РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015Справа №910/12680/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто"

про стягнення грошових коштів

Суддя Ю.В. Цюкало

Представники сторін:

від позивача: Діденко І.В. - за довіреністю від 08.11.2013р.

від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 15 червня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

18 травня 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Інгосстрах" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 14.05.2015 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (відповідач) 19 820,47 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АЕ/2089660.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/12680/15-г. Розгляд справи призначено на 15.06.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2013 року між позивачем (надалі - страховик) та ПАТ «Приватбанк» (далі - страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № KS5CPS-13852Y0 (копія договору в справі, по тексту - Договір або Договір добровільного страхування).

Об'єктом договору добровільного страхування є транспортний засіб «Фіат», державний реєстраційний номер АА 9768 ОА.

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування на випадок заподіяння збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 02.04.2014р., коли Хандусенко Н.Ю., керуючи автомобілем «Хюндай», державний реєстраційний номер АА 5270 ІВ, під час руху не вибрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку не впоралась з керуванням, внаслідок чого здійснила виїзд на зустрічну смугу та наїзд на припаркований автомобіль «Фіат», державний реєстраційний номер АА 9768 ОА.

В результаті ДТП автомобіль «Фіат», державний реєстраційний номер АА 9768 ОА, було пошкоджено, що підтверджується довідкою виданою органами МВС України (копія довідки міститься в матеріалах справи).

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 19 820,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2293 від 05.06.2014р. (копія документу в матеріалах справи). Розмір вказаного страхового відшкодування підтверджується страховим актом № И-1446 від 05.06.2014 року.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановою Святошинського району м. Києва від 28.04.2014р. по справі № 759/5783/14-п (копія постанови про притягнення особи до адміністративно відповідальності в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Хандусенко Наталією Юріївною Правил дорожнього руху України. Останню визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 14 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Як свідчать матеріали справи Вороновим М.П. застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Хюндай», державний реєстраційний номер АА 5207 ІВ, шляхом укладення з відповідачем поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2089660 (витяг з єдиної централізованої бази даних МТСБУ міститься в матеріалах справи).

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем з Вороновим М.П. полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/2089660, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Хюндай», державний реєстраційний номер АА 5207 ІВ.

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до позивача перейшло право вимоги, яке Страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм Хандусенко Н.Ю. транспортного засобу «Хюндай», державний реєстраційний номер АА 5207 ІВ.

Як випливає із звіту № 81/04/14 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого КТЗ від 06.05.2014 року (оцінювач Семенченко П.О., кваліфікація підтверджується свідоцтвом та сертифікатом) та ремонтної калькуляції № 81/04/14 від 06.05.2014 року, матеріальна шкода, завдана власнику транспортного засобу «Фіат», державний реєстраційний номер АА 9768 ОА, складає 19 820,47 грн. (копії документів в справі).

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно частини 2 підпункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також те, що полісом № АЕ/2089660 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн. та франшизу в сумі - 0,00 грн., позовні вимоги підлягають задоволенню за викладених в позові обставин про те, що сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм Хандусенко Н.Ю. транспортного засобу «Хюндай», державний реєстраційний номер АА 5270 ІВ, складає: 19 820,47 грн. з розрахунку 19 820,47 грн. (відшкодована шкода) - 0,00 грн. (франшиза).

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3, ідентифікаційний код 16467237), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32; ідентифікаційний код 33248430, п/р 0686 в ПАТ «Приватбанк» м. Дніпропетровська), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: 19 820,47 грн. (дев'ятнадцять тисяч вісімсот двадцять гривень 47 копійок) страхового відшкодування та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) судовий збір. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/12690/15-г.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 19.06.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало