РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015Справа №910/7921/15-г

За позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»

до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Запоріжхімстандарт»

про зобов'язання вчинити дії та стягнення штрафу

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Яковенко А.О.;

від відповідача: Міненко Ю.А.;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» (далі-відповідач) про:

- зобов'язання відповідача здійснити заміну рідини технічної для забезпечення роботи КВП (ТУ У 20.5-1:2013) у кількості 30100 літрів, поставлену позивачу, на якісну;

- стягнення з відповідача 66 972, 50 грн. штрафу за поставку товару неналежної якості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № ЦХП - 40110 від 25.12.2009 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.04.2015 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.04.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.04.2015 р. надав клопотання про зупинення провадження у справі, обґрунтовуючи тим, що з метою забезпечення потреб Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» рідиною технічною для забезпечення роботи КВП між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Запоріжхімстандарт» укладено договір поставки від 18.07.2014 №ЦХП-02-02614-01, пунктом 2.6 якого встановлено, що вхідний контроль, приймання по якості, кількості продукції проводиться кінцевим одержувачем - структурним підрозділом залізниці, згідно із вимогами ГОСТ 24297-87. На виконання умов зазначеного договору, TOB «НВП Запоріжхімстандарт» здійснено поставку рідини технічної для забезпечення роботи КВП у загальній кількості 76 200 літрів на адресу матеріального складу ДП «Укрзалізничпостач» з подальшим перенаправленням поставленої продукції на адреси кінцевих одержувачів - структурних підрозділів залізниць України у наступних обсягах: Донецька залізниця - 15 000 літрів; Придніпровська залізниця - 16 000 літрів; Південна залізниця - 10 000 літрів; Львівська залізниця -5 100 літрів; Південно-Західна залізниця - 30 100 літрів. У зв'язку із тим, що при проведенні вхідного контролю кінцевими одержувачами встановлено невідповідність якості поставленої продукції умовам договору, ДП «Укрзалізничпостач» звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 12.03.2015 № ЦХП- 20/1031, якою просило зобов'язати TOB «НВП «Запоріжхімстандарт» провести заміну рідини технічної для забезпечення роботи КВП у кількості 76 200 літрів, поставленої на виконання договору поставки від 18.07.2014 №ЦХП-02-02614-01, тому просить суд зупинити провадження у справі № 910/7921/15-г до набрання законної сили рішення у справі за позовною заявою Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Запоріжхімстандарт» про заміну неякісної продукції та стягнення штрафних санкцій у розмірі 406 908, 00 грн., яке знаходиться на розгляді господарського суду Запорізької області.

Суд відклав розгляд клопотання про зупинення провадження у справі на наступне судове засідання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2015 р. залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Запоріжхімстандарт» третьою особою, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та зобов'язано надати письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог та докази на підтвердження викладених обставин.

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

18.05.2015 р. через загальний відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, в яких представник Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» просить суд відмовити відповідачу у задоволенні даного клопотання, на підставі того, що у разі порушення провадження у справі за позовом ДП «Укрзалізничпостач» до ТОВ «НВП «Запоріжхімстандарт» вказана справа не буде пов'язаною із даною справою, адже позивач не є стороною договору № ЦХП-02-02614-01 від 18.07.2014 р., відповідно не може відповідати за додержання відповідачем процедури встановлення якості продукції.

У судовому засіданні 21.05.2015 р. представник відповідача повторно надав клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд визнав подане клопотання необґрунтованим та відмовив у його задоволенні, оскільки розгляд господарським судом Запорізької області справи № 908/2786/15 за позовом ДП «Укрзалізничпостач» до ТОВ «НВП «Запоріжхімстандарт» про заміну неякісної продукції та стягнення штрафних санкцій жодним чином не унеможливлює розгляд даної справи, що являлось би підставою для зупинення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2015 р. продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено та призначено судове завдання на 18.06.2015 р. за участю представників сторін.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду від 21.05.2015 р.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 18.06.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2009 р. між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» та Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» укладено договір № ЦХП - 40110, умовами якого передбачено, що відповідач зобов'язується поставити на умовах даного договору та передати у власність, а позивач прийняти і оплатити продукцію виробничо-технічного призначення, найменування, кількість та ціни якої вказуються в специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору та надаються додатково.

Відповідно до п. 2.3. договору, орієнтовна сума договору, відповідно до Наказу Укрзалізниці від 01.12.2009 № 681-Ц складає 797 520 000, 00 грн., крім того ПДВ 20 % 159 504 000, 00 грн., що разом становить 957 024 000, 00 грн. і може змінюватись у зв'язку з корегуванням планів централізованого матеріально-технічного забезпечення, що затверджуються Наказами Укрзалізниці.

Розділом 3 договору передбачено, що якість продукції, яка поставляється за даним договором, повинна відповідати конструкторській та нормативно-технологічній документації; державним стандартам та технічним умовам, які діють на Україні, вказаним в специфікаціях до даного договору, що підтверджується сертифікатом відповідності, якщо продукція сертифікована, або декларацією про відповідність, або свідоцтвом про визнання іноземного сертифікату, якщо продукція імпортується; супроводжувальній документації виробника.

Згідно п. 9.3. договру, в разі поставки відповідачем неякісної/некомплектної продукції, вимогам даного договору, відповідач у термін, установлений для поставки продукції, зобов'язується за свій рахунок замінити продукцію. У випадку, якщо відповідач у вказаний термін не замінить або недоукомплектує продукцію, він сплачує позивачу штраф в розмірі 10 % від вартості неякісної/некомплектної продукції.

Пунктом 9.4. договору передбачено, що сплата штрафів та пені не звільняє сторони від виконання зобов'язань по даному договору.

Даний договір вступає в силу з 01.01.2010 р. та діє до 31.12.2014 р. (п. 12.5 договору).

Згідно специфікації № 04.09.14 до договору № ЦХП - 40110 від 25.12.2009 р. та вимогою на відвантаження матеріальних цінностей № ФАС14-1239 від 08.09.2014 р., відповідач поставив позивачу рідину технічну для забезпечення роботи КВП, що еквівалентом контактуючої рідини, ТУ У 20.5-1:2013, екв. ТУ У 24.6-1:2012 у кількості 30 100 л. на суму 669 725, 00 грн.

Як вбачається з сертифікату якості № 3530012 гарантійний строк придатності рідини технічної для забезпечення роботи КВП ТУ У 20.5-1:2013 становить - 24 місяці.

Так, відповідно до акту від 29.10.2014 р. комісією у складі: заступника начальника дорожньої лабораторії діагностики залізничної колії ПЗЗ - Євтушенка А.П., майстра цеху дефектоскопії Ніжинської дистанції колії - Метелі В.Б., налагоджувальника цеху дефектоскопії Ніжинської дистанції колії - Голіченка М.В. була проведена перевірка відповідності рідини технічної для забезпечення роботи КВП партії 0207 дати виготовлення 02.07.2014 р. отриманої згідно наказу № 190004 від 29.09.2014 р. (постачальник Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» відокремлений підрозділ Головний матеріальний склад, ст. Бобрик) В результаті перевірки встановлено, що в сертифікаті якості № 3530012 рідина технічна для забезпечення роботи КВП ТУ У 20.5-1:2013 відсутній показник щодо масової частки спирту етилового у відсотковому відношенні, який повинен складати не менше 93, 0 %. В сертифікаті якості № 3530014 рідина технічна для забезпечення роботи КВП ТУ У 20.5-1:2013 на партію № 0106, який отримувався в 2013 р. цей показник присутній і складає фактично 94, 2 %.

Під час заміру відсоткового складу етилового спирту спиртомітром технічної рідини партії 2014 р. були отримані показники близько 20 %, при замірі відсоткового складу етилового спирту технічної рідини партії 2013 р. отримані показники близько 94 %.

Листом від 30.10.2014 р. № НХ-1/1888 позивач звернувся до відповідача з проханням направити представника для вирішення питання по поставленій продукції та складання акту про фактичну якість та комплектність отриманої продукції.

Листом від 17.11.2014 р. № НХ-4/1985 позивач повторно звернувся до відповідача з проханням на 19.11.2014 р. о 10:00 год. направити свого представника до Головного матеріального складу залізниці, який знаходиться за адресою: Київська обл., с. Шевченково, вул. Польова, 5, для участі у комісійному відборі проб рідини, для подальшої передачі її до ДНД ЕКЦМВС України для проведення незалежної експертизи.

Так, комісією позивача здійснено відбір проб, про що складено акт відбору проб від 19.11.2014 р., відповідно до якого відібрано пробу рідини технічної для забезпечення роботи КВП ТУ У 20.5-1:2013, згідно ГОСТ-9980-2 матеріали лакофарбові.

У висновку експертного дослідження від 03.12.2014 р. № 10-06 Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру встановлено, що наданий на дослідження зразок рідини не відповідає вимогам «ТУ У 20.5-1:2013 Рідини технічні для забезпечення роботи КВП. Технічні умови» за показником масової частки етилового спирту.

Листом від 20.11.2014 р. № НХ-4/2021 позивач звернувся до відповідача з проханням направити представника для вирішення питання по поставленій продукції та складання акту про фактичну якість та комплектність отриманої продукції на 27.11.2014 р. на 10:00 год.

Комісією відокремленого підрозділу позивача - Дарницькою дистанцією колії, за участю представника відповідача, який діяв на підставі довіреності від 26.11.2014 р. № ЦХП-15-98 складено акт № 28/1 про фактичну якість і комплектність отриманої продукції від 27.11.2014 р., відповідно до якого частину товару, яка була розподілена до вищевказаного підрозділу, визнано неякісною за показником вмісту етилового спирту, який склав 22 %.

Отже, враховуючи висновок експертної установи та визнання неналежної якості товару представником відповідача, комісією позивача прийнято рішення визнати всю партію товару неякісною у зв'язку з його невідповідністю «ТУ У 20.5-1:2013 Рідини технічні для забезпечення роботи КВП. Технічні умови», за показниками масової частки етилового спирту, про що складено акт № 1/1 про фактичну якість і комплектність отриманої продукції від 03.12.2014 р.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія від 13.01.2015 р. № НЮ-16-4/15П, в якій позивач вимагає негайно здійснити заміну неякісного товару-рідини технічної для забезпечення роботи КВП, ТУ У 20.5-1:2013 у кількості 30 100 літрів та сплатити штраф за поставку неякісного товару в сумі 66 972, 50 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання передавши позивачу товар неналежної якості, у зв'язку з чим просить суд зобов'язати відповідача здійснити заміну рідини технічної для забезпечення роботи КВП (ТУ У 20.5-1:2013) у кількості 30100 літрів, поставлену позивачу, на якісну. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 66 972, 50 грн. штрафу у розмірі 10 % від вартості неякісної продукції.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № ЦХП - 40110 від 25.12.2009 р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. ст. 268 Господарського кодексу України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

За приписами ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Судом встановлено, що відповідач заміни неякісної продукції не здійснив, доказів зворотного суду не надав.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання щодо заміни неякісної продукції, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № ЦХП - 40110 від 25.12.2009 р. та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити заміну рідини технічної для забезпечення роботи КВП (ТУ У 20.5-1:2013) у кількості 30100 літрів, поставлену позивачу, на якісну.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 66 972, 50 грн. штрафу у розмірі 10 % від вартості неякісної продукції, суд відзначає наступне.

Так, відповідно до п. 9.3. договору, в разі поставки відповідачем неякісної/некомплектної продукції, вимогам даного договору, відповідач у термін, установлений для поставки продукції, зобов'язується за свій рахунок замінити продукцію. У випадку, якщо відповідач у вказаний термін не замінить або недоукомплектує продукцію, він сплачує позивачу штраф в розмірі 10 % від вартості неякісної/некомплектної продукції.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок штрафу і встановив, що останній відповідає вимогам законодавства, а тому визнаються обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 66 972, 50 грн. штрафу у розмірі 10 % від вартості неякісної продукції.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» задовольнити.

2. Зобов'язати Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 11/15, ідентифікаційний код - 19014832) здійснити заміну рідини технічної для забезпечення роботи КВП (ТУ У 20.5-1:2013) у кількості 30100 літрів, поставлену Державному територіально-галузевому об'єднанню «Південно-Західна залізниця» (01034, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6, ідентифікаційний код - 04713033) на якісну.

3. Стягнути з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 11/15, ідентифікаційний код - 19014832), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (01034, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6, ідентифікаційний код - 04713033) 66 972 (шістдесят шість тисяч дев'ятсот сімдесят дві) грн. 50 коп. - штрафу у розмірі 10 % від вартості неякісної продукції та 3 045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 23.06.2015 р.

Суддя Бондарчук В.В.