РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"26" червня 2015 р. Справа № 918/359/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В. ,

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Карпович О.В.,

за участю представників сторін:

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 20.08.2014р.);

відповідача- Шевчук В.С. (довіреність від 27.05.2015р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача-Публічного акціонер-ного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізич-них осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.05.2015р. у справі №918/359/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої

особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової

адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Хол» м.Рівне

про стягнення 20 075 267 грн. 54 коп. заборгованості і пені за кредитним договором,-

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.22, 28 ГПК України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу заявлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 27.05.2015р. у справі №918/359/15 (суддя Романюк Р.В.) припинено провадження за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійс-нення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» (надалі в тексті Банк) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Хол» (надалі Товариство) про стягнення 20 075 267 грн. 54 коп. заборгованості та пені за кредитним договором.

Ухвала вмотивована тим, що договір містить застереження про передачу спору на вирішен-ня третейського суду, а саме, до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громад-ській організації «Союз інвесторів України». А тому, враховуючи, клопотання Відповідача провад-ження у справі підлягає припиненню.(арк.справи 155-157).

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, Позивач подав апеляційну скаргу до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.05.2015р. у даній справі та пере-дати справу на розгляд до суду першої інстанції.(арк.справи 163-165).

Скаржник вважає, що місцевим господарським судом винесено ухвалу з невірним застосу-ванням норм матеріального і процесуального права та неповним зясуванням обставин справи, що призвело до невірних висновків і тому є незаконною і необґрунтованою. На думку Скаржника, суд першої інстанції не врахував відсутність згоди Позивача на розгляд спору в третейському суді. Припиненням провадження порушено право Банку на звернення до господарського суду, яке пе-редбачене ст.1 ГПК України та ст.124 Конституції України. Крім того, суд першої інстанції зали-шив поза увагою факт призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, що унеможливлює розгляд спору у третейському суді. (арк. справи 163-164).

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду у даній справі від 09.02.2015р. поновлено пропущений строк та прийнято до провадження апеляційну скаргу Позивача, справу призначено до слухання на 26.06.2015р.(арк.справи 161, 162).

Через канцелярію суду 23.06.2015р. Товариство подало відзив на апеляційну скаргу, в яко-му просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.(арк. справи 174-176).

Представник Позивача у судовому засіданні 26.06.2015р. підтримав апеляційну скаргу в пов-ному обсязі та надав свої пояснення. Представник Відповідача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції, наполягав, на пере-дачі спору на вирішення до третейського суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, на-явні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріаль-ного та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 14.04.2015р. ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» звернулось до господарського суду Рівненської з позовом, в якому просило стягну-ти на його користь з ТзОВ «Гранд Хол» 20 075 267 грн. 54 коп. заборгованості за кредитним догово-ром.(арк.справи 2-6).

Ухвалою від 15.04.2015р. господарський суд Рівненської області за даним позовом пору-шив провадження у справі №918/359/15 та призначив справу до розгляду.(арк.справи 1).

Матеріали справи свідчать, що між сторонами у даній справі існують договірні відносини. Так, ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Гранд Хол» уклали кредитний договір №26/08/KL від 06.08. 2008р. (надалі в тексті Договір).(арк.справи 9-10).

Крім того, до Договору сторони уклали ряд додаткових угод.(арк.справи 11-41).

Як стверджено матеріалами справи, додатковою угодою до Договору від 27.12.2012р. сто-рони домовилися викласти Договір в новій редакції, передбачивши у п.7.1, що у разі неможливості вирішення спірних питань шляхом переговорів, всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні Договору чи у звязку з ним або випливають з нього (включаючи, але не обмежую-чись визнання Договору недійсним або дійсним, укладеним або неукладеним) вирішуються Пос-тійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків у наступному порядку. Справа розглядається одноособово ОСОБА_2. У випадку неможливості розг-ляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Ярошовцем Ва-силем Миколайовичем або ОСОБА_3 у порядку та черговості, вказа-них у цьому пункті Договору. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків відповідно до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.(арк.справи 32-33).

Разом з тим, додатковою угодою до Договору від 30.12.2013р. сторони змінили п.7.1 Дого-вору, домовившись, що всі спори за цим Договором вирішуються сторонами в процесі перегово-рів. У разі неможливості вирішення спірних питань шляхом переговорів, всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні цього Договору чи у звязку з ним або випливають з нього (включаючи, але не обмежуючись визнання цього Договору недійсним або дійсним, укладеним або не укладеним) вирішуються Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громад-ській організації «Союз інвесторів України» ().(арк.справи 37).

Договір та всі додаткові угоди до нього підписані уповноваженими представниками та скрі-плені відбитками печаток сторін.(арк.справи 10-зворот, 11-30, 31, 34-зворот, 36, 37-зворот, 38, 39, 40, 41).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2015р. Відповідач подав клопотання про припи-нення провадження у справі, посилаючись на п.7.1 Договору. ТзОВ «Гранд Хол» наголошує, що ос-кільки сторони домовились про розгляд усіх спорів у третейському суді, то провадження у даній справі підлягає припиненню з підстав п.5 ч.1 ст.80 ГПК України.(арк.справи 84).

Як зазначалось вище, ухвалою від 27.05.2015р. місцевий господарський суд припинив про-вадження у даній справі посилаючись на застереження про розгляд спорів у третейському суді.(арк. справи 155-157).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що скарга Позивача безпідставна і не підлягає за-доволенню, з огляду на наступне:

Предметом даного спору є стягнення боргу за кредитним договором .

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобовязань і є обовязковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення зобовязання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України.(надалі в тексті ЦК України).

Господарські зобовязання, відповідно до ст.174 ГК України, можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення Договору 06.08.2008р. між сто-ронами виникли кредитні відносини, оскільки взаємовідносини сторін підпадають під дефініцію ст.1054 ЦК України, коли за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитода-вець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, вста-новлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Крім того, ст.345 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) передбаче-но, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, су-ма і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобовязань по-зичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обовязки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.(ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ч.7 ст.193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено дого-вором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності та-ких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно став-ляться.

Разом з тим, відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, ви-борі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільно-го законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Колегія суддів звертає увагу, що у п.7.1 Договору сторони домовились, що всі спори за цим Договором вирішуються сторонами в процесі переговорів. У разі неможливості вирішення спірних питань шляхом переговорів, всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні цього Договору чи у звязку з ним або випливають з нього (включаючи, але не обмежуючись визнання цього Договору недійсним або дійсним, укладеним або не укладеним) вирішуються Постійно дію-чим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» (арк.справи 37).

Відповідно до ст.2 та ст.5 Закону України «Про третейські суди» (надалі в тексті Закон), третейська угода угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом; юридичні та/ або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який вини-кає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, кон-тракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом об-міну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого звязку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Тре-тейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.(ст.12 За-кону).

Обовязок доказування і подання доказів встановлений статтею 33 ГПК України.

Відповідач подав до суду першої інстанції клопотання про припинення провадження у справі, оскільки між сторонами наявна третейська угода у вигляді третейського застереження про передачу спору на вирішення третейського суду, а саме, до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України». Крім того, представник Відповідача наполягав на вказаному в судовому засіданні апеляційної інстанції 26.06.2015р.(арк. справи 215).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у спра-ві, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Припинення провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у звязку з виявленням після порушення провадження у справі обста-вин, з якими закон повязує неможливість судового розгляду справи.

Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на ч.1 ст.80 ГПК України, якщо при розгляді справи буде встановлено, що в тому числі, є письмова угода сторін про передачу спо-ру на вирішення третейського суду (п.5 ч.1 ст.80 ГПК України). Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі. Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то: у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме госпо-дарським судом спір підлягає вирішенню останнім; у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною та не визнавалася недійсною, наполягає на вирішенні спору саме тре-тейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 ГПК. Такої ж думки дотримується Вищий господарський суд України, що знайшло відображення у п.4.2 постанови Пленуму від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстан-ції».

Із зазначених мотивів і з огляду на матеріали справи, колегія суддів погоджується з виснов-ком суду першої інстанції щодо припинення провадження у справі в звязку із наявністю третейсь-кого застереження у Договорі за наполягання Відповідача на припиненні провадження у справі і передачі спору, відповідно до Договору на розгляд до третейського суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вказане третейське застереження, як і Договір вцілому чинні, недійсним чи неукладеним не визнавались, Позивач не довів, а матеріали справи не містять доказів неможливості його виконання.

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги посилання Скаржника на відсутність згоди щодо передання спору на вирішення до третейського суду, оскільки у даному випадку достатньо лише того, що Відповідач наполягає на вирішенні спору саме третейським судом.

Крім того, колегія суддів відхиляє як безпідставне твердження скаржника, що спір не може розглядатися третейським судом через неплатоспроможність Банку та створення тимчасової адмі-ністрації АТ «Дельта Банк» з огляду на те, що тимчасова адміністрація створена для управління неплатоспроможним Банком. Разом з тим, Договір було укладено саме Банком та Товариством, а тому у Товариства виникло зобовязання саме перед Банком, а не тимчасовою адміністрацією.

Не заслуговують на увагу доводи Скаржника, що припинення провадження у даній справі позбавить його в подальшому права на звернення до господарського суду, позаяк в разі незгоди з рішенням третейського суду сторона вправі оскаржити його до господарського суду у порядку, встановленому розділом ХІV-1ГПК України на загальних підставах.

З огляду на таке, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у звя-зку із чинністю третейського застереження та наполяганням Відповідача на переданні спору до тре-тейського суду провадження у справі №918/359/15 припинене правомірно.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановле-но, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування вине-сеної у справі ухвали, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 80, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу гос-подарського суду Рівненської області від 27.05.2015р. у справі №918/359/15 залишити без задово-лення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу №918/359/15 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.