ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.06.15р. Справа № 904/4550/15

За позовом Державного підприємства "Завод 410 Цивільної Авіації", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Торговий дім Романових", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 18 288, 98 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Завод 410 Цивільної Авіації" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Торговий дім Романових" на свою користь основний борг у розмірі 12 190,08 грн., пеню у розмірі 1 629,31 грн., 7% штрафу у розмірі 853,31 грн., 20% штрафу у розмірі 2 438,02 грн., 3% річних у розмірі 134,26 грн. та втрати від інфляції у розмірі 1 044,00 грн., загалом на суму 18 288,98 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу № УЗ-2014-102/4 від 27.10.2014 року щодо своєчасної поставки товару та щодо своєчасної оплати повернутого позивачем неякісного товару, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість та відповідно нараховані штрафні санкції, 3% річних та втрати від інфляції на загальну суму 18 288,98 грн.

Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, про день, час, та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

23.06.2015 року до господарського суду від позивача за допомогою факсового зв'язку надійшло письмове клопотання, у якому позивач просить, у зв'язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні, здійснювати розгляд справи без участі представника позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали господарського суду Дніпропетровської області були надіслані на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 154, кв. 183, ідентифікаційний код 35738088) на яку насамперед і було направлено кореспонденцію господарського суду.

До господарського суду повернулася направлена на адресу відповідача кореспонденція разом з поштовою довідкою, відповідно до якої, поштові відправлення не вручені відповідачу, так як згідно позначки на поштовій довідці: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відзиву на позов Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Торговий дім Романових" до суду не надало, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України).

Розгляд справи був відкладений з 11.06.2015 року на 25.06.2015 року.

У судовому засіданні 25.06.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2014 року між Державним підприємством "Завод 410 Цивільної Авіації" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Торговий дім Романових" (продавець) був укладений договір купівлі-продажу № УЗ-2014-102/4 (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого продавець зобов'язується у 2014-2015 роках виготовити та поставити замовнику товари згідно Специфікації № 1 (Додаток № 1) та креслень (Додатки № 2-7), зазначені в п. 1.3 цього Договору, а Покупець - прийняти і оплатити такі товари.

Строк дії Договору передбачений п. 10.1. Договору, відповідно до якого цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2013 року, а в частині виконання зобов'язань - до повного виконання сторонами.

Згідно п.п. 1.2.-1.4. Договору поставка товарів здійснюється у рамках Специфікації №1 (Додаток №1) та креслень (Додатки №2-7), які є невід'ємною частиною цього Договору. Найменування товару: ножі гільйотинні. Номенклатурний перелік, асортимент, кількість товарів та ціна, які поставляються за цим Договором, передбачені у Специфікації №1 (Додаток № 1) та згідно креслень (Додатки № 2-7).

2.1 Відповідно до п. 2.1. продавець повинен поставити покупцю товари, якість яких відповідає технічним умовам (ТУ) заводу-виробника, відповідним ГОСТам, характеристикам та вимогам державних стандартів, встановленим для цієї групи товарів.

У випадку виявлення невідповідності товарів за наданими кресленнями при прийманні або в період гарантійного строку вимогам, передбаченим п. 2.1. цього Договору, або поставки не укомплектованих товарів покупець направляє повідомлення продавцю про направлення уповноваженого представника для складання Акту рекламації. Продавець зобов'язаний направити свого уповноваженого представника протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання повідомлення (п. 2.5. Договору).

Пунктом 2.6. Договору передбачено, що продавець у строк 14 календарних днів з моменту підписання Акта рекламації за власний рахунок здійснює заміну товарів, по яким складений Акт рекламації. Витрати, пов'язані з заміною товарів, несе продавець.

Загальна ціна цього Договору складає 23 850,05 грн., в т.ч. ПДВ 3 975,01 грн. Ціна одиниці товарів фіксується на момент укладання цього Договору та передбачена в п.1.4. цього Договору з урахуванням умов поставки, протягом строку дії цього Договору зміні в односторонньому порядку не підлягає. Ціна цього Договору може бути змінена за взаємною згодою Сторін шляхом укладання додаткової угоди до цього Договору (п.п. 3.1.-3.3. Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунки проводяться наступним шляхом: покупець направляє продавцю (факсимільним зв'язком) заявку на поставку партії товару в рамках Специфікації № 1 (Додаток №1) та креслень (Додатки № 2-7); продавець передає покупцю рахунок для оплати замовленої продукції; покупець сплачує аванс в розмірі 50 % рахунку для оплати замовленої продукції; покупець у термін 5 робочих днів після поставки товару на склад покупця, згідно виставленого рахунку, проводить остаточний розрахунок: оплату 50%.

Згідно п. 4.2. Договору продавець поставляє товар не пізніше 3-х робочих днів з дати отримання авансового платежу в розмірі 50% від покупця.

Форма розрахунків: безготівкова, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця, вказаний в Договорі. Днем оплати товару вважається день надходження грошових коштів на поточний рахунок продавця (п.п. 4.3.-4.4. Договору).

За умовами п.п. 5.1.-5.3. Договору строк поставки партії товару згідно з Специфікацією №1 (Додаток №1) та креслень (Додатки № 2-7) - не пізніше 3-х робочих днів з дати отримання авансового платежу в розмірі 50 % від покупця. Місце поставки (передачі) товарів: 03151, м. Київ-151, Повітрофлотський пр-т, 94, ДП "ЗАВОД 410 ЦА". Поставка товарів здійснюється на умовах: СРТ, згідно з INCOTERMS 2010.

Пунктом 5.7. Договору передбачено, що у разі виявлення невідповідності асортименту та/або кількості, та/або якості продукції при прийманні, продавець в погоджений термін, але не пізніше 14 календарних днів, робить за свій рахунок постачання недопоставленої або заміну невідповідної асортименту, неякісної продукції.

Також, сторонами була погоджена та підписана Специфікація № 1 на поставку товару, відповідно до умов якої сума товару складає 23 850,05 грн.

На виконання мов Договору позивач здійснив повну авансову оплату товару у сумі 23 850,05 грн. на підставі рахунку-фактури № СФ-0000132 від 28.10.2014 року на суму 23 850,05 грн.

На підтвердження наведеного факту позивач надав до суду копію та оригінал платіжного доручення № 4882 від 05.11.2014 року на суму 23 850,05 грн.

Позивач посилається на обставини того, що зважаючи на факт повної авансової оплати товару, поставка даного товару відповідно до строків, передбачених спірним Договором не відбулась. Відповідач поставив товар лише 01.12.2014 року, на підтвердження чого позивач надав до суду копію товарно-транспортної накладної № 5 від 28.11.2014 року (а.с. 27), тобто відповідачем було прострочене зобов'язання щодо поставки товару.

Позивач зазначає, що у зв'язку з виявленням неякісного товару, 15.12.2014 року комісією Державного підприємства "Завод 410 Цивільної Авіації" був складений Акт про невідповідність частини поставленого відповідачем товару на загальну суму 12 190,08 грн., на підставі чого товар на наведену суму був повернутий відповідачу згідно експрес-накладної № 0116 від 15.12.2014 року та експрес-накладної №0056 від 15.12.2014 року (а.с. 28).

Відповідач направив позивачу гарантійний лист (а.с. 24), у якому гарантував заміну неякісного товару, однак заміна товару здійснена не була.

У зв'язку з непоставкою нового (якісного) товару, позивач звернувся до відповідача спочатку із листом № 16.10-258 від 31.01.2015 року, а потім із претензією № 49-527 від 23.02.2015 року із вимогою про здійснення поставки наведеного товару.

Однак, відповідач відповіді на лист та претензію не надав.

Позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо своєчасної поставки товару та зобов'язань щодо своєчасної заміни (поставки) товару неналежної якості товаром належної якості, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 12 190,08 грн., що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови Договору (п. 2.6. Договору), а також, той факт, що товар неналежної якості повернутий відповідачу згідно експрес-накладної № 0116 від 15.12.2014 року та експрес-накладної №0056 від 15.12.2014 року, відповідно строк поставки товару належної якості на суму 12 190,08 грн. є таким, що настав.

Доказів поставки оплаченого позивачем товару відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 12 190,08 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

Згідно п. 7.2. Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі товару продавець сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного (простроченого) зобов'язання, вираженого в гривнях за кожний день прострочення, у встановленому законом порядку, від суми заборгованості.

Позивач нарахував та заявив до стягнення пеню на суму 23 850,05 грн. за період з 09.11.2014 року по 01.12.2014 року у сумі 412,96 грн. та на суму 12 190,08 грн. за період з 01.01.2015 року по 30.03.2015 року у сумі 1 216,35 грн., загалом на суму 1 629,31 грн.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені судом виявлені помилки, які пов'язані з початком періоду нарахування пені.

Так, на суму 23 850,05 грн. позивач нараховує пеню з 09.11.2014 року, однак останній день поставки 08.11.2014 року це субота (вихідний день), тому останній день поставки переноситься на перший робочий день - 10.11.2014 року, а прострочення виконання зобов'язання починається з 11.11.2014 року.

На суму 12 190,08 грн. позивач зазначає початком періоду нарахування пені 01.01.2015 року, однак з 01.01.2015 року по 04.01.2015 року - святкові та вихідні дні, тому початком періоду нарахування пені є перший робочий день - 05.01.2015 року.

Таким чином, пеня може бути нарахована на суму 23 850,05 грн. за період з 11.11.2014 року по 01.12.2014 року, сума якої за даний період становить 380,29 грн. та на суму 12 190,08 грн. за період з 05.01.2015 року по 30.03.2015 року, сума якої за даний період становить 1 178,93 грн.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню частково у сумі 1 559,22 грн. (380,29 грн. + 1 178,93 грн.).

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності (постанова Верховного Суду України від 27.04.2012 та постанова Вищого господарського суду України від 16.06.2012 у справі №06/5026/1052/2011).

Згідно п.п. 7.3.-7.4. Договору за прострочення виконання зобов'язань за договором понад тридцять днів в винної сторони додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми заборгованості. За порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) стягується штраф у розмірі 20% вартості неякісних (некомплектних) товарів, якщо протягом 14 календарних днів з дати надходження письмового повідомлення недоліки не були усунені.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 7% на суму 12 190,08 грн. у сумі 853,31 грн. та штраф у розмірі 20% на суму 12 190,08 грн. у сумі 2 438,02 грн.

Судом перевірені розрахунки штрафу у розмірі 7% та у розмірі 20% та встановлена їх правильність, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 853,31 грн. та штрафу у розмірі 2 438,02 грн. підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача на свою користь 3% річних на суму 23 850,05 грн. за період з 09.11.2014 року по 01.12.2014 року у сумі 45,09 грн. та на суму 12 190,08 грн. за період з 01.01.2015 року по 30.03.2015 року у сумі 89,17 грн., загалом на суму 134,26 грн.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок 3% річних судом встановлені помилки, аналогічні тим, які були допущені при нарахування пені.

У зв'язку з наведеним, 3% річних можуть бути нараховані на суму 23 850,05 грн. за період з 11.11.2014 року по 01.12.2014 року, сума яких за даний період становить 41,17 грн. та на суму 12 190,08 грн. за період з 05.01.2015 року по 30.03.2015 року, сума яких за даний період становить 85,16 грн.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню частково у сумі 126,33 грн. (41,17 грн. + 85,16 грн.).

Також, позивач просить стягнути на свою користь інфляційні втрати на суму 12 190,08 грн. за період з 01.01.2015 року по 30.03.2015 року у сумі 1 044,00 грн.

Судом перевірений розрахунок втрат від інфляції та встановлена його правильність, тому вимога позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляції у розмірі 1 044,00 грн. підлягає задоволенню повністю.

Отже, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково і з відповідача підлягає стягненню 18 210,96 грн. (основний борг у розмірі 12 190,08 грн., пеня у розмірі 1 559,22 грн., 7% штраф у розмірі 853,31 грн., 20% штраф у розмірі 2 438,02 грн., 3% річних у розмірі 126,33 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 044,00 грн.).

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті за непоставлений товар. Невиконанням обов'язку щодо оплати непоставленого товару відповідач порушує права позивача, безпідставно не передаючи грошові кошти (вартість товару) у власність позивача.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 819,21 грн.

Керуючись ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Торговий дім Романових" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 154, кв. 183, ідентифікаційний код 35738088) на користь Державного підприємства "Завод 410 Цивільної Авіації" (03151, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 94, ідентифікаційний код 01128297) заборгованість у розмірі 12 190,08 грн., пеню у розмірі 1 559,22 грн., 7% штрафу у розмірі 853,31 грн., 20% штрафу у розмірі 2 438,02 грн., 3% річних у розмірі 126,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 044,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 819,21 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 25.06.2015 року.

Суддя О.М. Крижний