РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015Справа №910/11068/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №39 філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит»

про зобов'язання виконати умови договору

Представники:

від Позивача: Корнієнко Н.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі також - «Відповідач») в особі відділення №39 філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов'язання виконати умови договору.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 04.04.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» (Клієнт) та Акціонерним товариством «Банк «Фінани та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», (Банк) було укладено Договір на розрахунково - касове обслуговування №3201, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок №3201 у національній валюті та зобов»язується здійснювати його розрахунково - касове обслуговування, а Клієнт зобов»язався оплачувати послуги Банку згідно Тарифів Банку в порядку і на умовах, визначених Договором. Як зазначає Позивач, 09.02.2015 року ним було подано Банку платіжне доручення №19 на перерахування до бюджету податку на прибуток в розмірі 88 300 грн. 00 коп., проте поданий на виконання розрахунковий документ до теперішнього часу не був повернутий Позивачу та залишився невиконаним Банком всупереч умовам Договору та чинного законодавства України. Таким чином, просить Суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» виконати платіжне доручення №19 від 09.02.2015 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» по перерахуванню грошових коштів з поточного рахунку №3201 в розмірі 88 300 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.04.2015 р. порушено провадження у справі № 910/11068/15, судове засідання призначено на 04.06.2015 р.

04.06.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представники сторін вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 30.04.2015 року не виконали.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.06.2015 р. відкладено розгляд справи на 18.06.2015 р., у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

18.06.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судовому засіданні 18 червня 2015 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав позовні вимоги та доводи позовної заяви. В судове засідання представник Відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу Суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 11.06.2015 р. уповноваженій особі підприємства Відповідача.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 18 червня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

04.04.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» (Клієнт) та Акціонерним товариством «Банк «Фінани та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», (Банк) було укладено Договір на розрахунково - касове обслуговування №3201, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок №3201 у національній валюті та зобов»язується здійснювати його розрахунково - касове обслуговування, а Клієнт зобов»язався оплачувати послуги Банку згідно Тарифів Банку в порядку і на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п.2.1 Договору Банк здійснює розрахунково - касове обслуговування Рахунку в операційний день Банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Згідно з п.2.2 Договору списання Банком грошових коштів з Рахунку здійснюється за дорученням Клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Підпунктом 3.3.2 Договору передбачено, що Банк зобов»язується вести комплексне розрахунково - касове обслуговування Рахунку та виконувати за дорученням Клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами. Надання інших послуг, що безпосередньо не відносяться до розрахунково - касового обслуговування (кредитування, операції з цінними паперами, факторинг, лізинг та інші операції), здійснюються на підставі окремих договорів, укладених між Банком і Клієнтом.

Банк зобов»язується здійснювати розрахунково - касове обслуговування Рахунку у визначений час з 09.00 до 15.00 крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів. (пп.3.3.3 Договору)

У п.8.1 Договору визначено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє протягом невизначеного строку.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що 09.02.2015 року ним було подано Банку платіжне доручення №19 на перерахування до бюджету податку на прибуток в розмірі 88 300 грн. 00 коп., проте поданий на виконання розрахунковий документ до теперішнього часу не був повернутий Позивачу та залишився невиконаним Банком всупереч умовам Договору та чинного законодавства України. Таким чином, просить Суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» виконати платіжне доручення №19 від 09.02.2015 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» по перерахуванню грошових коштів з поточного рахунку №3201 в розмірі 88 300 грн. 00 коп.

Позивачем неодноразово були надіслані листи №2 від 09.02.2015 р., №06/03-15 від 06.03.2015 р., №10/03-15 від 10.03.2015 р., №12/03-15 від 12.03.2015 р. на адресу Відповідача з вимогою виконати платіжне доручення та повідомити причини його невиконання, проте залишені без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на розрахунково - касове обслуговування №3201 від 04.04.2011 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2015 року Позивачем було подано Відповідачу платіжне доручення №19 про перерахування грошових коштів у розмірі 88 300 грн. 00 коп., яке було отримано Банком 09.02.2015 року, що підтверджується відповідним штампом, проте залишено без виконання.

Як вбачається з довідки, виданої Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», станом на 13.04.2015 року на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» знаходяться грошові кошти в розмірі 122 292 грн. 27 коп.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка, зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом, за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. ( ст. 1068 Цивільного кодексу України ).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. ( ст. 1074 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Пунктом 1.30 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день ( дата валютування ), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки. (ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Підпунктом 3.3.2 Договору передбачено, що Банк зобов»язується вести комплексне розрахунково - касове обслуговування Рахунку та виконувати за дорученням Клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами. Надання інших послуг, що безпосередньо не відносяться до розрахунково - касового обслуговування (кредитування, операції з цінними паперами, факторинг, лізинг та інші операції), здійснюються на підставі окремих договорів, укладених між Банком і Клієнтом.

Банк зобов»язується здійснювати розрахунково - касове обслуговування Рахунку у визначений час з 09.00 до 15.00 крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів. (пп.3.3.3 Договору)

Згідно зі ст. 1066 Цивільного кодексу України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми. (ч. 2 ст. 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність")

Судом встановлено, що станом на час звернення до суду з позовною заявою, поданий Позивачем на виконання до Банку розрахунковий документ, не був повернутий останньому та залишився невиконаним Банком.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення, оскільки Відповідачем в свою чергу не доведено Суду належними засобами доказування в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України неможливості виконання розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» про перерахування грошових коштів на момент його подання до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов'язання виконати платіжне доручення №19 від 09.02.2015 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» по перерахуванню грошових коштів з поточного рахунку №3201 в розмірі 88 300 грн. 00 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» - задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м.Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 60, Ідентифікаційний номер юридичної особи 09807856) виконати платіжне доручення №19 від 09.02.2015 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» (03049, м.Київ, ВУЛИЦЯ КУРСЬКА, будинок 3, квартира 19, Ідентифікаційний номер юридичної особи 30638605) по перерахуванню грошових коштів з поточного рахунку №3201 в розмірі 88 300 (вісімдесят вісім тисяч триста) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м.Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 60, Ідентифікаційний номер юридичної особи 09807856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ» (03049, м.Київ, ВУЛИЦЯ КУРСЬКА, будинок 3, квартира 19, Ідентифікаційний номер юридичної особи 30638605) судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м.Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 60, Ідентифікаційний номер юридичної особи 09807856) в доход Державного бюджету України судовий збір в розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 22 червня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин