ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015 р. Справа № 914/1353/15

За позовом: Львівської обласної державної телерадіокомпанії, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Зевс", м. Львів

про стягнення 11 553 грн. 78 коп.

Суддя Морозюк А.Я.

при секретарі Дзедзінській Ю.К.

Представники сторін:

від позивача: Михайлів Н.Б.- представник

від відповідача: не з'явився

Судом роз'яснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме, процесуальні права та обов'язки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Львівською обласною державною телерадіокомпанією до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Зевс" про стягнення 7 376 грн. 05 коп., з яких 6 800 грн. 00 коп. -основного боргу, 473 грн. 21 коп.- пені, 102 грн. 84 коп.- 3% річних.

Ухвалою суду від 27.04.2015 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в засіданні на 19.05.2015 р. Ухвалою суду від 19.05.2015 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача, неподанням витребуваних доказів, розгляд справи відкладено на 11.06.2015 р.

29.05.2015 р. на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 11 553 грн. 78 коп., з яких 6 800 грн. 00 коп. -основного боргу, 473 грн. 21 коп.- пені, 401 грн.85 коп - 3% річних, 3 878 грн. 72 коп.- інфляційних втрат. Однак, доказів надіслання копії зазначеної заяви з додатком відповідачу до заяви не додано.

Ухвалою суду від 11.06.2015 р. у зв'язку з неявкою предстаника відповідача, неподанням витребуваних доказів, та з метою надіслання відповідачу позивачем копії заяви про збільшення розміру позовних вимог з додатком, розгляд справи відкладено на 23.06.2015 р.

15.06.2015 р. до суду позивачем подано докази надіслання відповідачу 12.06.2015 р. на його юридичну та фактичну адресу копії заяви про збільшення розміру позовних вимог з доданими документами.

В судовому засіданні 23.06.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, поданому суду 18.05.2015 р. поясненні від 14.05.2015 р., та з посиланням на матеріали справи, просив позов задоволити у розмірі згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 12.03.2013 р. між сторонами було укладено договір №498 про надання безповоротної фінансової допомоги та додаток №2 до нього, на виконання умов яких позивач згідно Ефірної довідки від 17.04.2015 р. надав відповідачу послуги по розміщенню спонсорських матеріалів під час трансляції програми «Спорт» та її анонсів, в кількості програм на місяць 22; період трансляції 23.03.2013 р. - 22.04.2013 р., вартість яких згідно додатку №2 від 12.04.2013 р. склала 6 800,00 грн., що підтверджується актом приймання-здавання наданих послуг №166 від 22.04.2013 р. Відповідач за надані послуги не розрахувався. Також позивач посилаючись на п.7 договору та ст.ст. 216, 218 ГК України, ст.ст. 546, 549 ЦК України нарахував відповідачу пеню в розмірі 473 грн. 21 коп., та у відповідності до ст. 625 ЦК України 3 % річних в розмірі 401 грн. 85 коп. та інфляційні втрати в розмірі 3 878,72 грн. (згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог).

Відповідач явки повноважного представника в жодне із судових засідань не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, будь-яких пояснень чи заперечень по суті заявлених позовних вимог суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце судових засідань, про що свідчать наявні у справі повідомлення про вручення поштових відправлень.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача в порядку ст.75 ГПК України за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин справи і прийняття рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

12.03.2013 року між Львівською обласною державною телерадіокомпанією (Телерадіокомпанією, позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний центр «Зевс» (Спонсором, відповідачем) укладено договір №498 надання безповоротної фінансової допомоги, відповідно до п. 1 якого Спонсор надає Телерадіокомпанії безповоротну фінансову допомогу, а саме: передає у власність Телерадіокомпанії грошові кошти у сумі 300,00 грн. з метою створення і проведення за його участю Телепередачі «Спорт». Умови оприлюднення Спонсорських матеріалів у Телепередачі регулюється окремим договором про оприлюднення імені або найменування та знака для товарів і послуг спонсора.

Договором роз'яснено, що спонсорство - добровільна, матеріальна, фінансова, організаційна та інша підтримка фізичними та юридичними особами будь-якої діяльності з метою популяризації виключно свого імені, найменування, свого знака для товарів і послуг; телепередача - телевізійна передача Телерадіокомпанії, що розміщується в ефірі телеканалу « 12», що створена і проводиться за участю спонсора, окрім програм і передач новин.

Також за умовами договору, Спонсор передає фінансову допомогу Телерадіокомпанії в повному обсязі протягом 15 робочих днів з дати підписання сторонами договору (п. 3); Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами (п. 9); Додаткові угоди та додатки до договору є його невід'ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (п. 15).

Окрім цього Додатком №2 до договору №498 від 12.03.2013 р., укладеним між позивачем та відповідачем 12.04.2013 р., погоджено графік за яким Телерадіокомпанія розміщує спонсорські матеріали під час трансляції програми «Спорт» та її анонсів (п. 2), а також передбачено що Замовник (відповідач) перераховує Телерадіокомпанії кошти за надання послуг у сумі 6 800,00 грн. протягом 15 робочих днів від дати підписання додатку (п. 1). Кількість програм на місяць - 22, період трансляції встановлений з 23.03.2013 р. - 22.04.2013 р.

Ефірною довідкою від 17.04.2015 р., позивач засвідчує що на підставі додатку №2 до договору Телерадіокомпанія надала ТзОВ «Комерційний центр «Зевс» послуги на суму 6 800,00 грн., згідно графіку (відповідає графіку визначеному сторонами у Додатку №2).

Також належне виконання умов договору №498 від 12.03.2013 р. та додатку №2 до нього позивач підтверджує підписаним та скріпленим печатками сторін Актом приймання-здавання наданих послуг №166 від 22.04.2013 р. на суму 6 800,00 грн., в якому одночасно зазначено, що сторони по наданих послугах один до одного претензій не мають.

Відповідач за надані послуги не розрахувався, в результаті чого в нього виникла заборгованість в розмірі 6 800,00 грн., про що позивачем долучено до матеріалів справи довідку №334/01/01-14 від 20.04.2015 р. Докази погашення відповідачем даного боргу в матеріалах справи відсутні.

Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором по своєчасній оплаті послуг по розміщенню спонсорських матеріалів під час трансляції програми «Спорт» та її анонсів в сумі 6 800 грн. 00 коп., відтак позивач звернувся до господарського суду Львівської області із позовом, та просить стягнути з відповідача 11 553 грн. 78 коп., з яких 6 800 грн. 00 коп. - основного боргу, 473 грн. 21 коп. - пені, 401 грн.85 коп. - 3% річних, 3 878 грн. 72 коп. - інфляційних втрат.

Відповідно до ст.526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідач в жодне із судових засідань представника не направив, проти вимог заявлених позивачем не заперечив, доказів погашення боргу суду не надав, таким чином позовні вимоги про стягнення 6 800 грн. 00 коп. основного боргу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7 договору №498 від 12.03.2013 р. встановлено, що у випадку порушення зобов'язань, що виникають з договору, винна сторона несе відповідальність, визначену чинним законодавством України.

В частині позовних вимог про стягнення 3% річних, які відповідно до здійсненого позивачем у заяві про збільшення розміру позовних вимог розрахунку за період з 29.04.2013 р. по 17.04.2015 р., складають 401,85 грн., та стягнення інфляційних втрат, які відповідно до здійсненого позивачем у заяві про збільшення розміру позовних вимог розрахунку за період з жовтня 2013 р. по березень 2015 р. складають 3 878,72 грн., то дані суми розраховані відповідно до ст.625 ЦК України, і позовні вимоги про їх стягнення є обґрунтованими.

Також позивач з посиланням на ст.ст. 216, 218 ГК України, ст.ст. 546, 549 ЦК України, просить стягнути з відповідача пеню, яка згідно розрахунку за період з 29.04.2013 р. по 29.10.2013 р. складає 473,21 грн. Суд відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.14 ЦК України, виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, неустойка є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання. Визначення неустойки надано в ст.549 ЦК України, одним із видів неустойки є пеня. Згідно із ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ч.1,2 ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі; правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 р., платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до ст.3 зазначеного Закону, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Виходячи із наведеного та враховуючи те, що ні в договорі №498 надання безповоротної фінансової допомоги від 12.03.2013 р., ні в додатку №2 від 12.04.2013 р. не встановлено сторонами розміру пені, також така пеня не встановлена певним законодавчим актом, та з врахуванням викладеного у п.п.1.6. п.1 та п.п.2.1 п.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", позовна вимога про стягнення пені в сумі 473,21 грн. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 11 080 грн. 57 коп., з яких 6 800 грн. 00 коп. - основного боргу, 401 грн. 85 коп. - 3% річних, 3 878 грн. 72 коп. - інфляційних втрат. В задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 473 грн. 21 коп. суд відмовляє.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 546, 547, 549, 551, 610, 611, 612, 625, 629, 901 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 4-3, 33, 43, 49, 82-85, 116 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний центр «Зевс» (79007, м. Львів, вул. Патона, 2/4А, ідентифікаційний код 20814012) на користь Львівської обласної державної телерадіокомпанії (79008, м. Львів, вул. Високий Замок, 4, ідентифікаційний код 22333937) 6 800 грн. 00 коп. - основного боргу, 401 грн. 85 коп. - 3% річних, 3 878 грн. 72 коп. - інфляційних втрат та 1 752 грн. 17 коп. - судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ, відповідно до ст. 116 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.06.2015 року

Суддя Морозюк А.Я.