ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" червня 2015 р.Справа № 924/540/15

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Шпак В.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Прокурора Хмельницького району м.Хмельницький в інтересах держави в особі Державного агентства рибного господарства України м. Київ, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області м. Хмельницький, Державного підприємства "Укрриба" м.Київ

до Приватного підприємця Савчука Романа Миколайовича м. Хмельницький

про 1. визнання недійсним договору зберігання з правом користування №05/09 від 01.02.2009 року з додатками до нього, укладений між державним підприємством „Укрриба" та приватним підприємцем Савчуком Романом Миколайовичем.

2. зобов'язання приватного підприємця Савчука Романа Миколайовича повернути ДП „Укрриба" майно - гідротехнічні споруди ставу „Миколаїв" інв №2-753, яке передане йому за актом приймання - передачі від 01.02.2009року по договору зберігання з правом користування №05/09 від 01.02.2009року.

Представники сторін:

від позивача 1 : не з`явився

від позивача 2 : Стецюк Т.Л.. - за довіреністю №1947 від 07.04.15

від позивача 3 : не з`явився

від відповідача: Сковорода О.М. - за довіреністю 15.05.2015р.

від прокуратури: Лунь Ю.А - за службовим посвідченням від 24.04.2015р.

Суть спору: прокурор Хмельницького району м.Хмельницький звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Державного агентства рибного господарства України м. Київ, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області м. Хмельницький, Державного підприємства "Укрриба" м.Київ до Приватного підприємця Савчука Романа Миколайовича м. Хмельницький про 1. визнання недійсним договору зберігання з правом користування №05/09 від 01.02.2009 року з додатками до нього, укладений між державним підприємством „Укрриба" та приватним підприємцем Савчуком Романом Миколайовичем.

2. зобов'язання приватного підприємця Савчука Романа Миколайовича повернути ДП „Укрриба" майно - гідротехнічні споруди ставу „Миколаїв" інв №2-753, яке передане йому за актом приймання - передачі від 01.02.2009року по договору зберігання з правом користування №05/09 від 01.02.2009року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до ст. 235, 759, 936, 944 ЦК України договір зберігання з правом користування державного майна №25 від 15.09.2004р. є удаваним правочином, оскільки за своєю суттю є договором оренди майна.

Представники Державного агентства рибного господарства України м. Київ в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, у своїх поясненнях від 18.06.2015 року за вхідним № 05-22/6888/15 з посилання на ст. 6 ЦК України м.179 ГК України, ст.149 ГК України, ст. 180 ГК України повідомили наступне:

01.10.2012 між ДП „Укрриба" та ГШ Савчуком Р. М. укладено договір зберігання з правом користування державного майна, №05/09 від 01.02.2009, згідно якого ДП „Укрриба" передало ПП Савчуку Р.М. на відповідальне зберігання з правом користування державне майно - гідротехнічні споруди ставу „Миколаїв", яке знаходиться на балансі ДП „Укрриба" та розташоване за адресою Хмельницька область, Хмельницький район, с. Миколаїв.

Згідно акту приймання-передачі державного майна, що експлуатується ГШ Савчуком Р.М. та обліковується на балансі ДП „Укрриба" від 01.02.2009, який є невід'ємною частиною зазначеного договору, ДП „Укрриба" передало ПП Савчуку Р.М. на відповідальне зберігання з правом користування державне майно - гідротехнічні споруди ставу „Миколаїв" за інвентаризаційним номером 2-753, балансовою вартістю 201 760 грн. 00 коп.

Держрибагентство України заяв і звернень до прокуратури Хмельницької області щодо ДП „Укрриба" та ПП Савчука Романа Миколайовича не подавало.

Позивач (Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області) надав письмові пояснення в яких зазначив, що предметом спору в даній справі є договір зберігання з правом користування від 01.02.2009 № 05/09, укладений між державним підприємством „Укрриба" та ПП Савчуком Р. М.. Фонд не є стороною цього договору та не є органом управління майном, що є предметом спірного договору. Окрім того, зазначає, що предметом спірного договору є гідротехнічні споруди, які є державною власністю та згідно з пунктом "г" частини 2 статті 5 Закону України „Про приватизацію державного майна" не підлягають приватизації, а згідно з пунктом 2 статті 4 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, що була чинна до 27.08.2013 року) не могли бути об'єктами оренди.

Окрім того зазначає, що відповідно до ст. 287 Господарського кодексу України та ст. 5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що єдиними орендодавцями державного майна - майна цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, що є державною власністю, є Фонд державного майна України, його регіональні відділення і представництва.

Звертає увагу суду на те , що п. 17 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, встановлено, що у разі, коли орендодавцем є Фонд державного майна України чи його регіональне відділення, орендна плата за нерухоме майно державних підприємств спрямовується в розмірі 70% до державного бюджету, 30% державному підприємству, на балансі якого знаходиться орендоване майно. Недотримання вказаних норм законодавства спричиняє збитки державі у розмірі не отриманої орендної плати, яка у випадку дотримання вимог законодавства з питань оренди державного майна надходила б до Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене із посиланням на ст. 215, 235 ЦК України, ст. 287 ГК України просить задоволити позов в повному обсязі.

Повноважний представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов зазначив, що станом 01.02.2009р. було укладено Договір зберігання з правом користування. Згідно якого ПП Савчуку Р.М на зберігання було передано нерухоме державне майно (гідротехнічні споруди рибницьких ставів) строком до 01.02.2029р. з правом користування.

Право користування надавалось з метою забезпечення умов схоронності вказаного майна, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України „Про аквакультуру" гідротехнічна споруда є інженерною спорудою, яка призначена для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.

Враховуючи функціональне призначення гідротехнічної споруди її зберігання неможливе без користування. В контексті даного договору, щоб виконати його істотну умову і забезпечити повноцінне зберігання її функціонального призначення (управління водними ресурсами) є необхідним її використання, а саме підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення.

Згідно п. 5 ст. 203 ЦКУ правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків що обумовлені ним.

Відповідач зазначає, що випадку користування передбачається не в контексті оренди, а в контексті забезпечення схоронності функціонального призначення гідротехнічної споруди. Тому доводи прокурора про удаваність правочину є помилковими і не містять жодних належних та допустимих доказів на їх підтвердження.

Відповідач зазначає, що хибними є доводи прокурора про те, що ДП „Укрриба" не мало права укладати вказаний договір. Відповідно до розділу 3 „Мета і предмет діяльності підприємства" Статуту ДП „Укрриба" (який розміщений на офіційному сайті підприємства), одним з основних видів діяльності останнього є надання у зберігання гідротехнічних рибницьких (рибоводних) споруд, включаючи ставкові рибоводні споруди, ставків, пов'язаних з ними робочих машин та обладнання, а також іншого майна, необхідного для рибогосподарської діяльності.

Відповідно до п. 22 Статуту ДП „Укрриба", може укладати від власного імені договори та угоди з об'єднаннями, компаніями, організаціями, установами та іншими юридичними особами та фізичними особами, у межах, не заборонених законами України;

Відповідно до п. 8.3. Статуту ДП „Укрриба", підприємство вибирає предмет договору, визначає зобов'язання, інші умови господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України та цьому Статуту.

В статуті міститься обмеження лише, щодо самостійного укладення ДП „Укрриба", договорів на відчуження майна, що належить до основних фондів підприємства (п. 5.5 Статуту).

Враховуючи вищевикладені обставини просить відмовити в задоволені позовних вимог.

В судове засідання 18 червня 2015 повноважні представники позивача 1 та позивача 3 не з`явились.

Присутні в судовому засіданні представник прокуратури, позивача 2 підтримали вимоги викладені у позовні та наполягали на його задоволені.

Повноважний представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

За таких обставин, суд, в порядку ст. 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

01 лютого 2009 р. між державним підприємством „Укрриба" (Замовник) та приватним підприємцем Савчуком Р.М (Зберігач) укладено договір зберігання з правом користування №05/09

Згідно з умовами п.п. 1.1, 1.2 вказаного договору, Замовник передає, а Зберігач приймає на зберігання, згідно Акту приймання-передачі, нерухоме державне майно, яке знаходиться на балансі ДП „Укрриба" та розташоване за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с.Миколаїв. Вартість майна, що передається Зберігачу визначається на підставі даних бухгалтерського обліку і відображається в Акті приймання-передачі майна, що є додатком до цього Договору.

3а користування майном (згідно з Додатком № 1 „Акт приймання-передачі державного майна для зберігання") Зберігач зобов'язаний вносити плату щомісячно до 10 числа наступного за звітним в розмірі 949,18 грн. з ПДВ на розрахунковий рахунок Замовника (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п.3.1. вказаного Договору, Зберігач має право користуватися переданим йому для зберігання майном на платній основі.

Строк дії вказаного договору з 01 лютого 2009 року по 01 лютого 2029 року (п.6.1 договору).

По акту приймання-передачі державного нерухомого майна, згідно до договору зберігання з правом користування від 01.02.09 року , Замовник передав, а Зберігач прийняв на зберігання з правом користування нерухоме державне майно (гідротехнічні споруди ставу „Миколаїв" інв.№2-753), яке розташоване за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Миколаїв.

Досліджуючи подані сторонами докази та матеріали, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне

Відповідно до приписів ст.202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Із поданих в обґрунтування позову доказів вбачається, що прокурор, звертаючись із позовом в інтересах позивачів, просить визнати правочин недійсним із посиланням на ст.235 ЦК України як такий, що вчинений сторонами для приховування іншого правочину. При цьому, прокурор вважає, що спірний договір зберігання з правом користування державного майна є удаваним правочином, оскільки сторони мали на меті приховати інший правочин, а саме договір оренди майна.

Як вбачається зі спірного договору зберігання №05/09 від 01.02.2009 року ДП „Укрриба" (Замовник) передав, ПП Савчуку Р.М (Зберігач) прийняв на зберігання з правом користування нерухоме державне майно, яке знаходиться на балансі ДП „Укрриба" та розташоване за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с.Миколаїв (п. 1.1 Договору). При цьому, згідно п. 2.2 договору за використання Зберігачем майна переданого йому на зберігання згідно з Додатком №1 від 01.09.2009 р, до даного договору ("Акт приймання-передачі державного нерухомого майна") на Зберігача покладено обов'язок щомісячно сплачувати Замовнику кошти у розмірі 949,18 грн. з ПДВ

У разі затримки оплати за використання майна, зданого для зберігання Зберігач сплачує Замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (п.2.8. Договору) .

Згідно ч.1 ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами частини 1 статті 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона, зберігач, зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною, поклажодавцем, і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно зі статтею 944 Цивільного кодексу України, зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Правовий аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що, як правило, договір зберігання укладається без права користування річчю, адже правовою метою такого договору є забезпечення збереження речі та повернення її непошкодженою, оскільки така річ перебуває у володінні зберігача, але не у користуванні. Право користування річчю зберігач може отримати за попередньою згодою поклажодавця, і в такому разі виникають правовідносини найму (якщо користування платне).

Згідно ч.2 ст.235 ЦК України передбачено, що у разі, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Отже, оскільки при вчиненні удаваного правочину настання його мети - приховати інший правочин, бажають досягти обидві сторони, то до відносин цих сторін застосовуються правила того правочину, якому відповідала внутрішня воля сторін і який вони насправді вчинили.

Згідно із п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 р. №9 за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваними правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст.235 Цивільного кодексу України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Аналогічні положення містяться в п. 3.11 постанови ВГСУ від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Положенням ч.1 ст.215 ЦК передбачено, що недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1 ст.203 цього Кодексу, є підставою для визнання правочину недійсним. При цьому, за змістом ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Суд, проаналізувавши умови спірного договору зберігання з правом користування №05/09 від 01.02.2009р. дійшов висновку, що у даному випадку сторони договором зберігання оформили відносини оренди, з огляду на те, що основною ознакою спірного договору є користування майном за плату, а плата за користування майном є неспіврозмірною з платою за послуги зберігання за даним договором, в зв'язку з чим слід застосувати положення про удаваний правочин.

Розглядом матеріалів справи також встановлено, що згідно наказ Державного департаменту рибного господарства України від 06.06.2003 р. №128 було затверджено Акт приймання - передачі гідротехнічних споруд від 11.07.2003, які не увійшли до статутного фонду ВАТ „Хмельницькрибгосп" на баланс ДП „Укрриба" та закріплено зазначене в акті майно за ДП „Укрриба" на праві господарського відання.

Відповідно Додатку №1 до акту приймання передачі гідротехнічних споруд від 11.07.2003 року (Перелік гідротехнічних споруд) передано 78 гідротехнічних споруд, що знаходяться на території Хмельницької області, в тому числі гідротехнічну споруду ставка „Миколаїв" за спірним договором). Зазначені гідроспоруди (рибницькі стави) є об'єктами державної власності.

Згідно ч.1 ст.287 ГК України, орендодавцями щодо державного та комунального майна є: 1) Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом; 2) органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності; 3) державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом; 4) державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства.

Аналогічні положення щодо оренди державного майна передбачено ст.5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992р. №2269-ХІІ із зазначенням, що орендодавцями є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю.

Однак, матеріали справи свідчать, що передача спірного державного майна в користування відбулася на підставі угоди, укладеної без погодження участі, відома та без дозволу належного орендодавця (Фону державного майна ).

Оскільки спірний договір укладений без участі Фонду державного майна України та за відсутності згоди на передачу об'єктів оренди в платне строкове користування, суд вважає, що договір зберігання з правом користування №05/09 від 01.02.2009 р. є таким, що укладений із порушенням вимог законодавства, тому підлягає визнанню недійсним.

Щодо вимог прокурора про повернення майна - гідротехнічні споруди ставу „Миколаїв" інв №2-753, яке передане йому за актом приймання - передачі від 01.02.2009року по договору зберігання з правом користування №05/09 від 01.02.2009року, судом береться до уваги наступне.

Відповідно ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється

За змістом ч. 3 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, визначне судом недійсним, вважається недійсним з моменту його виникнення не породжує ніяких правових наслідків.

У силу припису частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину.

Частиною 1 ст. 216 Кодексу встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи вищевикладені обставини, позовні вимоги прокурора обґрунтовані, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Посилання відповідача на те, що ДП „Укрриба" відповідно до розділу 3 Статуту вправі було надавати у зберігання гідротехнічні рибницькі (рибоводних) споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди судом відхиляються.

Однак, розглядом справи було встановлено, що вказане майно підприємством фактично було передане в оренду, а не на зберігання, а для передачі в оренду державного майна встановлено інший порядок, який ним не було дотримано.

В п. 22 Статуту ДП „Укрриба", може укладати від власного імені договори та угоди з об'єднаннями, компаніями, організаціями, установами та іншими юридичними особами та фізичними особами, у межах, не заборонених законами України.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст.44,49, ст.ст. 82-85,116 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов Прокурора Хмельницького району м.Хмельницький в інтересах держави в особі Державного агентства рибного господарства України м. Київ, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області м. Хмельницький, Державного підприємства "Укрриба" м.Київ до Приватного підприємця Савчука Романа Миколайовича м. Хмельницький про визнання недійсним договору зберігання з правом користування №05/09 від 01.02.2009 року з додатками до нього, укладений між державним підприємством „Укрриба" та приватним підприємцем Савчуком Романом Миколайовичем. Зобов'язання приватного підприємця Савчука Романа Миколайовича повернути ДП „Укрриба" майно - гідротехнічні споруди ставу „Миколаїв" інв №2-753, яке передане йому за актом приймання - передачі від 01.02.2009 року по договору зберігання з правом користування №05/09 від 01.02.2009 року задоволити.

Визнати недійсним договір зберігання з правом користування №05/09 від 01.02.2009року з додатками до нього, укладений між державним підприємством „Укрриба" та приватним підприємцем Савчуком Романом Миколайовичем та припинити зобов'язання на майбутнє.

Фізичній особі-підприємцю Савчуку Роману Миколайовичу (м.Хмельницький, вул.Гончарова,27, код ) передати Державному підприємству „Укрриба" (м.Київ, вул. Тургеневська, 82-А, код25592421) майно - гідротехнічні споруди ставу „Миколаїв" інв №2-753, яке передане йому за актом приймання - передачі від 01.02.2009 року, розташоване за адресою Хмельницька область, Хмельницький район, с. Миколаїв.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Савчука Романа Миколайовича (м.Хмельницький, вул. Гончарова,27, код ) в доход державного бюджету по коду класифікації доходів 22030001, р/р 3002 УДКСУ у м. Хмельницькому, код отримувача 38045529, банк одержувача ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013 судовий збір у розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень).

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 23.06.15 року

Суддя В.О. Шпак

Віддрук. 7 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, м.Київ, вул. Тургенєвська, 82-А рекомендованим із повідомленням

3- позивачу м.Київ, вул.Артема, 45-а

4- позивачу м.Київ, вул.Кутузова, 18/9 рекомендованим із повідомленням

5 - відповідачу. - м.Хмельницький , вул.Гончарова, 27

6- прокуратурі Хмельницького району - м. Хмельницький , вул. У.Громової, 10 - простим

7 - прокуратурі Хмельницької області