ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" березня 2015 р.Справа № 921/1425/14-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І. М.

Розглянув матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", просп. Московський, 60, м. Харків, 61050 (адреса для листування: 79026, м. Львів, вул. У. Самчука, 26/1)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Остап-Т", вул.Шевченка, 36, м. Кременець, Тернопільська область, 47003

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Спільне Медико-Технічне підприємство "МТЦ ЛТД", вул. С. Бандери, 2, м. Тернопіль, 46000

про звернення cтягнення на предмет іпотеки

За участі представників:

Позивача: не прибув

Відповідача: Вдовиченко Н.Ф. - уповноваженої, довіреність б/н від 10.01.2015р.

Третьої особи: Флисти Н.З. - уповноваженої, довіреність б/н від 20.01.2015р.

В судових засіданнях учасникам судового процесу роз'яснювались процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 27, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", м. Харків, надалі - позивач, звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Остап-Т", м. Кременець, Тернопільська область, надалі - відповідач, про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю, готель загальною площею 1055,80 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 36, м. Кременець, Тернопільська область, реєстраційний номер майна - 242637768 в рахунок погашення заборгованості ПАТ "УкрСиббанк" в загальній сумі 4 681 580 грн 33 коп., що виникла на підставі Генерального договору №0 від 05.11.2007 р. та додаткових угод до нього, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог № 30-4/176 від 06.01.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Спільним Медико-Технічним підприємством "МТЦ" ЛТД зобов'язань за Генеральним Договором про надання кредитних послуг №0 та додатковими угодами до нього в частині своєчасного повернення отриманих кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 20.11.2014 р. утворилась заборгованість в загальній сумі 4 681 580 грн 33 коп., з якої: борг по Додатковій угоді № до Генерального договору від 05.11.2007 р. становить 3 154 959 грн 07 коп. (1 332 346,19 грн - заборгованість за кредитом, 1 503 207,91 грн - заборгованість по прострочених процентах за користування кредитом, 151 486,15 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та 167 918,82 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користуванням кредитом); борг по Додатковій угоді №0 до Генерального договору від 05.11.2007 р. становить 1 521 621 грн 26 коп. (621 218,96 грн- заборгованість за кредитом, 746 709,55 грн - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом, 70 507,48 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та 83 185,27 грн - пеня за несвоєчасну сплату відсотків), а також 5 000 грн. неустойка, яка нарахована відповідно до п. 4.5 Генерального договору. Зазначає, що оскільки зобов'язання за Генеральним договором про надання кредитних послуг №0 від 05.11.2007 року забезпечені Іпотечним договором від 10.03.2009 року, який укладено між Банком та ТзОВ "Остап -Т", як майновим поручителем, у позивача відповідно до положень ЦК України, Закону України "Про іпотеку" та умов договору виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В підтвердження наведеного до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії: генерального договору про надання кредитних послуг №0 від 05.11.2007 р., додаткової угоди №0 від 05.07.2007 р. до генерального договору про надання кредитних послуг (Індивідуальна угода) №0 від 05.11.2007 р. та додатку до неї, додаткової угоди №0 від 05.07.2007 р. до генерального договору про надання кредитних послуг (Індивідуальна угода) №0 від 05.11.2007 р. та додатку до неї, додаткових угоди № 1 від 09.01.2009 р. до додаткової угоди №0 від 05.11.2007 р. та додаткової угоди №0 від 05.07.2007 р. до генерального договору про надання кредитних послуг (Індивідуальна угода) №0 від 05.11.2007 р., додаткової угоди № 1 від 10.03.2009 р. до генерального договору про надання кредитних послуг №0 від 05.11.2007 р., зведеного меморіального ордеру №0001 від 06.11.2007 р., Іпотечного договору від 10.09.2009 р., вимоги за вих. №30-5/979 від 29.10.2014 р. та доказів її надіслання, а також інші документи.

Ухвалою суду від 18.12.2014 р. порушено провадження у даній справі; в порядку ст. 27 ГПК України, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Спільне Медико-Технічне підприємство "МТЦ" Лтд, вул. С. Бандери, 2, м. Тернопіль, 46000 - Позичальника за Генеральним договором про надання кредитних послуг №0, з врахуванням додаткових угод до нього № 0 та №0 від 05.11.2007 р.; справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 15:30 год. 12.01.2015 р.

Ухвалами суду від 12.01.2015р. та від 10.02.2015 р., в порядку ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 14:15 год. 09.02.2015р. та, відповідно, на 12:15 год. 20.02.2015 р.

В судових засіданнях 09.02.2015 р. та, відповідно, 20.02.2015 р., в порядку ч. 3 ст. 77 ГПК України, було оголошено перерву до 14:45 год. 10.02.2015 р. та 12:00 год. 03 березня 2015 р., про що учасників судового процесу було повідомлено під розписку, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Строк вирішення спору продовжено до 04.03.2015 р., в передбаченому ч.3 ст. 69 ГПК України порядку, про що судом винесено відповідну ухвалу від 10.02.2015 року.

В судовому засіданні 20.02.2015 р. повноважний представник позивача позовні вимоги, з врахуванням прийнятої судом заяви про зменшення позовних вимог №30-4/176 від 06.01.2015р., підтримав в повному обсязі, з викладених у позові підстав.

Відповідач у відзиві на позов б/н від 20.02.2015 р. (вх. №6574 від 20.02.2015 р.), підтриманому його повноважним представником в судовому засіданні 20.02.2015 р., позов вважає безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає. Стверджує, що Іпотечний договір від 10.03.2009 р., посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного округу Михайловою Г.В. та зареєстрований в реєстрі за №591 суперечить нормам цивільного законодавства та вчинений особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності. В обґрунтування даних заперечень зазначає, що нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, являється приватною власністю ТОВ "Остап-Т"; Статутом Товариства передбачено, що органами управління товариством є Збори Учасників, директор, вищим органом товариства є збори Учасників; право розпоряджатись майном товариства належить директору товариства, якщо його обов'язки не буде покладено на одного з Учасників. П. 95 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, чинної на момент укладення правочину, передбачено, що заставодавцем, при заставі майна може бути його власник, а також особа, якій власник у встановленому порядку передав майно і право застави на це майно. Станом на 10.03.2009 р. і по даний час директором Товариства є ОСОБА_8 На день вчинення правочину (10.03.2009 р.) обов'язки директора товариства не було покладено на жодного з учасників товариства. ОСОБА_9. (особа яка вчинила правочин від імені ТОВ "Остап-Т") є учасником товариства та не був наділений повноваженнями на вчинення даного правочину від імені ТОВ "Остап-Т" ні Статутом, ні рішенням загальних зборів. Вважає, що оскільки, при укладені Іпотечного договору від 10.03.2009 р. порушено вимогу ст. 207 ЦК України, останній не є таким, що вчинений у письмовій формі, а отже не відповідає вимогам ч. 4 ст. 203 ЦК України та, відповідно, є нікчемним в силу положень ч. 2 ст. 547 ЦК України. Окрім того, зазначає, що предметом Іпотечного договору є предмет договору, визначений у Генеральному договорі про надання кредитних послуг №0 від 05 11.2007 р. та Додатковій угоді №1 від 10.03.2009 р. Додаткові угоди №0 та №0 від 05.11.2007 р. та, відповідно, визначені ними умови не є предметом Договору іпотеки від 10.03.2009 р. Поряд із цим, відповідач також не погоджується із визначеною позивачем та заявленою до стягнення сумою боргу, з огляду на те, що Угодами, на які в обґрунтування своїх позовних вимог посилається позивач, застосування відсоткової ставки на рівні 30% та 20% не передбачено.

Третя особа (Позичальник за Кредитним договором) у письмових запереченнях на позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, підтриманих її повноважним представником в судовому засіданні 20.02.2015 р., вважає, що загальний розмір заявлених до стягнення Банком (позивачем у даній справі) вимог не відповідає дійсності. Зазначає, що 05.11.2007 р. між ТзОВ Спільне медико-технічне підприємство "МТЦ" Лтд та позивачем у справі було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №0 з сумою кредитного ліміту, що дорівнює 2 370 000 грн. На підставі п. 1.1 Генерального договору були укладені додаткові угоди №0 від 05.11.2007 р. та №0 від 05.11.2007 р., за умовами яких Товариство отримало кредит в сумі 1 596 964,25 грн під 13,5% річних з датою остаточного погашення 04.11.2014 р. та кредит в сумі 773 035,75 грн. під 15% річних з датою остаточного погашення до 04.11.2014р. Відповідно до п. 3.1 Додаткової угоди №0 передбачено, що за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка в розмірі 13,5% річних. П. 3.2 цієї угоди визначено, що за користування кредитними коштами понад встановлений додатковою угодою строк процентна ставка встановлюється в розмірі 15% річних. П. п. 3.1-3.2 Додаткової угоди №0 визначено, що за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка в розмірі 15% річних, за користування кредитними коштами понад встановлений додатковою угодою строк процентна ставка встановлюється в розмірі 16,5% річних. Поряд із цим, Р. 5 Генерального договору про надання кредитних послуг №0 визначено порядок зміни процентної ставки та чітко передбачено обставини, при настанні яких допускається збільшення останньої (пп. 5.2.1-5.2.2). Вважає, що станом на 22.02.2008 р. жодної із передбачених пп. 5.2.1-5.2.2 п. 5.2 р. 5 Генерального договору обставин не було, Банком остання збільшена безпідставно в односторонньому порядку. Стверджує, що листи від 22.02.2008 р. №206483 та №206484, в яких вказано, що Банк з 12.03.2008 р. запровадив нову систему нарахування відсотків за користування кредитом на прострочену суму основного боргу, Позичальник не отримував. Просив звернути увагу на те, що п. 7.5 Генерального договору про надання кредитних послуг визначено, що будь-які зміни до нього оформляються на підставі додаткових угод, підписаних уповноваженими представниками сторін. Банк був зобов'язаний дотримуватись такого порядку при зміні процентної ставки у випадках, які не передбачені п. 5.2.1 Генерального договору. Проте, між сторонами Кредитного договору додаткові угоди про збільшення процентної ставки не укладались.

Поряд із цим, в судове засідання 20.02.2015 р. Спільне Медико-Технічне підприємство "МТЦ" Лтд, в порядку ст. 41 ГПК України, звернулося до суду із клопотанням про призначення судової економічної експертизи. В обґрунтування клопотання зазначає, що здійснення перевірки наданих Банком розрахунків заборгованості за кредитом, перевірки методу нарахування процентів за користування кредитом, виконання розрахунку заборгованості по кредиту на умовах, визначених у Генеральному договорі та додаткових угодах до нього потребує спеціальних знань. Проведення експертизи просить доручити ТОВ "Бюро економічно-правових експертиз", на вирішення останньої запропонував суду свої запитання.

В судове засідання 03.03.2015 р. повноважний представник позивача не прибув, причин неприбуття не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка його повноважного представника. Поряд із цим, 02.03.2015 р. на адресу суду від ПАТ "УкрСиббанк" надійшли письмові пояснення до позовної заяви Банку на відзив відповідача і третьої особи, а також заперечення щодо клопотання про призначення судової економічної експертизи за вих. №30-4/273 від 27.02.2015 р. (отримано та зареєстровано канцелярією суду за вх. №7178), згідно яких позивач зазначає, що:

05.11.2007 року між ВАТ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та Спільним Медико-Технічним підприємством "МТЦ" Лтд було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № 0 (надалі - Генеральний договір) строком до 04.11.2014 р. Видача кредитних коштів відбувалась у розмірах та на умовах передбачених Додатковими угодами № 0 від 05.11.2007 року та № 0 від 05.11.2007 року. Забезпеченням виконання зобов'язань виступало майно, вказане у додатковій угоді №1 від10.03.2009 року до вищезгаданого Генерального договору з додатковими угодами. Факт видачі позичальнику передбачених додатковими угодами траншів підтверджується зведеним меморіальним ордером № 0001 від 06.11.2007 року.

У відповідності до п. 1 Додаткової угоди № 0 від 05.11.2007 року СМТП "МТЦ" Лтд 05.11.2007 року було надано транш в національній валюті у розмірі 773 035,75 грн. для рефінансування (п. 4). За користування даними коштами в межах встановленого строку кредитування, позичальнику встановлювалась плата за кредит у вигляді процентної ставки у розмірі 15% р1чних (п.3.1). Однак, у випадку користування коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 16,5 % річних (п. 3.2).

За умовами Додаткової угоди № 0 від 05.11.2007 року Позичальнику видавався черговий транш в національній валюті у розмірі 1 596 964,25 з метою поповнення обігових коштів (п. 4). За користування отриманим траншем та у відповідності до п.3.1 додаткової угоди, у межах встановленого строку кредитування, встановлювалась процентна ставка в розмірі 13,5 % річних; за користування коштами понад встановлений договором строк позичальнику встановлювалась ставка у розмірі 15 % річних (п. 3.2 вказаної додаткової угоди).

У відповідності до додаткової угод № 1 від 05.11.2007 р. до вказаних вище додаткових (індивідуальних) угод до генерального договору між сторонами підписувався графік (додаток 2) щодо дат та сум щомісячних платежів по кожному траншу окремо.

Пп. 1.3.2. п. 1.3. Генерального договору передбачалось, що за умовами кожної Індивідуальної (додаткової) угоди може бути встановлено новий розмір процентної ставки за користування кредитними коштами. Порядок такої зміни визначався наступним шляхом. Так, процентна ставка підлягала перегляду відповідно до умов п. 5.2. даного Договору по закінченню 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту (тобто з 06.12.2007 р.) та кожного наступного місяця кредитування (абз.2 пп. 1.3.5 п. 1.3. Генерального договору). Разом з тим, перегляд процентної ставки у відповідності до п. 5.2 Генерального договору відбувається також у випадку порушення боржником пункту 3.4.7 р. 3 та п. 5.1. р. 5 Генерального договору, а саме: у випадку відсутності забезпечення надходження грошових потоків у достатньому розмірі на поточні рахунки позичальника, відкриті в АТ "УкрСиббанк", з метою підтвердження свого фінансового стану для виконання зобов'язань за даним договором та у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе позичальником зобов'язань. Також самим п. 5.2. р. 5 Генерального договору розширено підстави для зміни процентної ставки і крім зазначеного вище - вказано додаткові умови зміни розміру процента. Так, зміна розміру процентних ставок у сторону збільшення може здійснюватись у випадку поточних коливань ставок за вкладами та/або кредитами чи настання змін в грошово-кредитній політиці НБУ тощо. Така інформація є загальнодоступна на офіційному сайті НБУ.

Порядок зміни процента викладений у п. 5.2.1 Генерального договору - шляхом скерування відповідного рекомендованого листа на адресу позичальника, що вказана в договорі без укладення відповідної угоди про внесення змін до Генерального договору. Вважає, що такі дії Банку не суперечили законодавству станом на лютий 2008 року. Керуючись тим, що перегляд процентної ставки може бути проведено банком по закінченню 30 (тридцяти) календарних днів від дати видачі кредиту та з метою додаткової гарантії забезпечення виконання вимог за Генеральною угодою із додатковими угодами до неї, а також, з метою попередження боржника про розмір відповідальності у випадку порушення зобов'язання за договором, Позичальника листами за № 206483 та № 206484 від 22.02.2008 року проінформували, що з 12.03.2008 р. запроваджується нова система нарахування відсотків за користування кредитом понад строк встановлений графіком і на прострочену суму основного боргу буде нараховуватись ставка збільшена вдвічі від діючої ставки на момент виникнення такої простроченої суми по кожній додатковій угоді від 05.11.2007 р. Зі змісту листа вбачається, що така ставка застосовується лише при умові порушення умов кредитної дисципліни.

Також, зазначає, що розрахунок здійснювався згідно умов Генерального договору i додаткових угод з урахуванням часткових погашень та скерованих листа. Виходячи з п. 1.3.4 кредитного договору, де зазначено, що "...для розрахунку процента день надання та день погашення кредиту вважається одним днем...", за день в якому борг був погашений нарахування процентів не проводиться. При розрахунку суми процентів за період, база нарахування міняється з дня погашення тіла кредиту. Метод нарахування процента у відповідності до пп. 1.3.4 п. 1.3. Генерального договору зазначено - факт/365 (у відповідності до Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ 30.12.1998 р. № 566 та Правил бухгалтерського обліку доходів i витрат банків України, затвердженого постановою Правління НБУ 18.06.2003 р. N 255). Даний метод передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів.

Таке нарахування здійснюється щомісячно, в останній робочий день поточного місяця. Період нарахування процента починається з фактичного надання кредитних коштів, а в наступному періоді - з першого календарного дня поточного місяця i закінчується останнім днем поточного місяця.

Розподіл сплачених сум здійснюється згідно черговості погашення кредитних коштів у визначеній у пп. 1.3.7. п. 1.3 послідовності (в першу чергу погашаються прострочені комісії, у другу - строкові комісії, у третю - прострочені проценти, у четверту - строкові проценти, в п'яту - прострочений основний борг, у шосту - строковий борг та в сьому чергу - штрафні санкції). В підтвердження правомірності розрахунків Банку наводить приклади проведення останніх.

Призначення судової економічної експертизи у даній справі вважає недоцільним. Стверджує, що стягувачем (Банком) надано усі докази та пояснення до них стосовно облікових та нарахованих сум заборгованості. Боржником та Поручителем дані суми не спростовано, не надано жодного обґрунтованого розрахунку чи письмового заперечення щодо невідповідності нарахованих банком сум заборгованості за умовами Генерального договору про надання кредитних послуг №0 та додаткових угод до нього від 05.11.2007 р. Разом із тим, звертає увагу суду на те, що у клопотанні третьої особи про призначення експертизи не визначено яку саме експертизу необхідно призначити. Також, не погоджується із запропонованою третьою особою експертною установою. Вважає, що експертиза повинна проводитись спеціалізованої державною установою за зонами регіонального обслуговування.

Повноважний представник відповідача в судове засідання 03.03.2015 року прибув, надав додатковий відзив на позов б/н від 03.03.2015 р. (отримано та зареєстровано канцелярією суду за вх. №7319), згідно якого позовні вимоги не визнає та вважає їх безпідставними. Поряд із цим, в порядку ст. ст. 22, 41 ГПК України, звернувся до суду з письмовим клопотанням б/н від 03.03.2015 р. (отримано та зареєстровано канцелярією суду за вх. №7320) про призначення судової експертизи. В обґрунтування клопотання, зазначає, що при умові, якщо суд дійде висновку щодо підставності задоволення даного позову, в судовому рішенні потрібно буде встановити не лише факт несплати позичальником (третьою особою) платежів за Кредитним договором, а й загальний розмір боргу та всі його складові (тіло кредиту, відсотки, пеню). Відтак, з метою встановлення дійсної суми заборгованості поручителя та позичальника перед Банком, враховуючи, що станом на 03.03.2015р. сума зобов'язань між позичальником на боржником неузгоджена, що відповідач не є стороною Кредитного договору, не вчиняв жодних дій по отриманню чи сплаті будь-яких коштів за даним договором, вважає, що в даному випадку є необхідність оцінки та аналізу фінансово-кредитних операцій між сторонами Кредитного договору особою, яка володіє спеціальними знаннями в галузі економіки та бухгалтерського обліку. Також, надав суду перелік запитань, які вважає за доцільне поставити перед експертом та зазначив, що оплату за проведення експертизи гарантує.

Повноважний представник третьої особи в судовому засіданні 03.03.2015 р. клопотання відповідача підтримав та просить суд його задовольнити. Вважає, що саме призначення та проведення у даній справі судової експертизи надасть можливість визначити правомірність заявлених у позові сум та встановити фактичний стан розрахунків між сторонами кредитної угоди.

Окрім того, згідно відзиву на позов б/н від 20.02.2015р., підтриманого в судовому засіданні 03.03.2015р., повноважний представник відповідача просить суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТзОВ "Ремвзуття". В обґрунтування даного клопотання зазначає, що умовами Додаткової угоди №1 від 10.03.2009 р. до генерального договору про надання кредитних послуг №0 від 05.11.2007 р. передбачено, що забезпеченням виконання зобов'язань позичальника є (окрім майна відповідача) іпотека нерухомості, яка є власністю ТзОВ "Ремвзуття".

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду у даній справі є вимога Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить ТзОВ "Остап-Т" в рахунок погашення заборгованості Позичальника (третьої особи у справі) перед Банком за Кредитним договором.

Ст. 27 ГПК України, визначено, що господарський суд залучає до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору осіб, що не є стороною у справі, якщо при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на їх права і обов'язки.

Враховуючи предмет позову у даній справі (звернення стягнення на майно ТОВ "Остап Т"), беручи до уваги, що Договір іпотеки, на забезпечення виконання зобов'язань Позичальника (третьої особи) за Кредитним договором, укладено між Банком та відповідачем, позивачем жодних вимог не заявлено до ТОВ "Ремвзуття", що з долучених позивачем до матеріалів справи документів вбачається, що 13.04.2009 р. на підставі укладеного між Банком та ТзОВ "Ремвзуття" договору іпотека останнього припинена, клопотання відповідача про залучення даного товариства до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення представників сторін та третьої особи, суд прийшов до висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи, з огляду на наступне:

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення його прав та інтересів, а суд повинен перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і в залежності від встановлених обставин вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Підставою позовних вимог позивач визначає неналежне виконання Позичальником (третьою особою) - СМТП "МТЦ" Лтд зобов'язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг №0 та Додаткових угод до нього №0 та №0 від 05.11.2007 р. Предметом судового розгляду у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю, готель загальною площею 1055,80 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 36, м. Кременець, Тернопільська область, реєстраційний номер майна - 242637768, який належить ТзОВ "Остап-Т" (Поручителю/відповідачу у справі) в рахунок погашення заборгованості Позичальника перед Банком за наведеним вище Кредитним договором.

Пп. 4.4.4 п. 4.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" №1 від 24.11.2014 р. зазначено, що у разі якщо право звернення стягнення на майно пов'язане з невиконанням зобов'язання, забезпеченого іпотекою, судам слід встановлювати загальний розмір вимог кредитора та виходити з того, що обов'язковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення судом факту невиконання основного зобов'язання.

Невиконання зазначеної передумови відповідно до частини другої статті 35 Закону України "Про іпотеку" є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання.

Згідно приписів ст. 4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень статті 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючи законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ст. 43 ГПК України).

Статтею 32 ГПК України, визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, як висновки судових експертів.

Оцінивши наявні у справі та долучені позивачем 02.03.2015 р. до матеріалів справи додаткові документи, беручи до уваги те, що в ході судового розгляду позивачем здійснено корегування визначених у позові сум (заява про зменшення суми позовних вимог), зважаючи на те, що для всебічного та об'єктивного розгляду спору необхідно дослідити правильність наданих Банком розрахунків заборгованості та його складових, станом на 20.11.2014 р., обсяг документів, що підлягають дослідженню та аналіз їх даних потребують спеціальних знань в сфері фінансово-кредитних операцій, суд вважає за необхідне призначити у справі №921/1425/14-г/8 судову фінансово-кредитну експертизу.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Проведення судової експертизи має бути доручено компетентним організаціям чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу (судовий експерт), користується правами і несе обов'язки, зазначені у ст. 31 цього Кодексу.

Чинне законодавство не надає права господарському суду відмовити у призначенні судової експертизи, про яку клопочуться учасники судового процесу, за тим мотивом, що у складі суду є особи, які мають достатні для з'ясування відповідних питань спеціальні знання (правова позиція Вищого господарського суду України викладена в п.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи " від 23.03.2012р.№4 ).

Однією із видів експертиз згідно п.п. 1.2.3 п. 1.2,1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року №53/5 є, зокрема, економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

У відповідності до п.п. 3.1 п.3 р.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - рекомендації), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5, у редакції наказу МЮУ №1950/5 від 26.12.2012 року, основними завданнями експертизи документів фінансово-кредитних операцій є:

- визначення документальної обґрунтованості оформлення банківських операцій з відкриття рахунків, руху грошових коштів на рахунках;

- визначення документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку операцій з видачі, використання та погашення кредитів;

- визначення документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку банків їх фінансово-господарської діяльності;

- визначення відповідності чинному законодавству відображення фінансово-господарських операцій банків вимогам нормативних актів з ведення обліку і подання звітності;

- визначення документальної обґрунтованості відображення фінансово-господарських операцій щодо нарахування та сплати банками податків та їх відповідність даним обліку та звітності, чинному законодавству;

- установлення кола осіб, на яких покладено обов'язок забезпечення дотримання вимог нормативно-правових актів з банківського обліку і контролю.

П.1.6 Інструкції визначено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Приймаючи до уваги, що відповідно до Додатку №1 до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Тернопільська область обслуговується Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, та враховуючи, що сторонами не наведено обставин, які зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи за зоною обслуговування, суд доручає проведення експертизи Тернопільському відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4-3, 22, 27, 31-34, 41-43, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 921/1425/14-г/8 судову фінансово-кредитну експертизу, проведення якої доручити Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, м. Тернопіль, вул. Січових Стрільців,4.

2. На вирішення експерта поставити наступні питання:

2.1. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника по тілу кредиту, процентах за користування кредитом та пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків умовам укладеного між сторонами Генерального договору про надання кредитних послуг №0 та Додаткових угод №0 та №0 від 05.11.2007 р. до нього, розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

2.2. Чи відповідає сума 4 681 580 грн 33 коп. (3 154 959 грн 07 коп. по Додатковій угоді № до Генерального договору від 05.11.2007 р., з яких: 1 332 346,19 грн - заборгованість за кредитом, 1 503 207,91 грн - заборгованість по прострочених процентах за користування кредитом, 151 486,15 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та 167 918,82 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користуванням кредитом та 1 521 621 грн 26 коп. борг по Додатковій угоді №0 до Генерального договору від 05.11.2007 р., з яких: 621 218,96 грн- заборгованість за кредитом, 746 709,55 грн - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом, 70 507,48 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та 83 185,27 грн - пеня за несвоєчасну сплату відсотків, а також 5 000 грн. неустойка, яка нарахована відповідно до п. 4.5 Генерального договору), фактичній сумі заборгованості СМТП "МТЦ" Лтд за Генеральним договором про надання кредитних послуг №0 та Додатковими угодами №0 та №0 від 05.11.2007 р. до нього станом на 20.11.2014 р.?

Якщо ні, то яка сума заборгованості СМТП "МТЦ" Лтд по кредиту, прострочених відсотках, пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом перед ПАТ "УкрСиббанк" за Генеральним договором про надання кредитних послуг №0 та Додатковими угодами №0 та №0 від 05.11.2007 р., станом на 20.11.2014 р.?

3. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

4. Товариству з обмеженою відповідальністю "Остап-Т", вул. Шевченка, 36, м. Кременець, Тернопільська область, здійснити оплату за проведення експертизи згідно пред'явленого експертною установою рахунку і докази такої оплати надати суду.

5. Матеріали справи надіслати до Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Січових Стрільців, 4, м. Тернопіль) для дачі висновку згідно поставлених в п. 2 резолютивної частини даної ухвали питань.

6. Ухвалу направити сторонам, третій особі у справі та Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Січових Стрільців, 4, м. Тернопіль) рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя І.М. Гирила