ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.06.15 Справа № 904/4352/15
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Євромост-ЛС", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмаг", м. Дніпропетровськ

про стягнення 66 340,00 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 27 травня 2014 року

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євромост-ЛС" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмаг" заборгованість у розмірі 66 340,00 грн.

- основна заборгованість у розмірі 37 405,33 грн.;

- пеня у розмірі 11 418,36 грн.;

- 30 % за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 3 627,81 грн.;

- сума інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 13 888,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу пального № 03/01/13-109 від 03 січня 2013 року в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку повноважних представників не забезпечив, витребуваних господарським судом документів не надав.

Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 64 Господарського процесуального кодексу України за змістом якої ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою, а у разі ненадання такої інформації за адресою їх місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження вручена їм належним чином.

Направлені судом на адресу відповідача ухвали суду повернуті підприємством зв'язку з відміткою: "за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України, викладених в інформаційному листі № 01-8/482 від 13 серпня 2008 року, до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 (із змінами і доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Розгляд справи був відкладений з 08.06.2015 на 23.06.2015.

У судовому засіданні 23.06.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Євромост-ЛС" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмаг" (покупець) укладено договір №03/01/13-109 купівлі-продажу пального, відповідно до умов якого (п.2.1.) продавець зобовязується передати певну кількість товару у власність покупця в асортименті, кількості і за цінами, визначеними в договорі, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах цього договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та є чинним до 03.01.2014. У випадку, якщо жодна із сторін за 20 календарних днів до моменту закінчення строку дії договору не заявляє про його припинення, договір вважається автоматично пролонгованим на той же період і на попередніх умовах (п.п.11.1-11.2. договору).

Згідно з п.2.2. договору передача пального позивачем та його приймання відповідачем здійснюються партіями, відповідно до обраного відповідачем, згідно з умовами договору, способу отримання кожної партії пального за бланком-дозволом, або за електронною карткою (самрт-карткою).

Ціна на товар є договірною, встановлюється в національній валюті України за 1 (один) літр і визначається наступним чином:

- для товару, що продається покупцю за бланками - дозволу виходячи з поточної ціни продавця на момент оформлення видаткової накладної;

- для товару, що продається покупцю за електронними картками ціна формується на момент відпуску покупцю пального по ЕК і дорівнює поточній роздрібній ціні товару на АЗС на відповідну марку палива на якому проводиться відпуск товару. Ціни на види та марки товару установлюються та привселюдно оголошуються на ціновому табло АЗС (п.3.1. договору).

Відповідно до п.п.3.2.,3.3. договору ціна, асортимент та загальна вартість товару зазначається в рахунках, що надаються продавцем покупцю, а також відображається у видаткових накладних. Ціна товару під час дії договору є змінною та нетвердою: збільшується або зменшується у звязку з загальним подорожчанням /здешевленням товару на ринку палива.

Електронна картка є власністю позивача та передається відповідачеві на підставі акту приймання-передачі (п.6.3. договору).

Протягом дії договору відповідач отримував у позивача товар за допомогою електронних карток (смарт-карток), що підтверджується актами приймання-передачі смарт-карток:

№15 від 08.02.2013 передана карта № на суму 4 500грн.

№18 від 15.02.2013 - передана карта № на суму 3 500грн.,

№124 від 23.12.2013 - передана карта№ на суму 6 000,00грн.

Згідно видаткової накладної №РН-0000077 від 31.01.2015 відповідач отримав пальне на суму 37 405,33грн. (а.с.18).

Згідно п.7.1. підпункт б) договору покупець має здійснити розрахунки за поставлений товар на протязі двох робочих днів, від дати отримання щотижневого рахунку згідно з умовами п.п. а) п.7.1. договору.

Рахунок за частину звітного (розрахункового періоду) позивач направляє, а відповідач отримує щотижня, кожного вівторка, шляхом направлення рахунку покупцеві за допомогою факсу або електронною поштою У разі неотримання покупцем щотижневого рахунку у порядку передбаченому цим пунктом, останній зобовязаний письмово звернутися до продавця, відповідно, 7, 14, 28 числа поточного місяця з листом, у якому він повідомляє про відсутність щотижневого рахунку з проханням надати суми, які належать до сплати за отриманий товар та примірник рахунку (підп.а) п.7.1. договору).

На виконання умов п.7.1. договору позивач виставив відповідачу рахунок №01/01-67 від 01.01.2015 на суму 37 405,33грн. Рахунок отриманий відповідачем 06.01.2015.

Обовязок сплатити рахунок у відповідності з підпунктом б) пункту 7.1. договору виникає протягом двох робочих днів від дати отримання рахунку. Строк оплати за вказаним рахунком настав 08.01.2015.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті у встановлені договором строки не виконав.

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобовязань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару, наявності боргу відповідача за поставлений товар у сумі 37 405,33грн., що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеною вище видатковою накладною, є таким, що настав 08.01.2015.

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 37 405,33грн. у встановленому порядку не спростував.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 37 405,33рн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно п.9.1. договору за несвоєчасну оплату товару відповідач має сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач нарахував пеню за період прострочки з 09.01.2015 по 07.05.2015 у сумі 11 418,36грн.

При здійсненні розрахунку пені позивачем допущені арифметичні помилки та невірно визначено кількість днів прострочки в заявленому періоді, у зв'язку з чим стягненню підлягає пеня у сумі 5 799,36грн.

37 405,33грн.х (14%х2)х 28 дн (за період з 09.01.2015 по 05.02.2015):365=803,45грн.;

37405,33грн.х(19,5%х2)х25 дн (за період з 06.02.2015 по 03.03.2015):365=999,18грн.;

37405,33грн.х (30%х2)х65дн (за період з 04.03.2015 по 07.05.2015):365=3 996,73грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Пунктом 9.3. договору передбачено право позивача у разі несвоєчасної оплати або несплати вартості товару нарахувати 30% річних від суми заборгованості.

Позивач нарахував 30% річних у сумі 3 627,81грн. за період з 09.01.2015 по 07.05.2015.

Розрахунок перевірено судом, відповідає умовам договору та закону.

Також позивач просить стягнути втрати від інфляції за період з січня 2015 року по квітень 2015 року у сумі 13 888,5грн.

Розрахунок суми, на яку збільшився розмір боргу внаслідок інфляційних процесів за спірний період здійснено позивачем у відповідності до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ".

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 60 721,00грн. (заборгованість у сумі 37 405,33грн. + пеня у сумі 5 799,36грн. + 30% річних у сумі 3 627,81грн., втрати від інфляції у сумі 13 888,5грн.).

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1 672,25грн.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмаг" (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського, буд.5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Євромост-ЛС" (49040, м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, буд. 38, прим.9, ) заборгованість у сумі 37 405,33грн., пеня у сумі 5 799,36грн., 30% річних у сумі 3 627,81грн., втрати від інфляції у сумі 13 888,5грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 672,25грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, -26.06.2015.