ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Справа № 910/29781/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого,
Ємельянова А.С.,
Ковтонюк Л.В.,
розглянувши матеріали касаційної
скаргидержавного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"
напостанову Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2015
у справігосподарського суду міста Києва № 910/29781/14
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Ві Ай Бі Груп"
додержавного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"
простягнення 209 760,00грн.
за участі представників сторін:

від позивача - Сокольська О.О.,

від відповідача - Пантелейчук О.В.,

У С Т А Н О В И В:

30.12.2014 товариство з обмеженою відповідальністю "Ві Ай Бі Груп" звернулися до господарського суду міста Києва з позовом до державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення 209 760,00грн. заборгованості за договором поставки № ПЗ/НХ-141356/НЮ від 20.05.2014. Позов мотивовано порушенням останнім договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати вартості отриманого товару.

05.02.2015 рішенням господарського суду міста Києва (суддя Головатюк Л.Д.), залишеним без змін 24.03.2015 постановою Київського апеляційного господарського суду (судді Дикунська С.Я., Алданова С.О., Коршун Н.М.) позовні вимоги задоволено, присуджено до стягнення з державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ві Ай Бі Груп" 209 760,00грн. основного боргу та 4 195,20грн. судового збору. Судові рішення мотивовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № ПЗ/НХ-141356/НЮ від 20.05.2014.

Не погоджуючись з ухваленими рішеннями, державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" звернулися до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне встановлення попередніми судовими інстанціями усіх обставин справи та неправильне застосування судами норм матеріального права, зокрема ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення вимог скарги виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, попередні інстанції обґрунтовано дійшли висновку про порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленого позивачем товару.

Судами обох інстанцій установлено, що 20.05.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю "Ві Ай Бі Груп" та державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" укладено договір №ПЗ/НХ-141356/НЮ поставки, за яким позивач (постачальник) зобов'язався поставити у 2014 році товар згідно специфікації, а відповідач (покупець) взяв на себе зобов'язання прийняти і оплатити цей товар на умовах, передбачених договором.

За умовами договору, визначених пунктами 4.2, 4.3, 5.1 покупець здійснює оплату поставленого товару, на підставі виставлених рахунків, протягом 15 банківських днів з дня його отримання, днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної; до рахунку додається видаткова накладна; товар повинен бути поставлений постачальником не пізніше 15 робочих днів від дня отримання постачальником заявки покупця.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судами попередніх інстанцій, факт поставки товару підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними №8 від 29.05.2014 на суму 95 440,80грн. та №9 від 12.06.2014 на суму 114 319,20грн., довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, та не спростовується відповідачем.

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Установивши порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг, що підтверджено належними доказами, наявними у матеріалах справи, попередні судові інстанції мотивовано задоволили позовні вимоги.

Посилання скаржника на те, що позивачем не було виставлено рахунки, які є підставою для проведення ним оплати за товар не може братись судом до уваги, оскільки пунктом 4.3 договору передбачено, що постачальник разом з поставкою товару додає до рахунку видаткову накладну. Враховуючи, що представник відповідача за довіреністю прийняв товар по накладним без будь-яких застережень та своєчасно не оплатив його, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про стягнення з відповідача суми боргу за цей товар у сумі 209 760,00грн.

Належних обґрунтувань, з посиланням на норми права, які б спростовували висновки попередніх судових інстанцій, заявником не наведено, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, при ухваленні яких здійснено всебічний, повний та об'єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надано належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам й твердженням сторін, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі не заслуговують на увагу, зводяться до переоцінки доказів, що в силу положень ст. 111-7 ГПК України не відноситься до компетенції касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. у справі № 910/29781/14 - без змін.

Головуючий суддя В.Я. Карабань

Суддя А.С. Ємельянов

Суддя Л.В. Ковтонюк