номер провадження справи 32/98/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.06.2015 Справа № 908/3763/15

Суддя Колодій Н.А.

за позовом Компанія «Задано лімітед» (Кіпр, Нікосіа, 1060, Піндару, 27, Альфа Бізнес Центр, 2-й поверх) уповноважений представник позивача Машковцев Сергій В'ячеславович (69076, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 66, кв. 104)

до відповідача 1 Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор», (69600, м. Запоріжжя, Дніпропетровське шосе, 3)

до відповідача 2 Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів», (69124, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2)

про стягнення дивідендів в розмірі 118 492 988,73грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлені позовні вимоги про стягнення дивідендів в розмірі 118 492 988,73грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.06.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3763/15, присвоєно справі номер провадження 32/98/15, з призначенням судового засідання на 12.08.2015 р.

Разом з позовною заявою на адресу господарського суду Запорізької області в порядку ст.ст. 66,67 ГПК України надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову

- шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» з метою недопущення його відчуження (крім відчуження продукції, що виробляється, за договорами поставки, а також передачі майна в оренду, заставу чи іпотеку) та недопущення звернення стягнення на це рухоме та нерухоме майно, включаючи майнові права за укладеними контрактами (договорами, угодами);

- шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» (вул. Випробувачів, 2, Запоріжжя, Україна, 69124, ) з метою недопущення його відчуження (крім відчуження продукції, що виробляється, за договорами поставки, а також: передачі майна в оренду, заставу чи іпотеку) та недопущення звернення стягнення на це рухоме та нерухоме майно, включаючи майнові права за укладеними контрактами (договорами, угодами).

Мотивуючи подану заяву, позивач посилається на те, що 22.02.2013р. черговими загальними зборами акціонерів ПАТ «Запоріжтрансформатор» прийнято рішення про виплату дивідендів за 2012 рік. А саме прийняте рішення про розподілення частини прибутку, одержаного за підсумками господарської діяльності ПАТ «Запоріжтрансформатор» у 2012 році, у розмірі 945 987 000,00 грн. Затверджено загальний розмір річних дивідендів в сумі 945 987 000,00 грн., розмір дивідендів, що виплачується на одну акцію, складає 0,428 грн. (Протокол чергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Запоріжтрансформатор» № 29 від 22.02.2013р., пункт 7).

Компанія «Задано лімітед» вказує на те, що у липні 2013 року позивач надіслав ПАТ «Запоріжтрансформатор» заяву про форму виплати дивідендів. В заяві позивач просив виплатити дивіденди за 2012 рік і вказав банківські реквізити для нарахування дивідендів. Відповідач 1 відповіді не надав.

Свій обов'язок виконати зобов'язання зі сплати грошових сум також, не виконано і Відповідачем 2, який згідно із договором поруки від 28.02.2013р. солідарно з Відповідачем 1 відповідає за виплату зазначених вище грошових сум.

Позивач вказує на те, що Відповідач 1 свідомо не виконує рішення, прийняті загальними зборами акціонерів ПАТ «Запоріжтрансформатор» 22.02.2013р. щодо виплати дивідендів акціонерам за 2012 рік. Крім того, вважає, що він надає перевагу одних акціонерів над іншими відносно виплати дивідендів.

Також позивач зазначає, що відповідно до Балансу (Звіту про фінансові результати) Відповідача 1 на 31.03.2015р. (додається) непокритий збиток склав З 773 954 000,00 грн., а поточні зобов'язання та забезпечення - 7 277 723 000,00 грн. При цьому, відповідно до того ж балансу, наявні суми грошей та їх еквівалентів не забезпечують задоволення навіть невеликої частини вже існуючих поточних зобов'язань.

Відповідно до Балансу (Звіту про фінансові результати) Відповідача 2 на 31.03.2015р. (додається) нерозподілений прибуток складає 90 336 000,00 грн., хоча, відповідно до того не балансу, наявні суми грошей та їх еквівалентів складають лише 32 000,00 грн.

Ситуація, що склалася, може унеможливити виконання рішення суду щодо стягнення коштів з Відповідача 1 та Відповідача 2 у разі незастосування заходів до забезпечення позову, адже Відповідач 1 недобросовісно виконує свої зобов'язання, знаходиться на межі неплатоспроможності та може вжити заходів щодо недобросовісного відчуження своїх активів, а Відповідач 2 не має будь-яких значних грошових накопичень. Єдиним засобом задоволення вимог кредиторів Відповідача 1 та Відповідача 2 є майнові активи, на які можна звернути стягнення у випадку не виконання рішення за позовом про стягнення дивідендів за 2012 рік.

Вжиття відповідних заходів сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, а у разі задоволення позову забезпечить можливість уникнення труднощів при виконанні рішення суду. З огляду на об'єктивні обставини справи таке, забезпечення є цілком правомірним з урахуванням правовідносин, що склались між Позивачем та Відповідачем 1, а також: з врахуванням істотності суми позовних вимог.

Проаналізувавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи № 908/3763/15, суд визнав за можливе заяву Компанії «Задано лімітед» задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66, ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду.

Як зазначалось в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»: п.3. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно зі ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов, забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення цього майна з-під арешту.

У п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.11. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» вказано, що заходи до забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами, відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Предметом спору у справі № 908/3763/15 є стягнення з відповідача 1, 2 дивідендів в розмірі 118 492 988,73грн. за 2012р. Отже, відсутність майна яке знаходиться у власності відповідачів, у разі задоволення позовних вимог, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення, яке буде прийнято у справі, а виконання рішення суду в такому разі може не призвести до фактичного захисту прав та інтересів позивача.

З огляду на характер позовних вимог та розмір суми позову, зважаючи на те, що наявні позовні матеріали свідчать про небажання відповідачів виконати рішення про розподілення частини прибутку, одержаного за підсумками господарської діяльності ПАТ «Запоріжтрансформатор» у 2012 році, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для вжиття заходів по забезпеченню позову у справі № 908/3763/15 шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» з метою недопущення його відчуження (крім відчуження продукції, що виробляється, за договорами поставки, а також передачі майна в оренду, заставу чи іпотеку) та недопущення звернення стягнення на це рухоме та нерухоме майно, включаючи майнові права за укладеними контрактами (договорами, угодами); шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» (вул. Випробувачів, 2, Запоріжжя, Україна, 69124, ) з метою недопущення його відчуження (крім відчуження продукції, що виробляється, за договорами поставки, а також: передачі майна в оренду, заставу чи іпотеку) та недопущення звернення стягнення на це рухоме та нерухоме майно, включаючи майнові права за укладеними контрактами (договорами, угодами), в сумі основного боргу - 118 492 988,73грн.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, з метою недопущення утруднення виконання рішення суду, суд вважає за необхідне забезпечити вищевказаний позов шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» з метою недопущення його відчуження (крім відчуження продукції, що виробляється, за договорами поставки, а також передачі майна в оренду, заставу чи іпотеку) та недопущення звернення стягнення на це рухоме та нерухоме майно, включаючи майнові права за укладеними контрактами (договорами, угодами); шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» (вул. Випробувачів, 2, Запоріжжя, Україна, 69124, ) з метою недопущення його відчуження (крім відчуження продукції, що виробляється, за договорами поставки, а також: передачі майна в оренду, заставу чи іпотеку) та недопущення звернення стягнення на це рухоме та нерухоме майно, включаючи майнові права за укладеними контрактами (договорами, угодами).

Керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Компанія «Задано лімітед», Кіпр, уповноважений представник позивача Машковцев Сергій В'ячеславович, м. Запоріжжя про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/3763/15 задовольнити.

2. Вжити заходи по забезпеченню позову шляхом:

- накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» з метою недопущення його відчуження (крім відчуження продукції, що виробляється, за договорами поставки, а також передачі майна в оренду, заставу чи іпотеку) та недопущення звернення стягнення на це рухоме та нерухоме майно, включаючи майнові права за укладеними контрактами (договорами, угодами)

- накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» (вул. Випробувачів, 2, Запоріжжя, Україна, 69124, ) з метою недопущення його відчуження (крім відчуження продукції, що виробляється, за договорами поставки, а також: передачі майна в оренду, заставу чи іпотеку) та недопущення звернення стягнення на це рухоме та нерухоме майно, включаючи майнові права за укладеними контрактами (договорами, угодами).

3. Ухвала підлягає негайному виконанню.

4. Ухвала набирає чинності з моменту винесення 25.06.2015 р., є виконавчим документом та може бути пред'явлена до виконання протягом одного року з 25.06.2015 р.

5. Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Суддя Н.А. Колодій