УХВАЛА

26.05.2015Справа № 7/223

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Київводоканал"

на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві

у справі за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго"

до Відкритого акціонерного товариства Акціонерної компанії "Київводоканал"

про стягнення 5 702 783,97 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від заявника (боржник, відповідач): Данько Л.Л. - довіреність б/н від 31.03.2015 року;

від стягувача (позивач): Кузуб Л.В. - довіреність б/н від 12.05.2015 року;

від ВДВС: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.07.2010 року на примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2009 по справі № 7/223, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2010 року та набрало законної сили з 15.06.2010 року, видано наказ про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"(01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"(01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, ) - 5 304 678 (п'ять мільйонів триста чотири тисячі шістсот сімдесят вісім) грн. 59 коп. - основного боргу, 117 879 (сто сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 37 коп. - індексу інфляції, 14 992 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто дві) грн. 08 коп. - 3 % річних, 265 233 (двісті шістдесят п'ять тисяч двісті тридцять три) грн. 93 коп. -штрафу, 25500 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. - державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Публічне акціонерне товариство "Київводоканал" звернулося до Господарського суду м. Києва зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2015 року ВП №46539262.

Скарга мотивована тим, що на думку скаржника в постанові про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2015 року ВП №46539262 зазначено суму яка перевищує фактично існуючу суму заборгованості, зокрема не враховано частину основного боргу погашеного за рахунок субвенції з державного бюджету, а також відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в порушення правил підвідомчості та вимог Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду заборгованість за яким становить 423 723,38 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.04.2015 року розгляд скарги призначено на 26.05.2015 року.

У судове засідання 26.05.2015 року представники ВДВС не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, однак згідно вимог ст.121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні 26.05.2015 року представник стягувача подав письмові заперечення на заяву стягувача.

В судовому засіданні 26.05.2015 року представник скаржника (заявника) скаргу підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні 26.05.2015 року представник стягувача (позивача) проти задоволення скарги заперечував.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників скаржника та стягувача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. винесено Постанову ВП №46539262 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду м. Києва №7/223 від 12.07.2010 року, про стягнення з ВАТ "Київводоканал" на користь АЕК «Київенерго» 5 304 678,59 грн. - основного боргу, 117 879,37 грн. - індексу інфляції, 14 992,08 грн. - 3% річних, 265 233,93 грн. - штрафу, 25 500,00 грн. - державного мита, 118,00 грн.. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (далі по тексту - Постанова ВДВС, Постанова ВП №46539262).

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що Постанова ВДВС є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, в зв'язку з тим, що в Постанові ВДВС зазначена сума стягнення з ПАТ "АК "Київводоканал" на користь ПАТ «Київенерго» з перевищенням фактично існуючої суму заборгованості, зокрема не враховано частину основного боргу погашеного за рахунок субвенції з державного бюджету, а також відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в порушення правил підвідомчості та вимог Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду заборгованість за яким становить 423 723,38 грн.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як судові накази.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону та за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими:

1) боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Заявник, як на підставу скасування Постанови ВП №46539262 вибірково послався на п. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», однак при цьому не врахував положення ч. 3 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якого інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.

А тому суд зазначає, що відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві наділений правом передавати виконавчі документи (в разі наявності підстав таких дій) до належного органу підвідомчого здійснювати виконавче провадження.

Зазначена підстава не приймається судом в якості належного та допустимого доказу для задоволення скарги заявника.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до постанови ВДВС вбачається, що державний виконавець у даній постанові не вказував суму, яка підлягає стягненню з боржника, а лише відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого документу та зазначив суми, визначені у виконавчому документі (наказі).

А тому суд дійшов висновку, що посилання боржника (заявника) на те, що державний виконавець неправомірно відкрив виконавче провадження на всю суму, вказану у наказі Господарського суду м. Києва від 12.07.2010р. №7/223, а не на суму залишку заборгованості за виконавчим документом, не приймається судом до уваги, оскільки відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець приймає до виконання виконавчий документ, а тому у постанові про відкриття виконавчого провадження повинна вказуватись сума заборгованості згідно виконавчого документу.

Суд зазначає, що Закон України «Про виконавче провадження» не містить норми якою передбачено, що виконавче провадження повинно відкриватись на суму, вказану у заяві стягувача, а не на суму, зазначену у виконавчому документі.

Крім того, державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» відкладено провадження виконавчих дій на 10 днів та відповідно збільшено боржнику строк для добровільного виконання рішення, протягом якого він і може повідомити державного виконавця про суми, які були сплачені ним в рахунок виконання (погашення) рішення суду.

Публічне акціонерне товариство "Київводоканал" наділене правом надавати відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві докази, які б посвідчували сплату (чи та/або списання, проведення взаєморозрахунків) заборгованості частково чи в повній мірі за виконавчим документом виданим судом.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що Постанова ВП №46539262 винесена правомірно та з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Київводоканал».

Виходячи з вищенаведеного та керуючись, ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Київводоканал» - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Якименко М.М.