Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" червня 2015 р. Справа № 906/642/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 01.04.2014р.,

від відповідача: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" (Житомирська обл., м. Малин)

до Комунального підприємства "Малинтеплоенерго" (Житомирська обл., м.Малин)

про стягнення 31556,88 грн.

Публічне акціонерне товариство "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" (Житомирська обл., м.Малин) звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до Комунального підприємства "Малинтеплоенерго" (Житомирська обл., м.Малин) про стягнення 31556,88 грн.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 30.04.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №906/642/15, розгляд справи призначено на 11.06.2015р. та зобов'язано сторони надати суду докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

В судове засідання 11.06.2015р. відповідач свого представника не направив. 28.05.2015р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну за вих.№235 від 25.05.2015р., згідно якого КП "Малинтеплоенерго" визнає позовні вимоги ПАТ "Малинська паперова фабрика - Вайдманн". Відповідач повідомив, що в даний час вирішується питання надходження державних коштів з оплати пільг та субсидій, які спрямовуються на оплату заборгованості за цим договором. Крім того, відповідач просить відкласти розгляд справи в межах строку визначеного ст. 69 ГПК України для надання додаткових доказів проведення оплати, а також, просить приєднати до матеріалів справи додані до відзиву документи згідно наведеного переліку. Отримані документи судом долучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник заявила усне клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про заборгованість за вих. №3 від 11.06.2015р. та копії статуту позивача. Подані документи судом долучено до матеріалів справи.

За наведених обставин, зважаючи на неявку представника відповідача, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, для надання відповідачу можливості реалізувати принцип змагальності, забезпечення участі в судовому засіданні, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, враховуючи також необхідність подання додаткових доказів, господарський суд ухвалою від 11.06.2015 р. відклав розгляд справи на 23.06.2015р.

В засіданні суд представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до клопотання вх.№8347/15 представник подала для долучення до матеріалів справи рахунки - фактури та копії актів звірки по договорам. Додатково, у клопотанні представник письмово повідомила, що сума боргу КП "Малинтеплоенерго" перед позивачем на дату судового засідання не змінилась і складає 31556,88 грн.

В засідання суду представник відповідача не прибув.

22.06.2015р. до суду факсом від КП "Малинтеплоенерго" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№8251), за яким відповідач просить відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв'язку з відпусткою юрисконсульта. Водночас, в клопотанні відповідач зазначив, що на даний час вирішується питання щодо погашення заборгованості шляхом проведення взаємозаліків з позивачем, а також, погашення боргу відповідно до Постанови КМУ №375 від 04.06.2015 р.

Судом розглянуто вказане клопотання та відхилено з огляду на наступне.

Відповідно до ст.28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Таким чином, за змістом наведених положень, право на представництво юридичної особи пов'язане не з конкретною фізичною особою, а з наявністю акта органу управління юридичної особи, котрим ця юридична особа наділяє особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.

При цьому, слід зазначити, що ГПК не обмежує кількості представників, яких може призначити одна особа. Так, юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи, які є штатними працівниками юридичної особи, можуть бути її представниками, якщо вони діють у межах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи.

Судом враховується, що саме клопотання від імені Комунального підприємства "Малинтеплоенерго" підписане директором підприємства, що підтверджує можливість забезпечення відповідачем (за його бажання) участі його представника при здійсненні розгляду справи.

Суд звертає увагу, що про призначення справи до розгляду відповідач був повідомлений завчасно, тобто, мав час та можливість як для вибору представника своїх інтересів під час розгляду справи, так і для реалізації своїх прав як відповідача по справі, зокрема, для ознайомлення з матеріалами справи, подачі письмового відзиву на позов (ст.59 ГПК України) та письмових доказів (ст.33 ГПК України). Метою судового представництва є необхідність забезпечення реалізації процесуальних прав осіб, які беруть участь у справі. Суд зауважує, що відповідач мав можливість здійснити повний та професійний судовий захист своїх інтересів не лише направивши представника товариства в засідання суду (з урахуванням положень ст.28 ГПК України) для надання усних пояснень, а й підготувавши письмові пояснення по суті господарського спору та надавши (за наявності) відповідні письмові докази у спростування позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" про стягнення 31556,88 грн.

При цьому, розгляд справи вже відкладався господарським судом, зважаючи на нез'явлення в засідання суду представника відповідача та його клопотання про відкладення розгляду справи, а відсутність представника товариства відповідно до ст.77 ГПК України не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

До того, ж стосовно посилань відповідача у клопотанні на можливість вирішення спору у добровільному порядку та погашення заборгованості, суд приймає до уваги, що: по-перше, незважаючи на те, що справа уже відкладалась судом з огляду на аналогічні мотиви відповідач, проте, будь-яких доказів погашення боргу повністю чи частково чи врегулювання спору між сторонами іншим шляхом на день розгляду справи відповідач не подав; по-друге, добровільне погашення боргу відповідачем чи укладення між сторонами мирової угоди можливе на будь-якій стадії судового процесу. Тому, такі доводи відповідача також не є підставою для відкладення розгляду справи

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Отже, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи викладене, оскільки правова позиція щодо позову у справі викладена відповідачем письмово у відзиві на позовну заяву (а.с.42); враховуючи, що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, проте, своїм правом приймати участь в судовому засіданні останній не скористався; зважаючи також на те, що явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, при цьому, строк розгляду позовної заяви, встановлений ст.69 ГПК України, майже сплинув (позовна заява надійшла до суду 29.04.2015 р.), а згідно ст.77 ГПК України відкладення розгляду справи можливе в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, господарський суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності представника відповідача та за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зібрані у справі документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2013р. між Публічним акціонерним товариства "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" (постачальник) та Комунальним підприємством "Малинтеплоенерго" (споживач) укладено договір №SE5-20102013 постачання деаерованої води (а.с.8-11), за яким постачальник зобовязався постачати споживачеві деаеровану воду (далі вода) для підживлення водогрійних котлів споживача, а споживач зобовязується приймати та оплачувати поставлену воду на умовах, передбачених цим договором, обєм споживання води, протягом дії цього договору, становить 2200 м.куб (п.1.1. договору).

01.10.2014 р. між тими ж сторонами укладено договір №SE5-20102914 постачання деаерованої води (а.с.14-17), на аналогічних попередньому договору умовах.

До договорів також були підписані додатки №1 "Протокол погодження договірної ціни на постачання деаерованої води" (а.с.12 та а.с.18).

У розділі 2 договорів сторони встановили вимоги щодо кількості та якості води, а в розділі 3 погодили облік кількості використаної води. Зокрема, відповідно до п.3.1., п.3.2. договору, обсяг використаної води визначається згідно показників лічильника води, атестованого у встановленому порядку, який встановлений та опломбований споживачем та території споживача. Зняття показників лічильника води здійснюється о 8 год. Першого робочого дня, наступного за звітним місяцем, персоналом споживача спільно з представником постачальника, про що складається акт. Підписаний уповноваженими особами сторін акт є підставою для проведення розрахунків відповідно до розділу 6 цього договору.

Відповідно до п.5.1. договорів, ціна води встановлюється з розрахунку вартості одного кубічного метра води відповідно до протоколу погодження ціни на деаеровану воду (додаток 1 до цього договору).

Пунктом 6.1. договорів встановлено, що вартість використаної споживачем води визначається постачальником на підставі акту про кількість спожитої води і діючої ціни на воду за звітний місяць.

За змістом пунктів 6.2. - 6.4. договору, розрахунки за використану воду проводяться виключно в грошовій формі; розрахунковим періодом є календарний місяць; розрахунки за використану воду здійснюються на підставі рахунку, який постачальник виставляє споживачу до четвертого числа місяця, наступного за звітним, споживач зобовязаний оплатити рахунок протягом 7 (семи) банківських днів з дати його виставлення шляхом перерахування споживачем на розрахунковий рахунок постачальника суми, зазначеної в рахунку.

У відповідності до п.7.2.1. договору, споживач зобовязаний своєчасно, в установлені цим договором строки, проводити розрахунки за поставлену воду.

За змістом п.13.1. договору №SE5-20102013 постачання деаерованої води від 01.10.2013 р., цей договір набирає чинності після його підписання уповноваженими особами сторін і діє до з 01.10.2013р. до 15.04.2015р., а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Відповідно до п.13.1. договору №SE5-20102914 постачання деаерованої води від 01.10.2014 р., цей договір набирає чинності після його підписання уповноваженими особами сторін і діє з 01.10.2014 р. до 15.04.2015 р., а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Розглядаючи питання законності та обґрунтованості заявлених у справі позовних вимог суд враховує вищевикладені умови договорів, а також, наступне.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Згідно ст.175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами пункту 1 статті 692 вказаного Кодексу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні норми містяться в ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до умов договорів від 01.10.2013 р. та від 01.10.2014 р. позивач виконував свої зобов'язання належним чином, поставляючи під час дії вказаних договорів погоджений ними товар деаеровану воду, про що сторонами підписано двосторонні акти, позивачем виставлено до оплати за поставлену відповідачу воду рахунки-фактури. Зокрема, за договором №SE5-20102013 постачання деаерованої води від 01.10.2013р. про поставку води сторонами складено акти від 31.03.2014р., від 15.04.2014р. (а.с.20,22) та виставлено постачальником рахунки-фактури № від 31.03.2014 р. на суму 13622,11 грн. та № від 29.04.2014р. (а.с.19,21), а всього на суму 15433,92грн. За договором №SE5-20102914 постачання деаерованої води від 01.10.2014 р. сторонами складено акти від 31.10.2014р., від 30.11.2014р., від 31.12.2014р. (а.с.24,26,28), постачальником виставлено рахунки-фактури № від 31.10.2014р. на суму 6004,98 грн., № від 30.11.2014р. на суму 8637,30 грн. та № від 31.12.2014р. на суму 1480,68 грн. (а.с.78-80), а всього на суму 16122,96 грн.

Як уже зазначалось, за умовою пунктів 6.4. договорів, відповідач мав оплатити вищевказані рахунки протягом 7 (семи) банківських днів з дати його виставлення.

Проте, в свою чергу, відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманої води належним чином відповідно до умов договору не виконав. Щодо сплати заборгованості за договорами відповідно до вищезазначених актів і рахунків-фактур, в загальній сумі 31566,88 грн. позивач звернувся з позовом до суду. Станом на 12.06.2015 р., відповідно до актів звірки розрахунків між сторонами (а.с.81,82) загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 31566,88 грн.

Відповідно до пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні 23.06.2015 р. з моменту подання позову до господарського суду вказана заборгованість Комунального підприємства "Малинтеплоенерго" не сплачувалась, сума заборгованості не змінювалась, про що представник також повідомив письмово у тексті клопотання про долучення до матеріалів справи документів (а.с.75).

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів в порядку ст.ст.33,34 ГПК України на підтвердження здійснення розрахунку з позивачем за спірними договорами, позовні вимоги в частині стягнення 31566,88 грн. заборгованості є обґрунтованими та доведеними, а тому мають бути задоволені господарським судом.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Малинтеплоенерго" (11600, Житомирська обл., м.Малин, вул.Стуса,23, ідентифікаційний код 32277167) на користь Публічного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" (11602, Житомирська обл., м.Малин, вул.Приходька, буд.66, ідентифікаційний номер 00278735):

- 31556,88 грн. заборгованості,

- 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 30.06.15

Суддя Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2, 3 - сторонам