РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015Справа №910/7347/15-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна"
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Декор Сервіс Рент"
Простягнення 48 120,60 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Жукотанська О.В., представник за довіреністю № б/н від 04.04.2014 р.;
Від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Декор Сервіс Рент" 36 430,43 грн. заборгованості за надані послуги згідно з заявкою-договором від 29.10.2014 № 130-411-1599, 2 329,55 грн. пені, 1 930,81 грн. інфляційного збільшення боргу, 143,73 грн. 3 % річних та 7 286,08 грн. штрафу.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/7347/15-г від 27.03.2015, яку призначено до розгляду на 22.04.2015 (суддя Пригунова А.Б.).

21.04.2015 від позивача до суду надійшли додаткові документи по справі на виконання вимог ухвали від 27.03.2015 та заява про збільшення розміру позовних вимог від 17.04.2015, згідно з якою позивачем збільшено період нарахування 3 % річних та інфляційної складової богу і пені з 25.03.2015 до 17.04.2015, а загальний розмір позовних вимог з 48 120,60 грн. до 53 740,80 грн.

Ухвалою від 22.04.2015 розгляд справи було відкладено на 20.05.2015 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

21.05.2015 відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва справу № 910/7347/15-г та за наслідками повторного автоматичного розподілу було передано для розгляду судді Мандриченку О.В. у зв'язку з неможливістю здійснення правосуддя суддею Пригуновою А.Б.

Ухвалою від 22.05.2015 справу № 910/7347/15-г було прийнято до свого провадження суддею Мандриченком О.В. та призначено до розгляду на 09.06.2015.

У судове засідання, призначене на 09.06.2015, відповідач уповноваженого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи (повідомлення про вручення ухвали суду в матеріалах справи), вимоги ухвал від 27.03.2015 та 22.04.2015 не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, заявлені вимоги не оспорив. Враховуючи вищенаведене та відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Представник позивача в ході розгляд спору по суті заявлені вимоги підтримав з урахуванням заяви про збільшення та просив позов задовольнити, посилаючись на прострочення відповідача, що порушує умови укладеного правочину та відсутність підстав для ухилення від виконання грошового зобов'язання.

На підтвердження заявлених вимог позивачем подано суду заявку-договір від 29.10.2014 № 130-411-1599, вантажно-митну декларацію, рахунок-фактуру від 12.11.2014 № KІ-0007849, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 12.11.2014 KІ-0007849, докази надіслання і вручення відповідачу акту виконаних робіт і рахунку-фактури, розрахунок ціни позову.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" в якості експедитора та Товариство з обмеженою відповідальністю "Декор Сервіс Рент" в якості замовника 29.10.2014 уклали заявку-договір, згідно з якою позивач зобов'язався за плату і за рахунок відповідача забезпечити надання транспортно-експедиційних послуг в міжнародному сполученні, а відповідач зобов'язався своєчасно оплатити надані послуги.

За умовами, погодженими у заявці-договорі, вантажовідправником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Декор Сервіс Рент", датою і часом відвантаження 04.11.2014-06.11.2014, місце в країні призначення Чорногорія Котор, вантажоотримувач "Dekor Montenegro" D.O.O., найменування вантажу: меблі, матраци, аксесуари, ціна договору 1 850,00 євро за курсом Національного банку України на день вивантаження, строк доставки вантажу 10.11.2014-11.11.2014, транспортний засіб АО 3896 ВВ/ АО 0456 ХТ.

У ст. 929 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

З аналізу викладених норм законодавства, умов заявки-договору від 29.10.2014 № 130-411-1599 та наявної в матеріалах справи копії вантажно-митної декларації (CRM № 350633) слідує, що між сторонами виникли зобов'язальні правовідносин з договору транспортного експедирування, виконання обов'язків за яким з боку позивача підтверджується зазначеною вантажно-митною декларацією, відмітки на якій свідчать про завантаження та доставку вантажу вантажовідправнику.

За твердженнями позивача, відповідачем не виконано зобов'язання з оплати наданих йому послуг і прострочення останнього має місце з 05.02.2015.

Дані твердження позивача про надання транспортно-експедиційних послуг підтверджуються матеріалами справи, а прострочення відповідача в частині виконання грошового зобов'язання зі своєчасної оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Декор Сервіс Рент" жодним чином не спростовано, у зв'язку з чим позовні вимоги видаються правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України договір транспортного експедирування є оплатним.

Відповідно до ст. 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

У п. 16 заявки-договору сторони погодили, що оплата наданих послуг здійснюється замовником протягом 7 банківських днів з дати отримання рахунку-фактури, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок експедитора.

Матеріалами справи підтверджується, що рахунок-фактуру від 12.11.2014 № KL-0007849 на суму 36 460,43 грн. та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 12.11.2014 № № KL-0007849 позивач направив відповідачу 21.01.2015, а відповідач отримав їх 26.01.2015 та повинен був провести розрахунок за надані послуги протягом 7 банківських днів, тобто до 03.02.2015, за розрахунком позивача - до 05.02.2015 (реєстр, опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек та роздруковані відомості з сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, не надав суду доказів відсутності заявленої до стягнення суми заборгованості або ж доказів її перерахування на користь позивача, так само як і інших доказів належного виконання грошових зобов'язань за заявкою-договором.

Судом встановлено, що офіційний курс національної грошової одиниці по відношенню до євро станом на день вивантаження вантажу 12.11.2014 становив 19,567333 за 1 євро, а тому виставлений відповідачу рахунок-фактура на суму без податку на додану вартість на суму 35 938,13 грн. відповідає умовам договору, за умовами якого вартість договору складає 1 850,00 евро.

Зважаючи на встановлені судом обставини справи, наведені норми чинного законодавства та умови угоди сторін, позовні вимоги про стягнення основного боргу видаються обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач також просив стягнути з відповідача 215,59 грн. 3 % річних та 6 073,83 грн. інфляційної складової боргу, що були нараховані за перод з 05.02.2015 по 17.04.2015.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на доведеність факту прострочення відповідача у правовідносинах з позивачем за заявкою-договором від 29.10.2014 № 130-411-1599 та враховуючи дію наведених приписів законодавства, заявлені вимоги видаються правомірними і обґрунтованими, а також такими, що підлягають задоволенню відповідно до розрахунку позивача, що перевірений судом та приймається як належний.

Слід також зазначити, що за розрахунком суду розмір інфляційних нарахувань на всю суму боргу становить 12 024,42 грн., а не 6 073,83 грн. як розрахував позивач. Проте, зважаючи на відсутність у суду правовий і процесуальних підстав для виходу за межі позовних вимог в цій їх частині, позовні вимоги про стягнення інфляційного збільшення суми боргу підлягають задоволенню на суму 6 073,83 грн.

Поряд з вимогами про стягнення суми основного боргу та нарахувань за ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 734,87 грн. пені, нарахованої за період з 05.02.2015 по 17.04.2015 та 7 276,08 грн. штрафу, що становить 20 % від вартості наданих послуг.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У п. 17 заявки-договору сторони погодили, за порушення замовником строків оплати, він сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення платежу і штраф в розмірі 20 % від вартості послуг.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши проведені позивачем розрахунки штрафних санкцій, суд вважає їх правильними і правомірно заявленими, оскільки їх нарахування відповідає умовам договору і чинному законодавству.

Таким чином, позовні вимоги задовольняються судом повністю, а судові витрати покладаються на відповідача в порядку ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Декор Сервіс Рент" (04073, м. Київ, просп. Московський, 8, корп. 16-А, ідентифікаційний код 38358398) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (02090, м. Київ, вул. Сосюри, 6, ідентифікаційний код 32065222) 36 430 (тридцять шість тисяч чотириста тридцять) грн. 43 коп. боргу, 6 073 (шість тисяч сімдесят три) грн. 83 коп. інфляційної складової боргу, 215 (двісті п'ятнадцять) грн. 59 коп. 3 % річних, 3 734 (три тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 87 коп. пені, 7 286 (сім тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 8 коп. штрафу, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 12.06.2015 р.