ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р.Справа № 915/473/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Петрова М.С.

суддів: Разюк Г.П., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С

за участю представників сторін:

від позивача: Рознін В.А. довіреність № б/н від 01.06.2015р.

від відповідача: не з'явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином

від скаржника: Салівон В.І. довіреність № 294 від 22.04.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 15.04.2015р. про забезпечення позову

по справі № 915/473/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИТ Єкатеринбург"

до Дочірнього підприємства "Торжок"

про стягнення основного боргу та відсотків, а всього грошових коштів у сумі 147198238 рос. руб. 02 коп., еквівалентній 590001469,75 грн. за встановленим Національним банком України курсом станом на 25.03.2015р., за договором позики від 28.08.2009р. №1

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "КИТ Єкатеринбург" пред'явлено позов до дочірнього підприємства (ДП) "ТОРЖОК" про стягнення з останнього, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 09.04.2015 р. та супровідного листа від 15.04.2015 р., зареєстрованих у господарському суді Миколаївської області 15.0.2015 р. за №№ 6500/15 і 6499 відповідно, грошових коштів у загальній сумі 147198238 рос. руб. 02 коп., еквівалентних 590001469 грн. 75 коп. за встановленим Національним банком України курсом станом на 25.03.2015 р., із яких: 101564272 рос. руб. 26 коп. - основний борг; 45633965 рос. руб. 22 коп. - 14% річних, нарахованих за користування грошовими коштами за період з 09.11.2009 р. по 17.03.2015 р., з посиланням на невиконання ДП "ТОРЖОК" грошових зобов'язань за укладеним між ними договором позики від 28.08.2009 р. № 1, із внесеними в подальшому до нього змінами та доповненнями, а також про стягнення грошових коштів на відшкодування судових витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15.04.15 р. (суддя Коваль Ю.М.) задоволено заяву ТОВ "КИТ Єкатеринбург" про забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно:

- нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. М.Морська, 108, та складається з адміністративної будівлі залізобетонної за літ. А-8, загальною площею 5023,7 кв.м, споруди 7, огорожі 4,5, покриття 1;

- нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. М.Морська, 108, та складається з нежитлової будівлі торгівельного центру за літ. А1-6, А2 - загальною площею 21347,4 кв.м, з навісом за літ. Б;

належні на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 837373 від 16.11.2012 р. та серії САЕ № 837374, виданих Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради на підставі рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.10.2012 р. № 1144, дочірньому підприємству "ТОРЖОК", 54002, вул. М.Морська, 108, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 32143382.

До вказаного висновку суд 1 інстанції дійшов з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту на майно відповідача може утруднити виконання рішення по даній справі, оскільки із відповіді відповідача на претензію вбачається, що він зупинив господарську діяльність, крім заборгованості перед позивачем має заборгованість і перед іншими кредиторами, а тому має намір відчужити належне йому нерухоме майно.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний Банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни (далі по тексту Банк) через господарський суд Миколаївської області звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 15.04.2015 р. та відмовити ТОВ "КИТ Єкатеринбург" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги Банк посилається на те, що не був залучений до участі у розгляді даної справи, однак оскаржувана ухвала суду порушує його права щодо майна, яке знаходиться у нього в іпотеці, і на яке суд 1 інстанції наклав арешт в забезпечення позову по даній справі, оскільки він не може реалізувати своє право як іпотекодержатель щодо стягнення заборгованості ДП «Торжок» у сумі 36088165,39 грн. за кредитним договором за рахунок предмету іпотеки. В підтвердження вказаних обставин скаржник надав копії двох договорів іпотеки та ухвалу господарського суду Миколаївської області від 12.03.15 р. про порушення провадження у справі №915/362/15 за позовом Банку до ДП «Торжок» про стягнення грошових коштів у загальній сумі 1343660,4 доларів США на підставі кредитного договору від 19.05.2006 р. №19/к-К та додаткових угод до нього.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу суду 1 інстанції без змін, посилаючись на те, що вартість предмета іпотеки перевищує розмір заборгованості ДП «Торжок» перед Банком, яка становить 1 343 470,63 долара США, еквівалентних за встановленим НБУ курсом 28 777 140,89 грн., а відповідно із ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» задоволення вимоги ТОВ «КИТ Єкареринбург», яке не є заставодержателем, про стягнення боргу у сумі 590001469 грн. 75 коп. може бути задоволена шляхом звернення стягнення на заставлене майно, так як вартість предмета іпотеки перевищує розмір заборгованості ДП «Торжок» перед Банком.

При цьому позивач зазначає на те, що відповідно із ч.6 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюється утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку встановленому цим Законом».

З огляду на вказане позивач вважає, що право Банку на стягнення боргу за рахунок предмета іпотеки жодним чином не порушено, оскільки його вимоги будуть задовольнятися у першу чергу, а вимоги ТОВ «КИТ Єкатеринбург» вже за рахунок залишку коштів від реалізації предмету іпотеки.

В підтвердження своїх заперечень на апеляційну скаргу, позивач відповідно із ст.101 ГПК України надав копії висновків про вартість нерухомого майна, що знаходиться в іпотеці.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги не заявляв, тобто без поважних причин не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, тому апеляційну скаргу розглянуто за відсутністю його представника.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача та скаржника, перевіривши правильність юридичної оцінки судом першої інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

Як зазначалося вище, ТОВ "КИТ Єкатеринбург" звернулося із позовом до ДП «Торжок» про стягнення з останнього отриманих за укладеним між ними договором позики від 28.08.2009 р. №1 грошових коштів та нарахованих за користування ними відсотків, а всього 147198238 рос. руб. 02 коп., еквівалентних сумі 590 001 469 грн. 75 коп. за встановленим Національним банком України курсом станом на 25.03.2015 р.

Судом 1 інстанції встановлено, що факт наявності боргу ДП "ТОРЖОК" визнано повністю у відзиві на позов від 14.04.2015 р. № 43.

Згідно відповіді ДП "ТОРЖОК" від 06.03.2015 р. № 20/1 на претензію позивача про повернення заборгованості за договором випливає, що відповідач зупинив господарську діяльність, крім заборгованості перед ТОВ "КИТ Єкатеринбург" має заборгованість і перед іншими кредиторами. У зв'язку з тяжким фінансовим становищем і відсутністю грошових коштів має намір відчужити належне йому нерухоме майно.

Таким чином, відсутність коштів та намір відповідача відчужити належне йому нерухоме майно свідчать про можливі, у разі задоволення позову, труднощі у виконанні рішення у даній справі.

Відповідно із ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст.67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Згідно із ст.67 ГПК України позов забезпечується, у тому числі накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу.

Враховуючи наведене, суд 1 інстанції дійшов правомірного висновку, про задоволення заяви позивача щодо забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно відповідача. При цьому слід зазначити, що статті 66,67 ГПК України не містять заборони щодо накладання арешту на майно, що знаходиться в іпотеці.

Згідно із апеляційною скаргою, Банк, оскаржуючи ухвалу господарського суду Миколаївської області від 15.04.15 р., вважає, що зазначена ухвала порушує його права як іпотекодержателя майна, на яке накладено арешт в забезпечення позову ТОВ "КИТ Єкатеринбург", оскільки він не може реалізувати своє право як іпотекодержатель щодо стягнення заборгованості ДП «Торжок» у сумі 36088165,39 грн. за кредитним договором за рахунок предмету іпотеки.

Однак, вказані доводи скаржника не спростовують висновків суду 1 інстанції щодо накладення арешту на іпотечне майно і оскаржена ухвала суду 1 інстанції не порушує прав Банку з огляду на наступне.

Відповідно до частин 3, 6 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження»: для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч.3); за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюється утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку встановленому цим Законом».

Як вбачається з наданих позивачем відповідно із ст.101 ГПК України доказів на спростування доводів скаржника, а саме висновку про вартість нерухомого майна №96юН/13 від 08.11.2013р. ринкова вартість окремо розташованої восьмиповерхової адміністративної будівлі з підвалом. літ.А-8, загальною площею 5023.7 кв.м. розташованої за адресою м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108, що належить ДП «Торжок», без урахування ПДВ, складає 14 137540,00 грн. (чотирнадцять мільйонів сто тридцять сім тисяч п'ятсот сорок грн.), а також висновку про вартість нерухомого майна №96юН/1/13 від 08.11.2013р., ринкова вартість окремо розташованої шестиповерхової будівлі торгівельного центру, літ А-6, розташованої з адресою м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108/5, що належить ДП «Торжок», без урахування ПДВ, складає 57 568 760,00 грн. (п'ятдесят сім мільйонів п'ятсот шістдесят вісім тисяч сімсот шістдесят грн.).

Враховуючи, що загальна вартість предмета застави по Кредитному договору та по Договорам іпотеки складає 71 706 300, 00 грн. (сімдесят один мільйон сімсот шість тисяч триста грн.), що значно перевищує розмір заборгованості ДП «Торжок» перед апелянтом (заборгованість становить: 1 343 470 доларів 63 цента США, еквівалентних за встановленим НБУ курсом станом на 27.05.2015р. 28 777 140 грн. 89 коп., що підтверджується рішенням господарського суду Миколаївської області від 27.05.15 р. по справі №№915/362/15 за позовом Банку до ДП «Торжок» про стягнення грошових коштів у загальній сумі 1343660,4 доларів США на підставі кредитного договору від 19.05.2006 р. №19/к-К та додаткових угод до нього), то відповідно до ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», вимога стягувача, який не є заставодержателем (вимога ТОВ «КИТ Єкатеринбург») про арешт вищезазначеного заставленого майна є правомірною, та була реалізована шляхом ухвалення судом оскаржуваної ухвали.

Таким чином, право апелянта на стягнення боргу з ДП «Торжок» за рахунок предмета іпотеки жодним чином не порушено, оскільки його вимоги будуть задовольнятися в першу чергу, а вимоги ТОВ «КИТ Єкатеринбург», відповідно до ч.6 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» - вже за рахунок залишку коштів від реалізації іпотечного майна.

За таких обставин судова колегія вважає, що накладення судом 1 інстанції арешту на нерухоме майно відповідача, що знаходиться в іпотеці, не порушує прав іпотекодержателя на час прийняття судом 1 інстанції оскарженої ухвали, а відповідно із цим апеляційна скарга Банку підлягає залишенню без задоволення, а ухвала господарського суду Миколаївської області від 15.04.2015 р. - без змін.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Миколаївської області від 15.04.2015 р. - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 24.06.2015р.

Головуючий суддя Петров М.С.

Суддя Разюк Г.П.

Суддя Колоколов С.І.