ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.06.2015 Справа № 907/462/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Термінал", м. Тячів

ДО товариства з обмеженою відповідальністю „ЕВК", с. Костилівка Рахівського району

ПРО стягнення 38400грн. за надання послуг щодо використання місця доставки митних вантажів

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - Личко Л.М. - представник за довіреністю від 28.04.2015р.

від відповідача - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Термінал", м. Тячів звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „ЕВК", с. Костилівка Рахівського району про стягнення 38400грн. за надання послуг щодо використання місця доставки митних вантажів.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 27.04.2015р. порушено провадження у справі №907/462/15 та призначено справу до розгляду на 15.05.2015р.

В засіданні суду 15.05.2015р. судом, за письмовою згодою сторін, у відповідності до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 25.05.2015р.

Ухвалою суду від 25.05.2015р. розгляд справи було призначено на 09.06.2015р.

В засіданні суду 09.06.2015р. судом, за письмовою згодою сторін, у відповідності до вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 18.06.2015р. для надання сторонам можливості подати суду додаткові докази в обгрунтування своїх доводів та заперечень.

Представник позивача просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. Зокрема, в обгрунтування своїх вимог вказує на те, що позов заявлений про оплату відповідачем використаних ним послуг місця доставки митних вантажів, яке на власній території створив позивач, виконавши цілий комплекс вимог митного законодавства. Було також виконано ряд інших вимог, щодо облаштування та функціонування території ТОВ «Термінал» по вул. Пролетарській, 2 в м.Тячів як «місця доставки митних вантажів». В межах території місця прибуття позивачем також відповідно до вимог митного законодавства створена та передана митному підрозділу „постійна зона митного

контролю" для проведення митних формальностей щодо вантажів. Також

позивачем створено та функціонує склад тимчасового зберігання відкритого типу. Після виконання позивачем всіх умов та вимог щодо створення місця доставки митного вантажу, вказаному місцю доставки було присвоєно код « 305-002-1-1», який тільки ідентифікує це місце доставки, а саме - ТОВ «Термінал» м.Тячів вул.Пролетарська,2.

Позивачем надаються послуги створеного та облаштованого ним місця прибуття з присвоєним кодом « 305-002-1-1», а не зони митного контролю. Використання зони митного контролю не є платним. Оплачується використання послуг місця прибуття.

Створення та надання послуг місця прибуття - код « 305-002-1-1» ТОВ «Термінал» вул..Пролетарська,2 м.Тячів є предметом господарської діяльності позивача.

Здійснення суб'єктом господарювання систематичної діяльності у відношенні необмеженого кола осіб (кожного, хто до нього звернеться) є підставою для застосування правил публічного договору. Поняття публічного договору визначені в ст. 633 ЦК України та ст. 178 ГК України.

Під публічною діяльністю слід розуміти підприємницьку діяльність, з якої випливає обов'язок юридичної чи фізичної особи, що здійснює підприємницьку діяльність з продажу товарів, виконання робіт, надання послуг на однакових умовах. Для застосування правил публічного договору у випадку, коли підприємець не укладає договорів і не є монополістом на ринку, служить критерій публічної діяльності - здійснення підприємцем систематичної діяльності у відношенні необмеженого кола осіб (кожного, хто до нього звернеться).

Порядок укладання публічного договору регламентується статтею 642 Цивільного кодексу України. Договір укладається шляхом акцепту «Замовника» публічної оферти, без підписання сторонами в кожному окремому випадку. Інформація щодо вартості послуг вважається доведеною до відома «Замовника», якщо вона розміщена на території «Виконавця».

Стверджує, що до взаємовідносин позивача та відповідача по наданню послуг місця прибуття при здійснення митного оформлення вантажів та транспорту комерційного призначення повинні застосовуватись правила публічного договору.

Зазначає, що матеріалами справи підтверджується те, що Відповідач з січня 2014 р. по серпень 2014р. користувався послугами створеного позивачем місця прибуття митних вантажів. За отримані послуги відповідач завжди розраховувався належним чином. Так, за період з 09.01.2014р. до 01.09.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВК» перерахувало позивачу «за послуги терміналу» суму 43050грн.

Стверджує про те, що митне оформлення вантажів без їх доставлення в зону митного контролю не можливе, оскільки здійснення митних формальностей органами доходів і зборів повинно відбуватись тільки в зонах митного контролю, про що чітко зазначено в п. 14 ст.4 Митного кодексу України.

Надані Закарпатською митницею на вимогу суду копії митних декларацій ТОВ «ЕВК» підтверджують той факт, що митне оформлення вантажів відповідача відбулося, а це означає, що ці вантажі були пред'явлені в зону митного контролю для митного оформлення та декларування. Твердження відповідача про те, що вантажі не пред'являлись митниці для огляду не спростовує факту знаходження цих вантажів під час їх митного оформлення в місці прибуття, зазначеному в графі 30 митної декларації.

Представник відповідача заперечує з приводу заявлених позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у поданих суду письмових поясненнях та в обгрунтування своїх доводів вказує на те, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Просить суд звернути увагу на те, що у позовній заяві та поясненнях, даних під час розгляду справи, представниками позивача, як на правову підставу заявлених вимог, зазначається на використання послуги позивача як власника коду місця доставки митного вантажу „305-002-1-1". Проте, будь-які правові підстави для виникнення у позивача цивільних прав щодо стягнення коштів у сумі 38400грн., а у відповідача - цивільних обов'язків щодо сплати зазначених коштів на користь позивача - відсутні і такі вимоги позивача не ґрунтуються на нормах цивільного, господарського чи іншого законодавства.

Позивач ТОВ «Термінал» не володіє будь-якими правами, в тому числі правами інтелектуальної власності, на код „305-002-1-1", тобто не є власником коду « 305-002-1-1».

Запис коду « 305-002-1-1» у вантажних митних деклараціях, оформлених відповідачем, жодним чином не підтверджує факт надання позивачем будь-яких послуг відповідачу, а тому не тягне за собою виникнення у відповідача обов'язку щодо оплати будь-яких грошових коштів. Використання коду „305-002-1-1" у вантажних митних деклараціях не є платною послугою. Аналогічно, не є платною послугою та не потребує жодної оплати використання зони митного контролю за адресою розташування митного посту «Тячів»: м. Тячів, вул. Пролетарська, 2.

Крім цього, просить суд взяти до уваги те, що у період з 01.09.2014р. по 15.05.2015р. ТОВ «ЕВК» здійснювало митне оформлення експортних вантажів без їх пред'явлення митному органу та без доставлення до зони митного контролю за місцем розташування Митного посту «Тячів». Зазначена обставина стверджується листом Закарпатської митниці ДФС від 08.06.2015р. №07- 80-03-1-10-35/4322.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях складені протоколи, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 18.06.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши повноважних представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до визначених статутом товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал» напрямків господарської діяльності позивач виконав вимоги чинного законодавства та створив „місце доставки митних вантажів".

Для цього, згідно наказу Міністерства фінансів України № 646 від 30 травня 2012р. „Про місця доставки товарів транспортними засобами" територія місця доставки товарів для автомобільного транспорту забезпечена освітленням та огородженням за периметром території місця доставки; цілодобовою охороною та наявністю засобів пожежегасіння; наявністю рампи, естакади, оглядового майданчика; наявністю у достатній кількості, а також функціонуванням навантажувально-розвантажувальної техніки і механізмів для здійснення необхідних операцій на території місця доставки; наявністю каналів і засобів зв'язку, у тому числі з Єдиною автоматизованою інформаційною системою митних органів України. Крім того, було виконано ряд інших вимог, щодо облаштування та функціонування території по вул. Пролетарській,2 в м.Тячів як «місця доставки митних вантажів».

Відповідно до наказу Держмитслужби України №426 від 27 серпня 2012р. «Про ведення Переліку місць доставки» кожному постійному місцю доставки присвоєний відповідний код.

На території постійних місць доставки розташовуються відповідні підрозділи органу доходів і зборів.

Згідно Класифікатора місць прибуття, затвердженого наказом Державної митної служби України, створеному позивачем «місцю доставки митних вантажів» присвоєно код „305-002-1-1" за адресою: м.Тячів вул. Пролетарська, 2, ТОВ «Термінал».

Позивач стверджує, що ним надаються послуги створеного та облаштованого ним місця прибуття з присвоєним кодом « 305-002-1-1», а не зони митного контролю. Створення та надання послуг місця прибуття - код « 305-002-1-1» ТОВ «Термінал» вул..Пролетарська,2 м.Тячів є предметом господарської діяльності позивача.

Наказом №3 від 20.02.2014р. «Про затвердження ціни вартості послуг ТзОВ «Термінал», затверджена ціна вартості послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал» при митному оформленні вантажів у розмірі 300грн.

Позов заявлений про оплату відповідачем використаних ним послуг місця доставки митних вантажів, яке на власній території створив позивач, виконавши цілий комплекс вимог митного законодавства. Для цього, територія ТОВ

«Термінал» по вул. Пролетарській, 2 в м.Тячів була забезпечена позивачем

за власні кошти: відповідним освітленням та огородженням за периметром

території місця доставки; цілодобовою охороною та наявністю засобів пожежегасіння; наявністю рампи, естакади, оглядового майданчика; наявністю у достатній кількості, а також функціонуванням навантажувально-розвантажувальної техніки і механізмів для здійснення необхідних операцій на території місця доставки; наявністю каналів і засобів зв'язку, у тому числі з Єдиною автоматизованою інформаційною системою митних органів України.

Було також виконано ряд інших вимог, щодо облаштування та функціонування території ТОВ «Термінал» по вул. Пролетарській, 2 в

м.Тячів як «місця доставки митних вантажів». В межах території місця прибуття позивачем також відповідно до вимог митного законодавства створена та передана митному підрозділу „постійна зона митного контролю" для проведення митних формальностей щодо вантажів. Також позивачем створено та функціонує склад тимчасового зберігання відкритого типу. Після виконання позивачем всіх умов та вимог щодо створення місця доставки митного вантажу, вказаному місцю доставки

було присвоєно код « 305-002-1-1», який тільки ідентифікує це місце доставки, а саме - ТОВ «Термінал» м.Тячів вул.Пролетарська,2.

Позивач стверджує, що до взаємовідносин позивача та відповідача по наданню послуг місця прибуття при здійснення митного оформлення вантажів та транспорту комерційного призначення повинні застосовуватись правила публічного договору, оскільки: позивач, як сторона, яка надає послуги, діє як суб'єкт підприємницької діяльності; діяльність позивача по наданню послуг місця прибуття носить публічний характер, так як він зобов'язаний надати такі послуги кожному, хто до нього звернеться та не вправі надавати переваги одному споживачеві перед іншим.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єкта господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 633 Цивільного кодексу України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Під публічною діяльністю слід розуміти підприємницьку діяльність, з якої випливає обов'язок юридичної чи фізичної особи, що здійснює підприємницьку діяльність з продажу товарів, виконання робіт, надання послуг на однакових умовах.

Для застосування правил публічного договору у випадку, коли підприємець не укладає договорів і не є монополістом на ринку, служить критерій публічної діяльності - здійснення підприємцем систематичної діяльності у відношенні необмеженого кола осіб (кожного, хто до нього звернеться).

Порядок укладання публічного договору регламентується статтею 642 Цивільного кодексу України. Договір укладається шляхом акцепту «Замовника» публічної оферти, без підписання сторонами відповідного документу в кожному окремому випадку.

Позивач стверджує, що відповідач здійснюючи митне оформлення вантажів прийняв, а позивач у відповідності до вимог чинного законодавства надав послуги місця прибуття при здійснення митного оформлення вантажів та транспорту комерційного призначення відповідача, що випливає з наступного.

Порядок здійснення митного оформлення вантажів відповідно до

вимог Митного кодексу України та чинного законодавства передбачає

здійснення відповідних митних формальностей. Згідно ст.4 Митного

Кодексу України, митні формальності - це сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Митні формальності здійснюються за місцем розташування органу доходів і зборів, або поза місцем їх розташування залежно від місця знаходження вантажу та транспорту комерційного призначення, які заявлені до митного оформлення.

Відповідно до вимог статті 321 Митного кодексу України у разі вивезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення за межі митної території України, такі товари та транспортні засоби перебувають під митним контролем з моменту їх пред'явлення для митного оформлення та декларування в установленому порядку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

Як передбачено ст.248 Митного кодексу України митне оформлення вантажу та транспортного засобу комерційного призначення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларації, заповненої відповідно до наказу Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012р. за №1372/21684 та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках. (Глава 40. Декларування Стаття 257. Процедура декларування (Кодекс митний, ВР України, від 13.03.2012, № 4495-VI "Митний кодекс України").

Митні декларації заповнюються на бланку єдиного адміністративного документа. Під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.

За рішенням органу доходів і зборів митне оформлення та випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до митного режиму експорту може здійснюватися без їх пред'явлення органу доходів і зборів, якому подано митну декларацію, заповнену у звичайному порядку. Рішення про можливість випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення без їх пред'явлення органу доходів і зборів або про необхідність такого пред'явлення приймається органом доходів і зборів на основі результатів аналізу ризиків у строк не більше чотирьох робочих годин з моменту прийняття митної декларації, заповненої у звичайному порядку відповідно до митного режиму експорту (Стаття 258. Митна декларація, заповнена у звичайному порядку (Кодекс митний, ВР України, від 13.03.2012, № 4495-VI "Митний кодекс України").

Нормами чинного законодавства передбачено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (Стаття 264. Прийняття митної декларації (Кодекс митний, ВР України, від 13.03.2012, № 4495-VI "Митний кодекс України").

На вимогу суду Митним постом Тячів Чопської митниці було надано суду належним чином засвідчені копії вантажно-митних декларацій „ЕК-10" (експорт 10) щодо митного оформлення вантажів товариством з обмеженою відповідальністю „ЕВК" (с. Костилівка, вул. Заводська, 34 Рахівського району, ) за період з 01.09.2014р. по 15.05.2015р.

Наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012р. за №1372/21684 передбачено зазначення в графі « 30» митної декларації інформації про місце знаходження задекларованих товарів, тобто в якій зоні митного контролю вони розміщенні на момент подання органу доходів і зборів документів для митного оформлення вантажу та транспорту комерційного призначення.

Відповідно до наказу Держмитслужби України №426 від 27 серпня 2012р. «Про ведення Переліку місць доставки» кожному постійному місцю доставки присвоєний відповідний код.

На території постійних місць доставки розташовуються відповідні підрозділи органу доходів і зборів.

Цифра „1" коду « 305-002-1-1» «місця доставки митних вантажів» по

вул.Пролетарській. 2 в м.Тячів, означає, що дане місце доставки може використовуватись усіма суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності без обмежень (Наказ Держмитслужби України №426 від 27.08.2012р., зареєстрований в Мін'юсті 25.06.2012р. „Про ведення Переліку місць доставки").

Як зазначалось вище, згідно Класифікатора місць прибуття, затвердженого наказом Державної митної служби України, створеному позивачем «місцю доставки митних вантажів» присвоєно код „305-002-1-1" за адресою: м.Тячів вул. Пролетарська, 2, ТОВ «Термінал».

В свою чергу, наявні у справі вантажно-митні декларації „ЕК-10" (експорт 10) щодо митного оформлення вантажів товариством з обмеженою відповідальністю „ЕВК" свідчать про зазначення в них декларантом (відповідачем у справі) відомостей графи „30" декларації щодо інформації про місце знаходження задекларованих товарів, тобто в якій зоні митного контролю вони розміщенні на момент подання органу доходів і зборів документів для митного оформлення вантажу та транспорту комерційного призначення, а відтак, свідчать про використання послуг місця доставки митних вантажів, яке на власній території створив позивач, виконавши цілий комплекс вимог митного законодавства.

Створення та надання послуг місця прибуття - код « 305-002-1-1» ТОВ «Термінал» вул..Пролетарська,2 м.Тячів, є предметом господарської діяльності позивача.

В свою чергу, відповідач, здійснюючи митне оформлення вантажів із заповненням графи „30" декларації щодо інформації про місце знаходження задекларованих товарів, тобто в якій зоні митного контролю вони розміщенні на момент подання органу доходів і зборів документів для митного оформлення вантажу та транспорту комерційного призначення прийняв, а позивач у відповідності до вимог чинного законодавства надав послуги місця прибуття при здійснення митного оформлення вантажів та транспорту комерційного призначення відповідача.

Надані митницею копії митних декларацій ТОВ «ЕВК» підтверджують той факт, що митне оформлення вантажів відповідача відбулося, а це означає, що ці вантажі були пред'явлені в зону митного контролю для митного оформлення та декларування. Твердження відповідача про те, що вантажі не пред'являлись митниці для огляду не спростовує факту знаходження цих вантажів під час їх митного оформлення в місці прибуття, зазначеному в графі „30" митної декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних, в порядку ст. 38 ГПК України, сторонами доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „ЕВК" (90623, с. Костилівка, вул. Заводська, 34 Рахівського району, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Термінал" (90500, м. Тячів, вул. Пролетарська, 2, ) суму 38400грн. за надання послуг щодо використання місця доставки митних вантажів, а також суму 1827грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено 24.06.2015р.

Суддя О.Ф. Ремецькі