ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

04.06.2015р. Справа № 917/805/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамантверк Україна", вул.

Маршала Бірюзова, 45А, м. Полтава,Полтавська область,36007

до 1. Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", вул. Артема,60, м. Київ 50,04050

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді-Стар", вул.Маршала Бірюзова,буд. 45-А, м. Полтава

про розірвання договору та стягнення 257 577,06 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: Пістряк М.С. дов. б/н від 09.04.2015 року;

СліпченкоЮ.А.-дов. б/н від 09.04.2015р.;

Брюховецький О.В. б/н дов. від 09.04.2015 року

від відповідача 1: нез"явився

від відповідача 2: Голяніщев Д.Ю. дов. б/н від 09.04.2015 року

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про розірвання Договору№ 4295 на розрахунково-касове обслуговування від 17.02.2015 р. та стягнення 257577,06 грн.

В судовому засіданні 12.05.2015р. було оголошено перерву до 10.30 год. 04.06.2015р.-а.с.78-80.

05.05.2015р. за вхід.№ 6569 канцелярії суду директор ТОВ ''ДіамантверкУкраїна''Арустамян А.С. подав заяву за вих.. № 19 від 05.05.2015р. діловодства товариства з додатками. Суд заву з додатками прийняв до розгляду та залучив її до матеріалів справи- а.с. 107-129.

03.06.2015 року за вхід. № 8144 канцелярії суду заступник генерального директора по фінансовим питанням ТОВ ''ДІ-СТАР'' Лукашенко А.М. подав відзив на позовну заяву в тексті якого просить прийняти рішення по суті заявлених позовних вимог з урахуванням всіх фактичних обставин справи та врахувати те,що товариство заявлені до нього позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить розглядати справі без участі представника підприємства - а.с. 81-83.

Представник ПАТ Банк ''Фінанси та кредит''І.В. Дробот за вхід. № 8273 від 03.06.2015 року канцелярії судуподав заяву про передачу справи за підсудністю (ч.1 ст.15 ГПК України) за місцем знаходження ПАТ Банк ''Фінанси та кредит''- до господарського суду м. Києва, оскільки на його погляд до відповідача №2 позовних вимог про розірвання договору № 4295 від 17.02.2015 року не заявлено - а.с. 84.

Суд виходить із тих обставин, що позов заявлено до двох відповідачів і частиною 1 статті 15 ГПК України визначено територіальну підсудність справ господарського суду за місцезнаходженнямсторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо. Другий відповідач зобов'язався за договором поруки від 17 лютого 2015 року (п. 1.1-1.3; п.2.1-2.2.) перед кредитором відповідати в обсязі 1000 грн. за своєчасне і повне виконання зобов'язань ПАТ Банк ''Фінанси та кредит''/у подальшому - Боржник / по договору на розрахунково-касове обслуговування № 4295 від 17.02.2015 року.

У разі невиконання, або неналежного виконання Боржником зобов'язань за вищевказаним договором поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний боржник в обсязі 1000 грн.

Справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного із відповідачів за ВИБОРОМ ПОЗИВАЧА - див. ч.3 ст. 15 ГПК України -а.с 48; 84-93.

Суд заяву з додатками прийняв до розгляду, розглянув по суді і залишив її в частині передачі справи до розгляду господарського суду м. Києва без задоволення; залучив заяву та додаток до неї - світлокопію витягу за № 20565665 станом на 15.05.2015р. до матеріалів справи - а.с. 84-96.

Позивач та його представники в судовому засіданні заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач №1 - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" повноважного представника в судове засідання не направив, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи), відзив на позовну заяву не подав, вимоги п. 4 ухвали суду від 16.04.2015 року про порушення провадження у справі не виконав.

Відповідач № 2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ді-Стар", відзив на позовну заяву подав, заявлені позивачем вимоги підтримує і як поручитель за договором поруки від 17 лютого 2015 року (п. 1.1-1.3; п.2.1-2.2.) перед кредитором відповідати в обсязі 1000 грн. за своєчасне і повне виконання зобов'язань ПАТ Банк ''Фінанси та кредит'' /у подальшому - Боржник/ по договору на розрахунково-касове обслуговування № 4295 від 17.02.2015р. -а.с. 18-21.

З огляду на вищевикладене, та достатністю документальних доказів в матеріалах справи для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи та подані сторонами додаткові докази, заслухавши пояснення представниківпозивача і дослідивши подані ними додаткові судом встановлено,17 лютого 2015 року, у м. Полтаві, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамантверк Україна» (Клієнт) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (Банк) було укладено Договір № 4295 на розрахунково-касове обслуговування (надалі за текстом - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. Договору Банк (Відповідач-1) відкрив Клієнту (Позивачу) поточний рахунок № 01 в гривнях та зобов'язувався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язувався оплачувати послуги Банку відповідно до Тарифів Банку в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до пункту 2.1. Договору Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день Банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

У січні 2015р. Позивач отримав від Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» копію листа вих. № 2//1 від 05 січня 2015р. про зміну поточного рахунку Позивача № 01 в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» на № 9501 з 16 березня 2015р.

02 квітня 2015 року Позивач направив Відповідачу-1 платіжне доручення № 2 від 2 квітня 2015 р. на суму 204833,70 грн. про перерахування грошових коштів на свій поточний рахунок в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Направлення Позивачем Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» вищевказаного платіжного доручення підтверджується описом вкладення в цінний лист та поштовою квитанцією від 02.04.2015.

Відповідач-1 - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» отримав платіжне доручення № 2 від 2 квітня 2015 р. на суму 204833,70 грн. 03 квітня 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно умов Договору Банк повинен був виконати платіжне доручення Клієнта № 2 від 2 квітня 2015р. на суму 204833,70 грн. в операційний день 6 квітня 2015 року, однак переказ грошових коштів згідно цього платіжного доручення Відповідач-1 не здійснив.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у ст.ст. 525, 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк (ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України). У відповідності до ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від договору та від зобов'язання не допускається.

Ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Умови Договору свідчать про те, що за своєю правовою природою Договір є договором банківського рахунка.

Згідно з ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка укладається для відкриття або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Ч. 1 ст. 1068 Цивільного кодексу України встановлено, що банк зобов'язаний вчинити для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно з підпунктом 3.3.2. пункту 3.3. Договору Відповідач-1 зобов'язався вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунків Позивача та виконувати за дорученням Позивача розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що містяться в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Аналогічні положення щодо строків виконання Відповідачем-1 розрахункових документів Позивача містяться і в Договорі.

Так, відповідно до підпункту 3.3.3. пункту 3.3. Договору Банк зобов'язується здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунків Позивача у визначений внутрішніми документами Банка робочий час крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів.

Таким чином, з огляду на вищевказані положення чинного законодавства та Договору, Банк зобов'язаний виконувати розрахункові документи Позивача не пізніше наступного операційного дня після їх отримання.

Наявність на рахунку Позивача у Банку коштів достатніх для виконання платіжних доручень підтверджується випискою з рахунку Позивача у Банку № 01 за період з 17.02.2015 по 13.03.2015 р., випискою з рахунку Позивача у Банку № 9501 за період з 13.03.2015 по 08.04.2015 р.-а.с.26-42.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, Відповідач-1 не виконав платіжне доручення Позивача №2 від 2 квітня 2015 р. на суму 204833,70 грн. у встановлений строк- 23.

З метою підвищення якості обслуговування клієнтів, ефективності управління валютними і ринковими ризиками, впровадження міжнародних стандартів обслуговування Спостережна Рада Банку 25 листопада 2014 року Банком та філією'' Полтавське РУ'' АТ '' Банк '' Фінанси та Кредит '' проводиться рабатка з реорганізації філії '' Полтавське РУ'' у відділення № 161АТ '' Банк '' Фінанси та Кредит '' з переведенням його на баланс головного банку '' з організіційним підпорядкуванням Придніпровському регіональному департаменту Головного банку-а.с. 22.

Відповідно до п. 22.7 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі відмови з будь-яких причин у прийнятті розрахункового документа банк має повернути його ініціатору не пізніше наступного операційного дня банку із зазначенням причини повернення.

Згідно з п. 2.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. № 22, з наступними змінами та доповненнями, порядок повернення банком своїм клієнтам оформлених ними розрахункових документів та супровідних документів визначається в договорах банківського рахунку клієнтів. Банк, повертаючи розрахунковий документ у день його надходження, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено) та зазначити дату його повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку).

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку,що Відповідач-1 взяті на себе зобов'язання за Договором № 4295 на розрахунково-касове обслуговування від 17.02.2015 р. не виконав, переказ коштів за наданим Позивачем платіжним дорученням № 2 від 2 квітня 2015 р. на суму 204833,70 грн. не здійснив без належного обгрутування та безпідставно відмовся виконувати законні вимоги клієнта.

Що і стало підставою для позивача звернутися до господарського суд з позовом на підставі пункту 8.2 договору про його розірвання - а.с. 21.

Згідно з п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Розрахунок суми пені станом на 14.04.2015 р. за період з 07.04.2015 р. по 14.04.2015 р. за 8 днів:

204833,70 х 0,1 % = 204,83 грн. - сума пені за один день.

8 х 204,83 = 1638,64 грн. сума пені за 8 днів.- а. с. 124-125.

07 квітня 2015 року Позивач надіслав Відповідачу-1 заяву вих. № 13 від 07.04.2015 р. про закриття поточного рахунку та розірвання договору № 4295 на розрахунково-касове обслуговування - а.с.42.

Направлення Позивачем Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит»відповідачу № 1 вищевказаної заяви підтверджується описом вкладення в цінний лист та поштовою квитанцією від 07.04.2015 р.- 43.

Відповідач №1 - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» 08.04.2015р. отримав заяву про закриття поточного рахунку №01 в гривнях та розірвання договору № 4295 на розрахунково-касове обслуговування від 17 лютого 2015р., що підтверджується роздруківкою відстеження поштових пересилань з офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта"-44.

08 квітня 2015 р. Позивач надіслав Відповідачу-1 заяву про закриття поточного рахунку № 9501 в гривнях у зв'язку з розірванням договору № 4295 на розрахунково-касове обслуговування від 17 лютого 2015р. - 45-47.

Направлення Позивачем Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» вищевказаної заяви підтверджується описом вкладення в цінний лист та поштовою квитанцією від 08.04.2015 р.

Відповідач-1 - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» 09.04.2015р. отримав заяву про закриття поточного рахунку №9501 в гривнях у зв'язку з розірванням договору № 4295 на розрахунково-касове обслуговування від 17 лютого 2015р., що підтверджується роздруківкою відстеження поштових пересилань з офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Ч. 1 ст. 1075 Цивільного кодексу України передбачає можливість розірвання договору банківського рахунка на вимогу клієнта у будь-який час.

Відповідно до ч. 3 ст. 1075 Цивільного кодексу України залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інших рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Згідно з підпунктом 20.6. пункту 20 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003р., з наступними змінами та доповненнями, банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком (вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо).

Залишок коштів на рахунку Позивача в Банку станом на 09.04.2015р. становив 254833,70 грн., що підтверджується випискою з рахунку Позивача у Банку № 9501 за період з 13.03.2015 по 08.04.2015-а.с.33-41..

Однак Відповідач-1 не здійснив перерахування залишку коштів на поточний рахунок Позивача в АТ «Райффайзен Банк Аваль», не зважаючи на таку вимогу Позивача.

З урахуванням того, що право власності є непорушним (ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України), а Відповідач-1 не має права встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження права Позивача розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд (ч. 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України), обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом є вимоги Позивача про стягнення з Відповідача-1 залишків коштів на рахунку Позивача у Банку, що станом на 09.04.2015р. (згідно з доданою до цієї позовної заяви банківською випискою по особовому рахунку Позивача у Банку № 9501 за період з 13.03.2015 по 08.04.2015) становлять 254833,70 грн. - 33-41.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Даний обов'язок боржника встановлений для всіх випадків неправомірного утримання суми боргу, його неповернення.

Оскільки законом передбачена така відповідальність Відповідача-1, підлягають задоволенню вимоги Позивача щодо стягнення трьох відсотків річних з Відповідача-1.

Розрахунок 3 % річних від суми заборгованості за період з 10.04.2015 р. по 14.04.2015 року за 5 днів:

кількість прострочених днів х суму боргу х 3% = 3 % річних

365 днів (рік) х 100 %

5 днів х 254833,70 грн. х 3% = 104,72 грн.

365 дні х 100 %

3 % річних від суми заборгованості за період з 10.04.2015 р. по 14.04.2015 року за 5 днів складає 104,72 грн.

Щодо вимог позивача до відповідача №2 ТОВ '' ДІ-СТАР ''

Відповідно до ч. 1 ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

17 лютого 2015 року між ТОВ «Діамантверк Україна» (Кредитор) та ТОВ «Ді-Стар» (Поручитель) був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель (Відповідач-2) зобов'язується перед кредитором (Позивачем) за виконання зобов'язання Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» по договору на розрахунково-касове обслуговування № 4295 від 17 лютого 2015 р. в обсязі 1000 грн.-див.п.п. 1.1-2.2а.с. 48.

Згідно з ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У відповідності з ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У зв'язку з порушенням Відповідачем-1 зобов'язання щодо переказу коштів Позивача згідно договору на розрахунково-касове обслуговування № 4295 від 17 лютого 2015р., Позивач заявляє про стягнення з Поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» (Відповідач-2) 1000 грн. на підставі договору поруки від 17 лютого 2015р.

Вказані вимоги підтверджені наявними у справі доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК Українирішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 КонституціїУкраїни та ст. 33, ст. 34 Господарськогопроцесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимог і заперечень, доказиподаються сторонами та іншимиучасниками судового процесу, господарський суд приймаєтількитідокази, якімаютьзначення для справи, обставинисправи, яківідповідно до законодавстваповинні бути підтвердженіпевнимизасобамидоказування, не можутьпідтверджуватисьіншимизасобамидоказування.

Відповідно до ст. 4-3 Господарськогопроцесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Статтею 43 ГПК Українивизначино, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом .

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про розірванні договору № 4295 на розрахунково-касове обслуговування від 17 лютого 2015р.,254833,70 грн., та стягнення суму відповідача № 1: пені у розмірі 1638,64 грн., суму 3% річних від суми боргу у розмірі 104,72 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином витрати по сплаті судового збору в сумі 6352,54 грн. стягуються з відповідача № 1.

Також наявні у справі матеріали та докази дають підстави задовольнити заявлені позовні вимоги до відповідача № 2 грошових коштів в сумі 1000,00 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 20,00 грн.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким заявлені позовні вимоги задовольнив в повному обсязі.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, керуючись статтями 4,4-1 - 4-7, 15, 22, 28, 32 - 34,35, 36, 38, 43, 49, 60,75, ч.5 ст.81,82,82-1,83 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Розірвати договір на розрахунково-касове обслуговування № 4295 від 17 лютого 2015р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамантверк Україна» та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит».

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, Код ЄДРПОУ та ідентифікаційний код юридичної особи: 09807856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамантверк Україна» (36007, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 45А, Код ЄДРПОУ та ідентифікаційний код юридичної особи: 37958989) залишок коштів на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамантверк Україна», що станом на 09.04.2015 р. складає - 254833,70 грн., суму пені у розмірі 1638,64 грн., суму 3% річних від суми боргу у розмірі 104,72 грн., а також 6352,54 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» (36007, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 45А, Код ЄДРПОУ та ідентифікаційний код юридичної особи: 25169355) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамантверк Україна» (36007, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 45А, Код ЄДРПОУ

та ідентифікаційний код юридичної особи: 37958989) суму у розмірі 1000,00 грн., а також 20,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 11.06.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.