РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015Справа №910/13410/15
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Кот Т.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський судноремонтний завод ім. Куйбишева", Херсонська обл.,
доДержавного підприємства "Адміністрація річкових портів", м. Київ
простягнення 30413,96 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:Гутник В.В. (на підставі довіреності №108 від 29.04.2015р.)
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонський судноремонтний завод ім. Куйбишева" (надалі - ТОВ "Херсонський судноремонтний завод ім. Куйбишева") звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" (надалі - ДП "Адміністрація річкових портів") про: стягнення заборгованості за договором надання послуг у розмірі 22000,28 грн., пені у розмірі 3301,85 грн., інфляційних у розмірі 4884,00 грн. та 3% річних у розмірі 227,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між сторонами було укладено договір №477/014 надання послуг від 11.11.2014р., відповідно до якого замовник доручив та зобов'язався оплатити послуги технічного обслуговування судна "Бештау", а виконавець зобов'язався надати відповідні послуги. За доводами позивача, відповідач не оплачує надані послуги у відповідності до п. 4.1 договору, в результаті чого виник борг у розмірі 22000,28 грн. Окрім цього позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 227,83 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4884,00 грн. та пені у розмірі 3301,85 грн.

Ухвалою від 27.05.2015р. за вказаним позовом господарським судом міста Києва у складі судді Князькова В.В. порушено провадження у справі № 910/13410/15, розгляд справи призначено на 24.06.2015р.

24.06.2015р. через відділ діловодства господарського суду надійшов відзив від ДП "Адміністрація річкових портів", згідно якого позиція відповідача полягає в тому, що підприємство перебуває у складному фінансовому становищі, однак незважаючи на це останнім частково оплачено суму заборгованості у розмірі 11500,00 грн. ДП "Адміністрація річкових портів" визнає заборгованість у розмірі 10500,28 грн., у зв'язку із чим вважає необґрунтованим розрахунок суми позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних.

Представник позивача у судовому засіданні надав оригінали документів для огляду та документи для залучення до матеріалів справи. Позовні вимоги підтримав, з урахуванням часткових оплат основного боргу, здійснених відповідачем.

За таких обставин позивач просить припинити провадження у справі в частині стягнення 11500,00 грн. основного боргу, проте просить стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 4884,00 грн. та 3% річних у розмірі 227,83 грн.

Уповноважений представник відповідача на виклик суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/13410/15.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.11.2014р. між ТОВ "Херсонський судноремонтний завод ім. Куйбишева", (надалі - позивач, виконавець) ДП "Адміністрація річкових портів" (надалі - відповідач, замовник) було укладено договір №477/014 надання послуг з т/о «Бештау», на підставі якого відповідач доручає та оплачує, а виконавець приймає замовлення на надання послуг т/о «Бештау», а саме: підйом та спуск судна на сліп виконавця та стоянка судна на сліпі виконавця не більше ніж 17 (сімнадцять) діб.

Відповідно до п. 1.3 договору надання послуг по судну проводиться на території заводу, який знаходиться за адресою м. Херсон, Карантинний острів, у відповідності з діючою нормативно-технічною документацією та технологією виконавця.

Згідно п. 1.4 договору виконавець зобов'язується надати послуги по судну в повній відповідності із кошторисом попередньої ціни огляду судна (додаток №1) погодженої сторонами, а замовник оплатити надані послуги.

Термін надання послуг по судну складає попередньо 17 календарних днів від дати отримання попередньої оплати та може бути відкоригованим за результатом дефектації. Термін надання послуг може бути продовжено виконавцем у разі порушення замовником платежів зазначених у п. 4.1, на кількість днів затримки (п. 3.1, п. 3.2 договору).

Пунктом 3.4 договору сторони погодили, що датою закінчення надання послуг вважається дата підписання сторонами акту виконаних послуг.

Попередня ціна наданих послуг складає, відповідно до кошторису, 41790,73 грн. (сорок одна тисяча сімсот дев'яносто грн. 73 коп.), в т.ч. ПДВ - 6965,12 грн. (Додаток №1) (п. 3.5 договору).

Остаточна ціна наданих послуг за договором визначається за результатами дефектації та вартості додаткових послуг. При зміні обсягів послуг строки надання послуг та вартість переузгоджуються сторонами шляхом підписання додаткової угоди до даного договору (п. 3.6 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору замовник проводить оплату наданих послуг виконавцем банківським переказом грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця в наступному порядку:

- перший платіж замовник проводить шляхом передоплати у сумі 25074,44 грн. (двадцять п`ять тисяч сімдесят чотири грн. 44 коп.) в т.ч. ПДВ 4179,07 грн., на протязі 3-х (трьох) банківських днів з моменту оформлення акту постановки судна на сліп;

- остаточний розрахунок у розмірі фактичної вартості наданих послуг по підйому-спуску судна на сліп, дефектації та огляду судна відповідно до акту виконаних послуг - на протязі 3-х днів з моменту підписання акту виконаних послуг, але в будь-якому випадку до виходу судна з акваторії підрядника. Строк узгодження акту виконаних послуг кожною із сторін - не більше 3-х робочих днів.

Згідно п. 7.5 договору остаточний розрахунок за надані послуги проводиться замовником на протязі 3-х банківських днів з дати підписання акту виконаних послуг сторонами даного договору.

У разі порушення строків оплати замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючою на момент оплати, від суми заборгованості за кожний день прострочення (п. 7.7 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору даний договір діє з моменту його підписання та до повного виконання взаєморозрахунків сторін.

На виконання умов п. 3.7 договору сторонами укладено додаток №3 до договору, згідно якого остаточна ціна договору складає 32000,28 грн. в т.ч. ПДВ - 5333,38 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що роботи передбачені договором ним виконано та передано за актом виконаних послуг від 16.12.2014р. на суму 32000,28 грн. Разом з тим, відповідач не повністю виконав зобов'язання щодо оплати виконаних послуг, у зв'язку з чим у ДП "Адміністрація річкових портів" виник борг у розмірі 22000,28 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного України є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, 11.11.2014р. між сторонами у справі укладений договір надання послуг з т/о «Бештау» за №477/014, відповідно до умов якого виконавець надає послуги т/о «Бештау», а саме: підйом та спуск судна на сліп виконавця та стоянка судна на сліпі виконавця.

Оцінивши зміст Договору, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов до висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом і правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання ст. 837 - ст.864 ЦК України.

Відповідно до акту виконаних послуг від 16.12.2014р. на загальну суму 32000,28 грн. позивач послуги надав, а відповідач їх прийняв і жодних зауважень щодо якості послуг позивачу не надіслав.

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 854 ЦК України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

З аналізу викладених норм вбачається, що договір підряду є оплатним, і обов'язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов'язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Тобто, вказана норма передбачає як безпосереднє встановлення у зобов'язанні строку (терміну) його виконання, так і визначення цього строку вказівкою на певну подію, яка неминуче має настати. В іншому ж випадку кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Пунктом 7.5 договору передбачено, що остаточний розрахунок за надані послуги проводиться замовником на протязі 3-х банківських днів з дати підписання акту виконаних послуг сторонами даного договору.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідно до акту наданих послуг від 16.12.2014р. року на загальну суму 32000,28 грн. позивач виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач безпідставно ухиляється від покладених на нього зобов'язань та не здійснює повного розрахунку.

Отже, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 854 ЦК України відповідач повинен був оплатити надані послуги у строк до 19.12.2014р. При цьому, як вбачається із матеріалів справи ДП "Адміністрація річкових портів" свої зобов`язання за договором повністю не виконано (16.12.2014р. відповідачем оплачено надані послуги лише на суму 10000,00 грн.).

Судом встановлено, що відповідачем 13.05.2015р. (до порушення провадження у справі) оплачено заборгованість за договором у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6021 від 13.05.2015р., а тому, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 5000,00 грн. необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Окрім того, в процесі розгляду справи відповідачем було погашено заборгованість на суму 6500,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №4 від 04.06.2015р., №29 від 09.06.2015р., актом звірки взаємних розрахунків та поясненнями відповідача.

Згідно п.1-1 ч.1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, оскільки факт часткового погашення заборгованості відповідачем перед позивачем станом на момент винесення рішення сторонами доведено, тому суд припиняє провадження у справі в частині суми основної заборгованості в розмірі 6500,00 грн.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Отже, з урахуванням вимог ст. 526 та ч. 1 ст. 854 ЦК України відповідач повинен був оплатити надані послуги у повному обсязі в строк до 19.12.2014р. При цьому, як вбачається із матеріалів справи ДП "Адміністрація річкових портів" свої зобов`язання за договором виконано не в повному обсязі, доказів погашення заборгованості у розмірі 10500,28 грн. відповідачем суду не надано.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 10500,28 грн. визнаються судом обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання щодо оплати наданих послуг, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 227,83 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4884,00 грн. за період з 20.12.2014р. по 24.04.2015р., що відповідає обґрунтованому розрахунку позивача, який міститься в матеріалах позовної заяви.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 3301,85 грн. пені.

Як встановлено судом, в п. 7.7 договору сторони передбачили відповідальність відповідача за порушення умов договору, а саме: у разі порушення строків оплати замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент оплати, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Факт наявності прострочення виконання відповідачем грошових зобов'язань судом встановлено та по суті не оспорено відповідачем.

Частиною 6 ст. 231 ГК передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Між тим, Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", який регулює договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, встановлено, що розмір пені, який встановлюється за згодою сторін, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За таких обставин, враховуючи, що несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань підтверджено обставинами та доказами у справі, суд погоджується зі зробленим позивачем розрахунком пені на суму 3301,85 грн., який, за висновками суду, є арифметично вірним та узгоджується з ч. 6 ст. 231 ГК України, внаслідок чого позов в цій частині також підлягає задоволенню у визначеному позивачем розмірі.

При цьому, судом не беруться до уваги доводи відповідача щодо необґрунтованості розміру штрафних санкцій, оскільки штрафні санкції позивачем розраховано на суму заборгованості 22000,28 грн. за період з 20.12.2014р. по 24.04.2014р., що відповідає матеріалам справи (відповідачем здійснено оплату лише 13.05.2015р., 04.06.2015р. та 09.06.2015р.).

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський судноремонтний завод ім. Куйбишева" задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі щодо стягнення 6500,00 грн. основного боргу.

3. Стягнути з Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" (04071, м. Київ, вул. Електриків, буд. 14, ідентифікаційний код 33404067) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський судноремонтний завод ім. Куйбишева" (73003, Херсонська обл., м. Херсон, Карантинний острів, 1, ідентифікаційний код 38822753) основний борг у розмірі 10500 (десять тисяч п`ятсот) грн. 28 коп., 3% річних у розмірі 227 (двісті двадцять сім) грн. 83 коп.; інфляційні у розмірі 4884 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.; пеню у розмірі 3301 (три тисячі триста одна) грн. 85 коп. та судовий збір у розмірі 1526 (одна тисяча п`ятсот двадцять шість) грн. 64 коп.

4. В частині стягнення 5000,00 грн. основного боргу - відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 30.06.2015р.

Суддя В.В. Князьков