РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015Справа №906/567/15

За позовомПриватного підприємства «Енергоагропром»
доПублічного акціонерного товариства «Енергобанк»
пропро зобов'язання перерахувати 11900,00 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Кисельов А.А. - керівник;
від відповідача Тепляков Ю.О. - представник;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Енергоагропром» звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про зобов'язання перерахувати 11900,00 грн. на поточний рахунок позивача, відкритий в ПАТ «Приватбанк», які знаходяться на поточному рахунку відповідача згідно з договором на здійснення розрахунково-касового обслуговування №38/97 від 25.02.1997 та договору банківського рахунку від 01.06.2008.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем 30.12.2014 та 30.01.2015 були надані відповідачу платіжні доручення на перерахування грошових коштів на загальну суму у розмірі 11900,00 грн., проте відповідач всупереч умов укладених між сторонами договорів вказані платіжні доручення залишив без виконання. Таким чином, позивач просить суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» перерахувати 11900,00 грн. на поточний рахунок позивача, який відкритий в ПАТ «Приватбанк» м.Житомир (р/р0001, МФО 311744).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.04.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №906/567/15 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 05.05.2015 справу №906/567/15 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Згідно автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва справу №906/567/15 передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.05.2015 прийнято справу №906/567/15 до свого провадження та призначено її розгляд на 11.06.2015.

В судовому засіданні 11.06.2015 оголошено перерву до 24.06.2015.

Представник позивача в судове засідання 24.06.2015 з'явився, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 24.06.2015 з'явився, надав суду відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що вимоги позивача порушують порядок, встановлений для заявлення та задоволення вимог кредиторів визначений ст.ст. 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», т.я. в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» з 13.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №93 від 30.04.2015 було продовжено здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Енергобанк» по 11.06.2015 включно. Також відповідач зазначає, що відповідно до постанови Правління НБУ від 11.06.2015 № 370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015 № 115, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» строком на 1 рік з 12.06.2015 до 11.06.2016 включно.

В судовому засіданні 24.06.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.1997 між Приватним підприємством «Енергоагропром» (клієнт, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» було укладено договір на здійснення розрахунково-касового обслуговування №38/97 (надалі договір № 1), а 01.06.2008 - договір банківського рахунка (далі - договір № 2), відповідно до умов яких: банк відкрив клієнту рахунки №644807 та № та зобов'язався здійснювати розрахунково - касове обслуговування, приймати і зараховувати грошові кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (п.п. 1, 1.1. відповідно), клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства, за винятком безспірного стягнення та безакцептного списання коштів (п.3.1. договору №1), банк бере на себе зобов'язання, зокрема своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до інструкції про безготівкові розрахунки в господарському обороті (п.4.2. договору №1), банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду нормативно-правовими актами та цим договором, а клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком згідно тарифів банку, які встановлюються банком (п.1.2. договору №2), платежі з рахунків клієнта банк здійснює в межах залишків коштів на цих рахунках на початок операційного дня, банк має право здійснювати платежі з рахунків з урахуванням сум, що надходять на рахунки клієнта протягом операційного часу (п.1.3. договору №2).

Станом на 12.02.2015 на рахунку позивача знаходились кошти в сумі 12192,72 грн., що підтверджується довідкою відповідача за вих.№57/1/32.1/02 від 12.02.2015.

30.12.2014 та 30.01.2015 позивач подав банку для виконання платіжні доручення №41 на суму 2400,00 грн. та №3 на суму 9500,00 грн., а загалом на суму 11900,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем всупереч умов укладених між сторонами договорів вказані платіжні доручення залишені без виконання. Таким чином, позивач просить суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» перерахувати 11900,00 грн. на поточний рахунок позивача, відкритий в ПАТ «Приватбанк» м.Житомир (р/р 0001, МФО 311744)..

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка, зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом, за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ст. 1068 Цивільного кодексу України).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України ).

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка, зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом, за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ст. 1068 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки (ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Судом встановлено, що станом на час звернення до суду з позовною заявою, подані позивачем на виконання до банку 30.12.2014 та 30.01.2015 розрахункові документи загалом на суму 11900,00 грн., залишилися невиконаними банком.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015 №96 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12.02.2015 прийнято рішення №29 про запровадження з 13.02.2015 року по 13.05.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. В подальшому, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» по 11.06.2015 (включно).

Відповідно до постанови Правління НБУ від 11.06.2015 № 370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015 № 115, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» строком на 1 рік з 12.06.2015 до 11.06.2016 включно.

Положеннями ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 1 вказаного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (частини 2 та 3 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів»).

Положеннями ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої ст. 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною 4 вказаною вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Отже, з огляду на зазначене вище, та враховуючи прийняте рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» задоволення вимог кредиторів банку, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відкликання Національним банком України на момент вирішення спору банківської ліцензії відповідача та ініціювання процедури його ліквідації як юридичної особи, зумовило для позивача настання відповідних правових наслідків, зокрема, виникнення спеціальної процедури пред'явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при цьому задоволення вимог окремого кредитора - юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що станом на момент розгляду даного спору Національним банком України у відповідача відкликано банківську ліцензію, виконання спірних операцій з перерахування коштів на виконання умов укладених між сторонами договорів стало не можливим.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у випадку відмови в позові покладається на позивача.

Керуючись статтями 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 25.06.2015

Суддя Ю.М. Смирнова