ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2015 р. Справа № 909/1066/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Давид Л.Л., Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

з участю арбітражного керуючого ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, кредитора ОСОБА_3

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2015 року у справі №909/1066/13 про банкрутство ОСОБА_5 вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет»

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року кредитори ОСОБА_5 вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет» ОСОБА_3 і ОСОБА_6 звернулись до господарського суду Івано-Франківської області із однаковими за змістом клопотаннями - призначити іншого арбітражного керуючого, ліквідатора ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», а саме ОСОБА_7 (свідоцтво про право на провадження діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1304 від 02.07.2013р., видане Міністерством юстиції України.

Клопотання обґрунтовані тим, що Львівський апеляційний господарський суд постановою від 30 березня 2015 року у справі №909/1066/13 задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_4 та скасував ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 13 січня 2015 року в частині продовження на три місяці строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора ОСОБА_1 У звязку з цим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважають, що повноваження ліквідатора ОСОБА_5 вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет» арбітражного керуючого ОСОБА_1 припинились, тому є необхідність у заміні арбітражного керуючого ліквідатора банкрута та призначенні іншого.

Господарський суд Івано-Франківської області (суддя Кобрин О.М.) ухвалою від 30 квітня 2015 року у справі №909/1066/13 відмовив у задоволенні клопотання кредитора боржника ОСОБА_4 (вх. №3975/15 від 07.04.15) та клопотання кредитора боржника ОСОБА_3 (вх. №3973/15 від 07.04.15) про заміну арбітражного керуючого.

Відмовляючи у задоволенні клопотань суд першої інстанції керуючись приписами ч. 1 ст. 37, ч. 3 ст. 40, ч. 7 ст. 46, ч. 3 ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дійшов висновку про безпідставність заявлених клопотань, оскільки ліквідація банкрута не завершена, для її завершення потрібен додатковий час, враховуючи обєктивні причини, за яких не завершено ліквідаційну процедуру, зокрема, триває судове оскарження аукціонів з продажу майна боржника, то слід вважати, що ліквідаційна процедура ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет" і повноваження ліквідатора боржника продовжуються до повного завершення ліквідації банкрута. Також суд констатував, що у справі відсутні й інші підстави для припинення повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_1, оскільки такий не подавав заяви про звільнення від виконання повноважень ліквідатора, суд не приймав рішення про усунення його від виконання повноважень ліквідатора у цій справі. Відтак, повноваження ліквідатора продовжуються до повного завершення ліквідації банкрута та відсутні підстави для призначення іншого арбітражного керуючого ліквідатором.

ОСОБА_3 і ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, просять Львівський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2015року у справі №909/1066/13 та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити клопотання кредиторів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про заміну арбітражного керуючого, припинити повноваження арбітражного керуючого, ліквідатора ОСОБА_1 та призначити нового ліквідатора ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет".

Апелянти вважають, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно зясував обставини, що мають значення для справи. Суд проігнорував Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30 березня 2015 року у цій справі, в якій вказано про неналежне виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора банкрута.

Окрім доводів, викладених у поданих суду першої інстанції клопотаннях, апелянти наводять й інші доводи: стверджують про невиконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог ухвал господарського суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2014 року подати звіт ліквідатора, від 13 січня 2015 року, що є підставою застосування норм ч. 12 ст. 41, ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Про розгляд апеляційної скарги учасникам провадження у справі повідомлено належним чином. За клопотаннями арбітражного керуючого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суд призначив розгляд справи у режимі відеоконференції.

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, вважає таку незаконною і безпідставною, просить оскаржену ухвалу залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Слід зазначити, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 вимоги «припинити повноваження арбітражного керуючого, ліквідатора ОСОБА_1О.» не були викладені у клопотаннях й,відповідно, не були предметом розгляду в суді першої інстанції при прийнятті ухвали від 30 квітня 2015 року. Тому в силу приписів ст. 101 ГПК України такі не можуть розглядатись судом апеляційної інстанції. З цих же підстав апеляційний суд не має законних підстав прийняти додаткові доводи апелянтів про невиконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог ухвал господарського суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2014 року та від 13 січня 2015 року, що є підставою застосування норм ч. 12 ст. 41, ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, матеріали справи і вважає, що ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2015 року по справі №909/1066/13 слід залишити без змін з нижченаведених підстав.

Згідно з ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 37 Закону у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

За приписами ст. 40 Закону у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з числа арбітражних керуючих. Ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом (ч. 12 ст. 41 Закону).

Статтею 46 Закону унормовано вимоги щодо завершального звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу й документів, що його підтверджують та порядку їх розгляду і затвердження судом. Зокрема установлено, що після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються необхідні докази (ч. 1 ст. 46).

У разі якщо суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував майнові активи банкрута у повному обсязі, суд виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено цим Законом. Новий ліквідатор очолює ліквідаційну комісію і діє згідно з вимогами цього Закону (ч. 4 ст. 46).

Якщо суд за результатами ліквідаційної процедури виносить ухвалу про ліквідацію банкрута, як це передбачено ч.ч. 2, 5 цього Закону, ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення юридичної особи банкрута (ч.7 ст.46).

З матеріалів справи №909/1066/13 слідує, що Господарський суд Івано-Франківської області постановою від 16 січня 2014 року визнав банкрутом ОСОБА_5 вищий навчальний заклад «Західноукраїнський економіко-правничий університет», увів ліквідаційну процедуру строком на шість місяців, ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого ОСОБА_1 Надалі суд неодноразово продовжував строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора: ухвалою від 15 липня 2014 року - на чотири місяці; ухвалою від 14 листопада 2014 року на два місяці; ухвалою від 13 січня 2015 року на три місяці.

Львівський апеляційний господарський суд (колегія у складі: головуючий-суддя Мирутенко О.Л., судді Гнатюк Г.М., Плотніцький Б.Д.) постановою від 30 березня 2015 року скасував ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 13 січня 2015 року в частині продовження на три місяці строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора ОСОБА_1 Апеляційний суд констатував, що в силу приписів ст. 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строк ліквідаційної процедури ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет", передбачений законом, закінчився 16 січня 2015 року. Продовження строку ліквідаційної процедури понад 12 місяців є неправомірним. Щодо ліквідатора банкрута суд вказав про наявність підстав для застосування норм ч. 12 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Як зазначено вище, у клопотаннях ОСОБА_3 і ОСОБА_6 вказують, що на підставі означеної Постанови Львівського апеляційного господарського суду повноваження ліквідатора ОСОБА_5 вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет» арбітражного керуючого ОСОБА_1 припинились, тому необхідно призначити ліквідатором банкрута іншого арбітражного керуючого. Запропонували кандидатуру арбітражного керуючого ОСОБА_7

Апеляційний суд вважає, що такі доводи не грунтуються на законі й спростовуються фактичними обставинами справи.

Той факт, що установлений законом строк ліквідаційної процедури ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет" (12 місяців) закінчився 16 січня 2015 року не може бути підставою припинення провадження у справі про банкрутство або припинення повноважень ліквідатора банкрута. І такого висновку немає у Постанові Львівського апеляційного господарського суду від 30 березня 2015 року у справі №909/1066/13.

Підстави припинення провадження у справі про банкрутство визначені статтею 83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Закон). За приписами ч. 2 ст. 83 Закону після визнання боржника банкрутом провадження у справі про банкрутство може бути припинено, якщо: боржник - юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; затверджена мирова угода в порядку, передбаченому цим Законом; затверджений звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом; згідно із законом справа не підлягає розгляду в господарських судах України.

Про припинення провадження у справі про банкрутство виноситься ухвала (ч.3 ст.83).

Отже названа норма закону не передбачає такої підстави припинення провадження у справі про банкрутство, як закінчення визначеного законом строку ліквідаційної процедури.

Щодо припинення повноважень ліквідатора банкрута.

Відповідно до вимог статті 41 Закону дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю) (ч.11 ст.41).

У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом (ч.12 ст.41).

Статтею 46 Закону унормовано вимоги щодо завершального звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу й документів, що його підтверджують та порядку їх розгляду і затвердження судом. Зокрема установлено, що після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються необхідні докази (ч.1 ст.46). У разі якщо суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував майнові активи банкрута у повному обсязі, суд виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено цим Законом. Новий ліквідатор очолює ліквідаційну комісію і діє згідно з вимогами цього Закону (ч.4 ст.46).

Якщо суд за результатами ліквідаційної процедури виносить ухвалу про ліквідацію банкрута, як це передбачено ч.ч. 2, 5 цього Закону, ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення юридичної особи банкрута (ч.7 ст.46).

Також згідно із ч.3 ст.114 Закону арбітражний керуючий може бути звільнений судом від виконання повноважень ліквідатора за його заявою. Усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів або за власною ініціативою у разі: невиконання або неналежного виконання покладених обов'язків; зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); подання до суду неправдивих відомостей; відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; припинення діяльності арбітражного керуючого; наявності конфлікту інтересів. Суд протягом п'яти днів з дня, коли йому стало відомо про наявність підстав для усунення арбітражного керуючого, виносить ухвалу про його відсторонення від виконання відповідних повноважень під час провадження у справі про банкрутство.

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 30 березня 2015 року не припиняв повноважень арбітражного керуючого ОСОБА_1, як ліквідатора банкрута ОСОБА_5 вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет». Відсутні й докази припинення Господарським судом Івано-Франківської області повноважень ліквідатора ОСОБА_5 вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет» арбітражного керуючого ОСОБА_1

За таких обставин немає законних підстав для задоволення клопотань ОСОБА_3 і ОСОБА_4 призначити іншого арбітражного керуючого, ліквідатора ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», а саме ОСОБА_7 (свідоцтво про право на провадження діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1304 від 02.07.2013р., видане Міністерством юстиції України.

Згідно з ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд Івано-Франківської області з дотриманням норм матеріального і процесуального права дослідив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі від 30 квітня 2015 року.

За змістом ст. 103 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право серед іншого залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2015 року у справі №909/1066/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_6 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Давид Л.Л.

суддя Хабіб М.І.