ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Справа № 912/4257/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддів:Кролевець О.А., Попікової О.В. (доповідач у справі)

за участю представників:
від позивача:ОСОБА_4, дов. від 19.11.2014р.,
від відповідача: від третьої особи 1: від третьої особи 2:ОСОБА_5 , дов. від .5.11.2014р., ОСОБА_5 , дов. від .6.06.2014р., не з'явились (про дату, час та місце судового розгляду повідомлено належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуучасника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий колос" ОСОБА_6
на рішення та постановуГосподарського суду Кіровоградської області від 03.02.2015р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2015р.
у справі№912/4257/14 господарського суду Кіровоградської області
за позовомучасника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий колос" ОСОБА_6
до треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий колос" 1. учасник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий колос" ОСОБА_7; 2. колишній учасник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий колос" ОСОБА_8
провизнання рішення зборів недійсним

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року учасник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий колос" ОСОБА_6 (далі - учасник СТОВ "Золотий колос" ОСОБА_6) звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий колос" (далі - СТОВ "Золотий колос", товариство) про визнання недійсними рішень: про зміну складу засновників СТОВ "Золотий колос"; про затвердження нової редакції статуту; про уповноваження особи на подачу документів для проведення державної реєстрації, оформлених протоколом №2 зборів учасників СТОВ "Золотий колос" від 17.12.2012р.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.02.2015р. (суддя Макаренко Т.В.) залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2015р. (головуючий суддя Чередко А.Є., судді Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.), в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого суду та постанова апеляційної інстанції обґрунтовані приписами статей 15, 16, 116, 147 Цивільного кодексу України, статей 53, 60, 62 Закону України "Про господарські товариства" та статті 1 Господарського процесуального кодексу України, застосовуючи які суди дійшли висновків про повноважність зборів учасників СТОВ "Золотий колос", що відбулися 17.12.2012р., і недоведеність порушення прав та інтересів позивача внаслідок прийняття оспорюваних рішень.

Не погодившись з рішенням першої інстанції та постановою апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та постанову, а справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема приписів ч.2 статті 147 Цивільного кодексу України та статей 60, 61, 62 Закону України "Про господарські товариства". При цьому скаржник наголошує на тому, що він, будучи директором товариства, не мав права головувати на зборах учасників СТОВ "Золотий колос" які відбулись 17.12.2012р., а протокол реєстрації участі у загальних зборах від 20.12.2012р. не може підтверджувати повноважність зборів від 17.12.2012р., оскільки не був складений до початку зборів.

Від СТОВ "Золотий колос" та третіх осіб надійшли відзиви на касаційну скаргу позивача, у яких останні просили залишити без змін оскаржувані судові рішення з мотивів, у них викладених.

Розглянувши касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в судових рішеннях та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, на час прийняття оспорюваних позивачем рішень, зазначених у протоколі №2 зборів учасників СТОВ "Золотий колос" від 17.12.2012р., учасниками товариства були ОСОБА_6 з часткою у 70% статутного фонду товариства та ОСОБА_9 з часткою у 30% статутного фонду товариства.

17.12.2012 року були проведені загальні збори учасників СТОВ "Золотий колос", які оформлені протоколом зборів №2 від 17.12.2012р., на яких були прийняті наступні рішення: про зміну складу засновників СТОВ "Золотий колос" у зв'язку з заявою учасника ОСОБА_8 про вихід зі складу засновників товариства та безоплатною передачею своєї частки у розмірі 30% на користь ОСОБА_7; про затвердження нової редакції статуту у зв'язку зі змінами у складі засновників, згідно з якими ОСОБА_6 належить 70% статутного капіталу товариства, а ОСОБА_7 - 30%; про уповноваження ОСОБА_6 на подачу документів для проведення державної реєстрації змін у статуті СТОВ "Золотий колос".

Відповідно до ч.1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

З протоколу зборів учасників СТОВ "Золотий колос" №2 від 17.12.2012р. також вбачається, що головою зборів був ОСОБА_6, на зборах присутні засновники СТОВ "Золотий колос", кворум досягнуто, збори визнано правомочними. Оскільки на час прийняття зборами учасників оспорюваних рішень його учасник ОСОБА_6 (позивач у справі) володів часткою у 70% статутного капіталу СТОВ "Золотий колос" та брав участь у їх проведенні, то збори були повноважними, тобто правомочними приймати рішення з будь-яких питань порядку денного.

Крім того суди попередніх інстанцій належним чином врахували ту обставину, що наявною у справі копією протоколу реєстрації участі у загальних зборах від 20.12.2012р., який було подано ОСОБА_6 до матеріалів реєстраційної справи, додатково підтверджується повноважність зборів учасників СТОВ "Золотий колос", проведених 17.12.2012р.

Наведеним повністю спростовується доводи скаржника про неповноважність зборів учасників СТОВ "Золотий колос", оформлених протоколом №2 від 17.12.2012р.

Відповідно до приписів ч.6 статті 62 Закону України "Про господарські товариства", на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, генеральний директор (директор) не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом було оглянуто матеріали реєстраційної справи СТОВ "Золотий колос" та встановлено, що копія оспорюваного рішення, наявного в матеріалах реєстраційної справи, містить підпис голови зборів ОСОБА_6 та секретаря зборів ОСОБА_10, а під час розгляду справи ОСОБА_6 не заперечував факт вчинення саме ним підпису від імені ОСОБА_6 на протоколі №2 від 17.12.2012р., а не іншою особою. Жодних заперечень з цього приводу не містить і подана позивачем касаційна скарга.

В свою чергу судом апеляційної інстанції було встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_6 станом на 17.12.2012р. був директором СТОВ "Золотий колос". Зазначене також підтверджується копією протоколу №1 установчих зборів засновників ТОВ "Золотий колос" від 27.01.2000р., з якого вбачається, що учасниками товариства було прийнято рішення (по третьому питанню) обрати директором товариства ОСОБА_6 При цьому, як вбачається з копії протоколу №1 зборів засновників СТОВ "Золотий колос" від 28.12.2004р., по другому питанню порядку денного було прийнято рішення обрати ОСОБА_6 постійним головою зборів засновників СТОВ "Золотий колос".

Як роз'яснено в абзаці 2 пункту 10 та абзаці 6 пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", рішення загальних зборів та інших органів управління господарського товариства, що за своєю правовою природою є актами, дійсні, якщо у судовому порядку не буде встановлено інше. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

З матеріалів справи не вбачається та скаржником не доведено визнання недійсним рішення зборів засновників СТОВ "Золотий колос" від 28.12.2004р. про обрання ОСОБА_6 постійним головою зборів. Крім того, з огляду на встановлений судами факт присутності директора СТОВ "Золотий колос" ОСОБА_6 на загальних зборах від 17.12.2012р. та голосування ним з питань порядку денного в якості співзасновника, головування позивача на цих зборах не вплинуло на прийняття ними оспорюваних рішень.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що допущені самим позивачем порушення ч.6 статті 62 Закону України "Про господарські товариства" та п.6.3 Статуту СТОВ "Золотий колос" шляхом головування директора товариства на зборах учасників товариства, які відбулися 17.12.2012р., не свідчать про порушення оспорюваними рішеннями корпоративних прав позивача.

Стосовно посилань заявника касаційної скарги на відступлення частки учасника СТОВ "Золотий колос" ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 з порушенням ч.2 статті 147 Цивільного кодексу України та п.5.5 Статуту СТОВ "Золотий колос", колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 4 частини 1 статті 116 Цивільного кодексу України передбачено право учасника господарського товариства здійснити відчуження належної йому частки у статутному (складеному) капіталі товариства.

Перехід прав на частку у статутному капіталі товариств з обмеженою відповідальністю врегульовано статтею 147 Цивільного кодексу України та статтею 53 Закону України "Про господарські товариства" .

Так, відповідно до вимог ч.2 статті 147 Цивільного кодексу України та ч.2 статті 53 Закону України "Про господарські товариства" відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Пунктом 5.5 Статуту СТОВ "Золотий колос" встановлено, що учасник товариства може за згодою решти засновників уступити свою частку (її частину) одному чи декільком учасникам цього ж товариства. Учасники Товариства користуються правом придбання частки (її частини) учасника, який її уступив, пропорційно їх часткам у Статутному фонді Товариства. Учасники не мають права передавати свою частку у Статутному фонді Товариства третім особам.

Судами І та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно заяви ОСОБА_8 від 14.12.2012р., справжність підпису якого було посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Малогон В.О., ОСОБА_8 припиняє свою участь у сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю "Золотий колос", а також повідомляє про передачу у повному обсязі (відступлення) належної йому частки у статутному капіталі в розмірі, що дорівнює 2220 грн. (30% від загального розміру статутного капіталу), на користь ОСОБА_7, а також просить вивести його зі складу засновників (учасників) сільськогосподарського товариства з дотриманням вимог чинного законодавства. Також ОСОБА_8 повідомляє, що в зв'язку з відступленням прав та обов'язків власника частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства він вибуває зі складу учасників товариства; будь-яких претензій, в тому числі майнової та фінансових, до СТОВ "Золотий колос" та ОСОБА_7 не має.

Судами достеменно з'ясовано, що в дійсності відступлення ОСОБА_8 своєї частки на користь ОСОБА_7 як третій особі, яка не була учасником товариства, відбулося з порушенням положень п.5.5 Статуту товариства.

Однак колегія суддів враховує, що відповідно до ч.1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Як роз'яснено в абзаці 2 пункту 11 та абзаці 1 пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Згідно приписів ч.2 статті 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Судами попередніх інстанцій встановлено, а скаржником не спростовано недоведеність порушення його корпоративних прав, в тому числі прав на участь в управлінні товариством, оскільки, по-перше, на день проведення зборів ОСОБА_6, володіючи часткою у 70% від загального розміру статутного капіталу товариства та будучи присутнім на зборах та головуючи на них, підписав протокол зборів №2 від 17.12.2012р. та не надав господарським судам жодних доказів, які б свідчили про існування заперечень щодо відступлення учасником ОСОБА_8 своєї частки у 30% від загального розміру статутного капіталу товариства на користь ОСОБА_7 По-друге, ОСОБА_6 особисто подав документи для державної реєстрації відповідних змін до Статуту СТОВ "Золотий колос", що підтверджується копією реєстраційної картки з реєстраційної справи СТОВ "Золотий колос".

Колегія суддів враховує, що з метою захисту свого переважного права на купівлю частки учасника ОСОБА_8, позивач, з огляду на розмір своєї частки (70% від статутного капіталу товариства), мав можливість не допустити прийняття рішення про зміну складу засновників СТОВ "Золотий колос" у зв'язку з заявою учасника ОСОБА_8 про вихід зі складу засновників товариства та безоплатну передачу ним своєї частки у розмірі 30% на користь ОСОБА_7, так як не міг бути примушений до прийняття даного рішення. Отже голосування позивача з цього питання було проявом його вільного волевиявлення.

Отже, враховуючи положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та статті 1 Господарського процесуального кодексу України, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що допущені самим позивачем порушення ч.6 статті 62 Закону України "Про господарські товариства" щодо головування директора товариства на зборах учасників товариства, а також порушення п.5.5 Статуту товариства щодо відступлення частки ОСОБА_8 в статутному капіталі СТОВ "Золотий колос" на користь ОСОБА_7, не свідчать про порушення прав позивача на управління товариством внаслідок прийняття спірних рішень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що посилаючись на відсутність у чинному законодавстві вимог щодо обов'язкового складення протоколу участі у загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю, суд апеляційної інстанції помилково залишив поза увагою приписи ч.2 статті 60 Закону України "Про господарські товариства", згідно яких учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

Разом з тим, з огляду на те, що в даній правовій ситуації само по собі помилкове неврахування апеляційним судом зазначеної норми матеріального права не призвело до прийняття неправильної по суті постанови, касаційна інстанція вважає, що вказане не може бути достатньою підставою для її скасування.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновками місцевого та апеляційного судів щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Згідно приписів п.1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що доводи, викладені заявником у касаційній скарзі, не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову та фактично зводяться до переоцінки доказів і встановлених судом обставин, що в силу положень статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не відноситься до повноважень касаційної інстанції.

При цьому перевіривши у відповідності до частини другої статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення в постанові, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим та апеляційним господарськими судами в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно розглянуто всі обставини справи, їм дана належна юридична оцінка, порушень норм чинного законодавства не вбачається, у зв'язку з чим підстави для задоволення касаційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваних рішення і постанови відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу учасника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий колос" ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.02.2015р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2015р. у справі № 912/4257/14 залишити без змін.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді: О.А. Кролевець

О.В. Попікова