ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" червня 2015 р. Справа № 918/522/15

Господарський суд Рівненської області в складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань Морозу С.Ю.

розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі Товариство або ПАТ "НАК "Нафтогаз України")

до Комунального підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради (далі Підприємство)

про стягнення заборгованості в сумі 317 428 грн. 12 коп.

за участі представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Педич Д.П., довіреність №689 від 05.05.2015 року.

Статті 20, 22, 91 Господарського процесуального кодексу України відповідачу роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

Обставини справи: У травні 2015 року ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Підприємства про стягнення заборгованості в сумі 317 428 грн. 12 коп., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №13/2656-ТЕ-28, з яких: 290 551,35 грн. інфляційних втрат нарахованих за період з 07.2014 року по 10.2014 року та 26 876,77 грн. 3% річних нарахованих за період з 05.08.2014 року по 27.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21 травня 2015 року порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 9 червня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 09.06.2015 року розгляд справи відкладено на 23.06.2015 року.

22.06.2015 року відповідачем через відділ канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, який судом розглянуто та долучено до матеріалів справи.

У судове засідання 23.06.2015 року представник позивача не забезпечив явки свого повноважного представника, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, що підтверджується підписом представника останнього в розписці про відкладення розгляду справи.

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами без участі представника позивача, оскільки явка сторін не визнавалась обов'язковою.

У судовому засіданні 23.06.2015 року відповідач заперечив проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2012 року між Товариством, як Продавцем та Підприємством, як Покупцем було укладено договір №13/2656-ТЕ-28 купівлі-продажу природного газу (далі - Договір, а.с. 14-19).

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору Продавець зобов'язався поставити Покупцеві імпортований природний газ, виключно для вироблення теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності), а Покупець зобов'язався прийняти та оплачувати газ на умовах цього Договору.

Порядок та строк оплати газу погоджений сторонами в п. 6.1 договору, за яким оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

На виконання укладеного між сторонами Договору позивач поставив відповідачу протягом січня-квітня 2013 року та жовтня-грудня 2013 року природний газ на суму 4 817 122,83 грн., що підтверджується відповідними актами приймання - передачі природного газу, відповідач зобов'язання щодо оплати поставленого природного газу виконав несвоєчасно.

Позивач звернувся до суду з даним позовом, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором, та на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував останньому 290 551,35 грн. інфляційних втрат за період з 07.2014 року по 10.2014 року та 26 876,77 грн. 3% річних за період з 05.08.2014 року по 27.10.2014 року.

Предметом даного спору є стягнення інфляційних втрат та відсотків річних за договором поставки.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (далі ГК України) - господарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов'язань і є обов'язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов'язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Зобов'язанням, відповідно до ст.509 ЦК України - є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Такі ж правила встановлює і ст.174 ГК України.

Матеріалами справи підтверджено, що з моменту укладення Договору між сторонами виникли відносини постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, оскільки взаємовідносини сторін підпадають під визначення, які містять статті 265 ЦК України та 712, 714 ЦК України: коли одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Тому, в силу ст.ст. 655, 692 ЦК України, факт отримання відповідачем природного газу зумовлює виникнення у нього зобов'язання оплатити його вартість.

Однак, судом встановлено, що 20.10.2014 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської облдержадміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Здолбунівської районної державної адміністрації, Здолбунівською районною державною адміністрацією, Комунальним підприємством "Здолбунівкомуненергія" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" було укладено договір №859/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік") з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 р. № 30.

Договір про організацію взаєморозрахунків підписаний уповноваженими представниками та скріплений відтисками печаток всіх сторін (а.с. 57-58).

Згідно п. 9 договору №859/30, Підприємство перераховує на рахунок ПАТ "НАК "Нафтогаз України" кошти в сумі 3892866,04 грн. для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2013 рік згідно з договором від 25.12.2012 р. № 13/2656-ТЕ-28.

Відповідно до п.п.2,3 п.12 договору №859/30, з метою виконання договору, сторони зобов'язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору та перераховувати кошти наступній стороні.

Сторони засвідчують, що після виконання договору, вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору (п.17 договору №859/30).

Згідно платіжного доручення від 27 жовтня 2014 року №17 (а.с. 59) відповідачем здійснено повну оплату за поставлений природний газ згідно договору купівлі-продажу природного газу від 25.12.2012 р. № 13/2656-ТЕ-28 на суму 3 892 866,04 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні належні правові підстави для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до Договору.

Аналогічна правова позиція вбачається із постанов Верховного Суду України у справах №5011-35/1534-2012-42/553-2012, №5011-42/1230-2012-69/542-2012, №5011-35/1271-2012, які згідно ст.111-28 ГПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Отже, для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діє на момент розгляду справи і відповідно до п. 17 якого сторони узгодили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 5011-1/1043-2012-42/528-2012 від 09.09.2014 р. та № 5011-35/1272-2012-42/527-2012 від 09.09.2014 р.).

Судом встановлено, що розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до Підприємства про стягнення 290 551,35 грн. інфляційних втрат та 26 876,77 грн. 3% річних не підлягають до задоволення. Відтак витрати по сплаті судового збору на підставі статті 49 ГПК України залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено "30" червня 2015 року.

Суддя Пашкевич І.О.