УХВАЛА

24.06.2015Справа № 910/22664/14
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер»

про розстрочку виконання рішення у справі № 910/22664/14

За позовом Przedsiebiorstwo Przewozowe R-R Rafal Rostowski

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер»

про стягнення 186618 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Діхтяр Р.В. (представник за довіреністю);

від відповідача (заявника) - Ткаченко О.В. (представник за довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 у справі № 910/22664/14 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер» на користь Przedsiebiorstwo Przewozowe R-R Rafal Rostowski 186618 грн. заборгованості, а також 3732 грн. 36 коп. судового збору, і 23.03.2015 на виконання вищевказаного рішення господарським судом міста Києва було видано наказ.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер» через відділ діловодства суду надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду у даній справі рівними частинами на протязі 12ти місяців, або на розсуд суду, та ухвалою суду від 15.06.2015 розгляд заяви було призначено на 24.06.2015.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини та об'єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви по суті, суд встановив наступне.

Господарський суд на підставі ст. 121 ГПК України, має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення тощо.

Як убачається з наведеного Відповідачем у заяві про розстрочку виконання рішення обґрунтування, внаслідок економічної кризи в Україні та проведення на окремих територіях антитерористичної операції, знизилась прибутковість господарської діяльності Відповідача у сфері автомобільних перевезень. Відповідач посилається на вкрай скрутне становище на підприємстві через відсутність замовлень, на виникнення боргів по заробітній платі у зв'язку з цим, а також на необхідність проведення постійного ремонту своїх автомобілів. Сплата заборгованості повністю та одразу за твердженнями Відповідача може призвести до банкрутства підприємства, та отже зобов'язання не будуть виконані взагалі. З огляду на наведене, та за підтримки трудового колективу, Відповідач просить суд розстрочити виконання рішення.

Суд дослідив обґрунтування заяви Відповідача та ставиться до них критично з огляду на наступне.

Ті обставини, що Відповідач має складнощі у здійсненні господарської діяльності, яку здійснює самостійно, на власний розсуд та ризик, а також, що має заборгованість перед співробітниками, не є винятковими та/або конкретними обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду у даній конкретній справі та роблять неможливим таке виконання у визначений рішенням строк, і заявником не доведено суду протилежного. Аудиторський висновок, наданий Позивачем, також не доводить його неспроможності саме на даний час виконати рішення суду належним чином та в повному обсязі.

Відповідачем також не надано письмових доказів в обґрунтування графіку розстрочки платежів, тобто не доведено перед судом, які прибутки та за рахунок чого Відповідач планує отримати, та отже, не доведена можливість погасити заборгованість лише згідно наведеного Відповідачем графіку як на протязі 12ти місяців, так і в менший чи більший період.

При цьому суд враховує майнові інтереси сторін, та констатує порушення майнових інтересів Позивача, які виявляються у невиконанні рішення суду Відповідачем на користь Позивача належним чином та протягом розумного строку, що з огляду на наявність інфляційних процесів у економіці держави призводить до знецінення грошових коштів, які присуджені Позивачу.

Натомість, дослідивши майнові інтереси Відповідача, суд зазначає про недоведеність ним конкретних виключних обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду у даній справі. Також є недоведеним вкрай скрутний фінансовий стан Відповідача та загроза його підприємству банкрутством у випадку без розстрочки виконання рішення суду у даній справі.

Щодо вини Відповідача у виникненні даного спору, то суд зазначає, що в даному випадку Відповідачем не спростовано його вину як у виникненні спору, так і в допущенні протягом тривалого строку невиконання рішення суду у даній справі.

Заперечення Відповідача щодо неможливості проводити розрахунки з Позивачем оскільки у останнього відсутній банківський рахунок в Україні судом відхиляється, оскільки самого факту неможливості проводити розрахунки перед судом доведено не було, натомість раніше розрахунки між сторонами за спірним у справі № 910/22664/14 договором проводилися, що не заперечується ані Позивачем, ані Відповідачем.

Окрім того, відповідно до ст. 537 ЦК України, боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі, зокрема, ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку.

А відтак, суд дійшов висновку про недоведеність Відповідачем конкретних, виключних обставини, що ускладнюють виконання рішення суду у даній справі або роблять неможливим таке виконання у визначений в рішенні строк, і тому підстави для задоволення поданої Відповідачем заяви про розстрочку виконання рішення у суду відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 у справі № 910/22664/14 відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя Сташків Р.Б.