доказами направлення копії касаційної скарги позивачу.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу. У зв'язку з наведеним, касаційна скарга не приймається до розгляду і має бути повернута на підставі п. 3 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, відповідно до 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України).

Стаття 4 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, за подання касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється за ставкою 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 609,00 грн.

Проте до касаційної скарги ОСОБА_4 не додано жодних доказів сплати судового збору, що є підставою для повернення цієї скарги відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ1 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113, 107 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

1. Відмовити у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 у справі №23/5005/13/2012.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.05.2015 у справі №23/5005/13/2012 із доданими матеріалами повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя О.Євсіков

Судді О.Кролевець

О.Попікова