РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015Справа №910/13788/15
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Кот Т.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Данон", м. Київ
доФізичної особи - підприємця Драпіковського Сергія Борисовича, м. Київ
простягнення заборгованості 9062,45 грн.
за участю представників сторін:

від позивача: Таран О.О. (на підставі довіреності №167 від 12.01.2015р.)
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Данон" (надалі - ТОВ "Данон") звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Драпіковського Сергія Борисовича (надалі - ФОП Драпіковський С.Б.) про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 6349,31 грн., 3% річних у розмірі 94,46 грн. та інфляційних у розмірі 2618,69 грн.

Ухвалою від 02.06.2015р. за вказаним позовом господарським судом міста Києва порушено провадження у справі № 910/13788/15, розгляд справи призначено на 24.06.2015р.

22.06.2015р. через відділ діловодства господарського суду позивачем подано документи для залучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 24.06.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав, з урахуванням тої обставини, що відповідачем оплачено суму основного боргу.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що позивачем надані всі докази необхідні для прийняття рішення та беручи до уваги приписи ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/13788/15.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписом ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

26.03.2013р. між ТОВ "Данон" (продавець) та ФОП Драпіковським С.Б. (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №260613 (надалі - Договір), згідно із п. 1.1 якого продавець зобов'язується передавати, а покупець приймати й оплачувати молочну продукцію та інші продукти харчування (далі - товар). Товар передається партіями, обумовленими як зазначено нижче в статті 2 на умовах даного договору.

Відповідно до п. 2.2. договору кількість і асортимент товару, що складає одну партію, що поставляється за договором, узгоджуються Сторонами в товарних накладних. У кожній накладній повинні бути зазначені, асортимент і кількість товару, ціна за одиницю кожного найменування товару, загальна вартість кожної окремої партії товару.

Згідно п. 4.5 договору момент передачі товару, а також прийняття товару за кількістю та якістю підтверджуються підписом і печаткою Покупця на (товарно-транспортній) накладній.

Товар вважається переданим продавцем і прийнятий покупцем після вручення товару покупцеві і завершення процесу приймання товару покупцем, що підтверджується підписом представника покупця на товарній накладній по поставленій партії товару. Приймання товару повинно бути здійснено безпосередньо під час вручення товару покупцеві і має виконуватись в присутності водія (представника) продавця. При прийманні товару виконується огляд товару й перевірка відповідності товару по кількості і якості (п. 5.1 договору).

Пунктом 7.1 договору сторони погодили, що підставою для розрахунків між сторонами є даний договір і товарні накладні продавця.

Покупець оплачує 100% вартості товару безготівковим розрахунком протягом 14-ти (чотирнадцяти) календарних днів з моменту оформлення приймання товару (п. 7.2 договору).

Договір набирає сили з дня підписання і діє до 30.12.2014 року, якщо тільки його дія не припиниться раніше відповідно до положень даної статті (п. 10.1 договору).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що на виконання умов договору від 26.03.2013р., позивачем було поставлено відповідачеві товар на суму 6349,31 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною №PG7 від 13.11.2014р. на суму 6349,31 грн. (належним чином засвідчена позивачем копія, якої знаходяться в матеріалах справи, а оригінал досліджено у судовому засіданні), яка підписана представниками позивача та відповідача та скріплена печатками.

Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що покупець оплачує 100% вартості товару безготівковим розрахунком протягом 14-ти (чотирнадцяти) календарних днів з моменту оформлення приймання товару.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, всупереч умовам укладеного договору і положенням ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, відповідач взяті на себе за договором №260613 від 26.06.2013р. зобов'язання не виконав, товар у визначений договором строк не оплатив.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до умов п. 72 договору та вимог ст. 530 ЦК України, відповідач повинен був оплатити вказану накладну в строк до 27.11.2014р. на суму 6349,31 грн.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідачем 03.06.2015р. (після порушення провадження у справі) оплачено суму основної заборгованості у розмірі 6349,31 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою ТОВ "Данон" за №275/15 від 22.06.2015р. та актом звірки взаємних розрахунків між сторонами станом на 16.06.2015р.

Таким чином, на момент прийняття рішення у справі, відсутній предмет спору в частині стягнення основного боргу, а тому провадження у справі в частині основного боргу підлягає припиненню на підставі п. 1 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

У зв'язку із порушенням відповідачем зобов'язання щодо оплати отриманого товару, позивач просить стягнути з відповідача 94,46 грн. 3 % річних та 2618,69 грн. інфляційних втрат.

Судом встановлено, що станом на день порушення провадження у справі, відповідач порушив зобов'язання, у встановлений строк суму отриманого товару, позивачу не оплатив.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, судом визнано його обґрунтованим, а тому за порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 3% річних в розмірі 94,46 грн. та 2618,69 грн. інфляційних втрат за визначений позивачем період з 28.11.2014р. по 28.05.2015р.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги нормативно та документально доведені, а тому підлягають частковому задоволенню, а саме: 94,46 грн. - 3% річних та 2618,69 грн. - інфляційних. В частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу, провадження у справі підлягає припиненню за відсутністю предмету спору.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Данон" задовольнити частково.

2. В частині позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 6349,31 грн., провадження у справі припинити за відсутністю предмета спору

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Драпіковського Сергія Борисовича (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 6, кв. 98, ідентифікаційний код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Данон" (04170, м. Київ, вул. Баговутівська, буд. 17-21, ідентифікаційний код 25384846) 3% річних у розмірі 84 (дев'яносто чотири) грн. 46 коп., інфляційні у розмірі 2618 (дві тисячі шістсот вісімнадцять) грн. 69 коп., судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 30.06.2015р.

Суддя В.В. Князьков