ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Справа № 911/1577/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перв'ятичі-Агроком", Львівська обл., Сокальський район, с. Перв'ятичі

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", м. Бровари

про стягнення 311012,70 грн.

за участю представників: згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Перв'ятичі-Агроком" (надалі позивач) заявлено позов до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (надалі відповідач) про стягнення 311012,70 грн. з яких: 247804,00 грн. основного боргу; 2484,82 грн. 3% річних; 31433,45 грн. пені; 29290,43 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору поставки зернових культур від 24.10.2014 р. № 12-14-07.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.04.2015 р. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 13.05.2015 р.

06.05.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

13.05.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог відповідно до умов якої позивач просить стягнути з відповідача 338581,23 грн., з яких: 207804,00 грн. основного боргу, 2715,68 грн. 3 % річних, 42363,19 грн. пені, 85698,36 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.05.2015 р., у зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача, розгляд справи відкладено на 03.06.2015 р.

03.06.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просить, крім вимог заявлених у попередній заяві про збільшення, стягнути з відповідача 1070,00 грн. транспортних витрат на явку представника у судові засідання.

Крім того, 03.06.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, та заслухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін, суд

встановив:

24 жовтня 2014 року між ТОВ "Перв'ятичі-Агроком" (постачальник, позивач у справі) та ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (покупець, відповідач у справі) було укладено договір поставки зернових культур №12-14-07 (надалі договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти у період 2014 року зернові культури, включаючи похідні від зернових, продукти їх обробки, переробки, субпродукти, тощо, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити таку продукцію.

Найменування продукції - кукурудза, обсяг поставки - 300 кг, ціна за тону з ПДВ 1800,00 грн. (п. 1. додаткової угоди №1 до договору поставки зернових культур №12-14-07 від 24.10.2014р.).

Згідно з п. 5.2. договору відстрочка платежу - на протязі 20 банківських днів з моменту отримання продукції на склад покупця при умові всіх документів передбачених п. 4.7. договору.

Згідно з п. 9.1. договору останній набуває чинності в день підписання його обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

На виконання умов договору поставки №12-14-07 від 24.10.2014 р. та додаткової угоди до вказаного договору поставки, позивачем було поставлено відповідачеві товар на суму 537804,00грн., що підтверджується підписаними представниками сторін та скріпленими відтисками печаток юридичних осіб наступними видатковими накладними: №ПА-102801 від 28.10.2014 р. на суму 85860,00 грн., №ПА-102901 від 29.10.2014 р. на суму 204372,00 грн., №ПА-103001 від 30.10.2014 р. на суму 126576,00 грн. та №ПА-103101 від 31.10.2014 р. на суму 120996,00 грн., які підписані представниками сторін та скріплені відтисками печаток юридичних осіб.

Згідно з приписами частини першої ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З п. 5.2. договору вбачається, що відповідач мав здійснити розрахунок з позивачем за товар поставлений за вказаними вище видатковими накладними на протязі 20 банківських днів з моменту отримання продукції на склад покупця, тобто за товар поставлений за останньою видатковою накладною - у термін до 01.12.2014 р.

У свою чергу, як зазначає позивач, відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним вище договором поставки у частині оплати вартості поставленого позивачем товару не виконав у повному обсязі, у зв'язку з чим за ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" рахується заборгованість перед ТОВ "Перв'ятичі-Агроком" у розмірі 207804,00 грн.

З огляду на вищевказані обставини, у відповідача рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 207804,00грн. Доказів, які б спростовували факт наявності вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Врахувавши вищезазначені обставини, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати коштів, за поставлений позивачем за договором поставки №12-14-07 від 24.010.2014 р. товар в розмірі 207804,00грн., при поставці товару на загальну суму 537804,00грн.

Згідно частини першої та частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем дотримано вимог даних норм процесуального законодавства і подано всі докази на підтвердження своїх позовних вимог, в той час як відповідачем не спростовано існування заборгованості перед ТОВ "Перв'ятичі-Агроком" у розмірі 207804,00 грн.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 207804,00 грн. боргу за поставлений товар підлягає задоволенню.

У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що строк виконання зобов'язання останнього щодо сплати заборгованості не настав, оскільки позивачем на виконання вимог п.п. 5.2. та 4.7. договору не було надано ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" товарно-транспортні накладні, видаткові накладні та податкові накладні, а також довіреність на представника відповідача на отримання товару за вказаним вище договором.

До вказаних тверджень відповідача суд ставиться критично, оскільки в матеріалах справи наявні копії видаткових накладних, які підписані представником відповідача та скріплені відтиском печатки ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт". Разом з тим, на вказаних видаткових накладних зауважень відповідача щодо відсутності необхідної документації на поставлений товар чи щодо якості поставленого товару немає.

Крім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 2715,68 грн. 3% річних, 85698,36 грн. інфляційних втрат та 42363,19 грн. пені.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних по заборгованості за поставлений товар, за кожною видатковою накладною окремо, за період з 01.12.2014 р. по 08.05.2015р. (вказаний у розрахунку позивача), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2715,68 грн. задовольняє повністю, оскільки аналогічний розрахунок виконано позивачем арифметично вірно.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат по заборгованості за поставлений товар, за кожною видатковою накладною окремо, за період з 01.12.2014 р. по 07.05.2015р. (вказаний у розрахунку позивача), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 85698,36 грн. задовольняє в частині стягнення 85615,25 грн., оскільки аналогічний розрахунок виконано позивачем арифметично невірно.

Згідно з частиною першою ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною першою ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.6. договору, за прострочення платежу покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до частини шостої ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Здійснивши перерахунок пені по заборгованості за поставлений товар, за кожною видатковою накладною окремо, за період з 01.12.2014 р. по 08.05.2015р. (вказаний у розрахунку позивача), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 42363,19 грн. задовольняє повністю, оскільки сума розрахунку суду більша суми заявленої до стягнення позивачем.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 207804,00 грн. боргу, 2715,68 грн. 3% річних, 42363,19 грн. пені, 85615,25 грн. інфляційних втрат, загалом 338498,12 грн.

Судові витрати, відповідно до частини п'ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Крім того, позивач просить покласти на відповідача витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката в розмірі 5500,00 грн.

Судовими витратами є лише оплата тих послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у ст.ст. 4, 13, 14, 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до частини першої ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Перв'ятичі-Агроком» (клієнт) та адвокатом Пітою Ярославом Ігоровичем (адвокат) 02.04.2015 р. було укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1. договору, у редакції додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 02.04.2015 р. ТОВ «Перв'ятичі-Агроком» зобов'язується оплатити послуги адвоката з надання правової допомоги у розмірі 5500,00 грн. При визначенні розміру сторони погодили необхідність участі адвоката у судових засіданнях, які будуть відбуватися у господарському суді Київської області, оскільки справа підсудна цьому суду через місцезнаходження відповідача. При визначенні ціни адвокатських послуг сторони також врахували складність справи, обсяг матеріалів справи та приблизну кількість часу адвоката, який буде витрачено на надання адвокатських послуг.

Дана оплата стосується справи про стягнення заборгованості з ДП «Укрспирт» на користь ТОВ «Перв'ятичі-Агроком» за договором поставки зернових культур №12-14-07 від 24.10.2014р.

Як вбачається з платіжного доручення від 03.04.2015 р. №99 грошові кошти у розмірі 5500,00 грн., у якості оплати за правову допомогу згідно додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 02.04.2015 р.

У матеріалах справи наявні копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1982 від 08.09.2012 р., виданого Львівською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури на ім'я гр. Піти Я.І.

Пунктом 6.3 роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року N7, визначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного перерахування коштів останньому на підставі договору, господарський суд дійшов висновку що витрати понесені ТОВ «Перев'ятичі-Агроком» відповідають судовим витратам на оплату послуг адвоката в розумінні ст.44 ГПК України.

При вирішенні питання про розмір суми, яка підлягає відшкодуванню стороні за послуги адвоката, має бути врахована як ціна позову, яку вказав позивач у позовній заяві, так і критерії об'єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 6.3 роз'яснень наданих Вищим господарським судом України у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року N 7 визначено, що розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг. Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги складність справи, суд вирішив, вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 5500,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката задовольнити пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 5498,65 грн.

Позовні вимоги ТОВ «Прев'ятичі Агроком» щодо стягнення з відповідача 1070,00грн. транспортних витрат на явку представника у судові засідання, залишається судом без задоволення, оскільки судом стягнуто з відповідача на користь позивача 5498,65 грн. витрат на правову допомогу на підставі договору про надання правової допомоги від 02.04.2015 р. та додатку №1 від 02.04.2015 р., яким обумовлено питання щодо витрат на участь адвоката у судових засіданнях.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16; код ЄДРПО України 37199618) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перв'ятичі-Агроком" (80034, Львівська область, Сокальський район, село Перв'ятичі; код ЄДРПО України 33087366) - 207804 (двісті сім тисяч вісімсот чотири) гривні 00 коп. боргу, 42363 (сорок дві тисячі триста шістдесят три) гривні 19 коп. пені, 2715 (дві тисячі сімсот п'ятнадцять) гривень 68 коп. 3% річних, 85615 (вісімдесят п'ять тисяч шістсот п'ятнадцять) гривень 25 коп. інфляційних втрат, 5498 (п'ять тисяч чотириста дев'яносто вісім) гривень 65 коп. витрат на правову допомогу та 6769 (шість тисяч сімсот шістдесят дев'ять) гривень 97 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.06.2015 року.

Суддя А.В. Лопатін