УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.06.2015Справа № 910/15944/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна Компанія"

про стягнення 1 660 424,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 05/281-45 від 22.06.2015 р. (вх. № 15944/15 від 22.06.2015) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (із змінами і доповненнями) визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (надалі - Закон).

Відповідно до ст. 2 Закону платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Фактично з позовною заявою № 05/281-45 від 22.06.2015 про стягнення 1660424,25 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна індустріальна Компанія" до Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (позивач).

У якості доказу сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, позивачем до наведеної позовної заяви додано платіжне доручення № 83 від 19.06.2015.

Проте суд звертає увагу, що платником за вищенаведеним платіжним дорученням вказано не позивача, а іншу юридичну особу - ТзОВ "Рівне Агро Плюс". При цьому до позовної заяви не додані докази на підтвердження того, що зазначене товариство є представником позивача, якому в т.ч. надано право здійснювати відповідні платежі за позивача (договір, довіреність тощо).

Водночас, аналіз змісту "призначення платежу" вищенаведеного платіжного доручення № 83 від 19.06.2015 свідчить, що судовий збір згідно даного платіжного доручення взагалі сплачено за подання до Господарського суду міста Києва іншого позову - ТОВ "Рівне Агро Плюс" до ТОВ"Аграрна індустріальна Компанія".

За наведених обставин, платіжне доручення платіжне доручення № 83 від 19.06.2015 не приймається судом у якості належного доказу сплати позивачем (ТОВ "АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ") судового збору саме за подання позову цього товариства до ТОВ "Аграрна індустріальна Компанія" про стягнення 1660424,25 грн.

Відповідно до п. 2.22. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63.

Отже, оскільки позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку, позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега