ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року Справа № 906/249/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка В.М.- головуючого, (доповідач у справі),
Катеринчук Л.Й.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області
на ухвалу та постановувід 02.03.2015 господарського суду Житомирської області від 22.04.2015 Рівненського апеляційного господарського суду
у справі№ 906/249/15 господарського суду Житомирської області
за позовом Виконувача обов'язків прокурора Любарського району Житомирської області в інтересах держави
до 1. Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області, 2. Комунального підприємства житлово-комунального господарства Любарської селищної ради
провизнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання передати майно

в судовому засіданні взяв участь представник:

Генеральної прокуратури України - Попенко О.С., посв.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 02.03.2015 (суддя - Костриця О.О.) у справі № 906/249/15 відмовлено у прийнятті позовної заяви виконувача обов'язків прокурора Любарського району Житомирської області в інтересах держави (далі - Позивач) до Любарської селищної ради Любарського району (далі - Відповідач-1), Комунального підприємства житлово-комунального господарства Любарської селищної ради Житомирської області (далі-Відповідач-2, Підприємство) про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання передати майно.

Не погодившись із вказаною ухвалою місцевого суду, прокурор Любарського району Житомирської області звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 02.03.2015 та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 (головуючий суддя - Розізнана І.В., судді: Олексюк Г.Є., Мельник О.В.) апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу Житомирської області від 02.03.2015 - без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, заступник прокурора Рівненської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Житомирської області від 02.03.2015, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами норм матеріального права, зокрема п.1-1 Перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції після набрання чинності з 19.01.2013 внесених змін) (далі - Закон про банкрутство), а також норм процесуального права, зокрема, ст. ст.12, 16 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника Генеральної прокуратури України, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування місцевим та апеляційним судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відмовляючи у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позовної заяви мають розглядатись у межах провадження у справі № 19/5007/25-Б/11 про банкрутство Відповідача-2, а не у позовному провадженні, оскільки даний спір безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у названій справі про банкрутство. При цьому, місцевий суд вказав, що заявлені виконувачем обов'язків прокурора Любарського району Житомирської області вимоги стосуються питань щодо формування ліквідаційної маси у справі про банкрутство Комунального підприємства житлово-комунального господарства Любарської селищної ради Житомирської області. До того ж, суд зазначив, що даний спір вплине на майновий стан банкрута - Відповідача-2 у цій справі, а виключення зі складу ліквідаційної маси боржника спірного майна істотно вплине за задоволення вимог кредиторів Підприємства.

Апеляційний суд підтримав вказані висновки суду першої інстанції.

Заперечуючи такі висновки судів, заступник прокурора Рівненської області вказав, що вимоги позовної заяви не можуть розглядатись в межах справи № 19/5007/25-Б/11 про банкрутство. Так, скаржник зазначає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній до 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство), якою не передбачався перелік спорів, що підлягали вирішенню у межах справи про банкрутство. За твердженням скаржника, оскільки зміни до ст. ст. 12, 16 ГПК України в частині визначення підвідомчості та виключної підсудності справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, були внесені саме Законом України № 4212-VІ від 22.12.2011, такі зміни не можна враховувати без застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України № 4212-VІ від 22.12.2011, чинній з 19.01.2013). До того ж, заявник касаційної скарги звертає увагу, що Відповідач-1 не є стороною у справі про банкрутство комунального підприємства житлово-комунального господарства Любарської селищної ради Житомирської області.

Однак, суд касаційної інстанції не погоджується із наведеними запереченнями, оскільки вони викладені всупереч приписів норм законодавства.

Так, як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою господарського суду Житомирської області від 02.11.2011 порушено провадження у справі №19/5007/25-Б/11 про банкрутство комунального підприємства житлово-комунального господарства Любарської селищної ради на підставі ст. 51 Закону про банкрутство.

Постановою господарського суду Житомирської області від 01.03.2012 Підприємство визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Станом на 02.03.2015 провадження у названій справі про банкрутство знаходиться на стадії ліквідації.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, рішенням 35 сесії 6 скликання Любарської селищної ради №376 від 05.04.2013 "Про передачу у власність КП ЖКГ приміщення столярного цеху" вирішено зняти з балансу Любарської селищної ради приміщення столярного цеху, яке знаходиться за адресою: с. Ст. Любар, вул. Перемоги, 127/а, і передати у власність Любарському КПЖКГ Любарської селищної ради. Кошти з реалізації приміщення столярного цеху направити на погашення заборгованості по заробітній платі (а.с. 26).

Рішенням 46 сесії 6 скликання Любарської селищної ради №484 від 25.04.2014 "Про зняття з балансу майна" вирішено зняти з балансу Любарської селищної ради і передати у власність КПЖКГ майно: приміщення теплиць, приміщення пилорами, складу балонів (а.с. 27).

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому, враховуючи особливості процедури банкрутства, визначені нормами Закону про банкрутство, господарський суд вирішує у межах розгляду справи про банкрутство спори, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі.

Це пов'язано з тим, що Закон про банкрутство містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство").

Предметом позову у даній справі є вимоги прокурора про визнання незаконними та скасування згаданих рішень Любарської селищної ради та зобов'язання Підприємства передати майно, наслідком чого може відбутись виключення майна банкрута зі складу ліквідаційної маси.

Таким чином, даний спір стосується питань щодо формування ліквідаційної маси у справі про банкрутство Комунального підприємства житлово-комунального господарства Любарської селищної ради Житомирської області.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що такий спір безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі № 19/5007/25-Б/11 про банкрутство, тому підлягає розгляду в межах справи про банкрутство Відповідача-2, а не в окремому позовному провадженні.

Аналогічні висновки щодо порядку розгляду вимог, безпосередньо пов'язаних зі справою про банкрутство, викладені в ухвалі Верховного Суду України від 15.09.2010 у справі № 6-26077св09.

За таких обставин, доводи касаційної скарги заступника прокурора Рівненської області не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів про відмову у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, у зв'язку із чим оскаржувані ухвала та постанова цих судів підлягають залишенню без змін, як такі, що відповідають нормам матеріального та процесуального права.

З урахуванням наведеного та керуючись нормами ч. 2 ст. 41, п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника прокурора Рівненської області залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 та ухвалу господарського суду Житомирської області від 02.03.2015 у справі № 906/249/15 залишити без змін.

Головуючий В.М. Коваленко

Судді Л.Й. Катеринчук

О.Є. Короткевич

Постанова виготовлена та підписана 02.07.2015