РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. Справа № 902/216/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Гудак А.В. ,

судді Василишин А.Р.

при секретарі Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Купрій О. М.

відповідача - Сауляк О. А. Богданова С. Д.

третьої особи - Бєлокуров С. О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Ойл Трейд" на рішення господарського суду Вінницької області від 21.04.15 р. у справі № 902/216/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Ойл Трейд"

до Приватного підприємства "Петамил"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю " Морський спеціалізований порт "Ніка-Тера"

про стягнення 55 620,27 грн. штрафних санкцій та відшкодування збитків

Рішенням господарського суду Вінницької області від 21.04.2015 р. у справі №902/216/15 (суддя Говор Н.Д. ) відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Ойл Трейд" до Приватного підприємства "Петамил" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю " Морський спеціалізований порт "Ніка-Тера" про стягнення 55 620,27 грн. штрафних санкцій та відшкодування збитків.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Вінницької області від 21.04.2015 р. у справі №902/216/15 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор Ойл Трейд" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 21.04.2015 р. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор Ойл Трейд" посилається на ту обставину, що господарський суд Вінницької області порушив норми матеріального та процесуального права що призвело до неправильного вирішення питання та винесення помилкового рішення. Крім того, суд не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Ойл Трейд" прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 р. у справі №902/216/15 змінено склад колегії, окрім заміни головуючого судді, змінено склад суду, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р., суддя Гудак А.В.

02.06.2015 р. Приватне підприємство "Петамил" надало Рівненському апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Ойл Трейд" залишити без задоволення, рішення господарського суду Вінницької області від 21.04.2015 р. без змін.

У судовому засіданні представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Ойл Трейд" Купрій О.М. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та надав пояснення на обгрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 21.04.15 р. у справі №902/216/15 є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, тому просить його скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт "Ніка-Тера" Бєлокуров С.О. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Просить рішення господарського суду Вінницької області від 21.04.15 р. у справі №902/216/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги ТОВ "Вектор Ойл Трейд" у повному обсязі.

Представник відповідача - Приватного підприємства "Петамил" адвокат Богданова С.Д. заперечила проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу №б/н від 02.06.15 р. і письмових поясненнях по справі №б/н від 23.06.15 р., та надала пояснення на обгрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 21.04.15 р. у справі №902/216/15 є законним та обгрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор Ойл Трейд" (Покупець) та Приватне підприємство "Петамил" (Продавець) уклали договір купівлі-продажу № 170/ТР (далі Договір).

Відповідно до п. 1 Договору Продавець зобов'язується поставити і передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити пшеницю 5-6 класу, українського походження врожаю 2014р. (далі товар), на умовах ЕХW "Франко склад" - ПП "Петамил", м. Чернівці, Вінницька область.

Згідно до п. 2.1 Договору загальна кількість товару по вазі має складати 500,00 тон +/-5%. Вказана кількість може бути збільшена за згодою сторін.

У відповідності до п. 2.3 Договору товар має по якості відповідати ДСТУ 3768:2010, 5-6 клас і бути не гірше: Натура - мін. 720 г/л; Вологість - макс. 14,0%; Сміттєва домішка - макс. 2,0%; Зернова домішка - макс. 15,0%.

Відповідно до п. 2.4 Договору якість товару встановлюється на основі результатів аналізів, які проводяться лабораторією елеватора ТОВ "Вектор Ойл Трейд" та/або Держсільгоспінспекцією України за рахунок Покупця. Висновок Держсільгоспінспекції України визнається безспірним обома сторонами.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що ціна товару складає 1 830,00 грн. за одну метричну тону, в тому рахунку ПДВ 305,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 Договору Продавець зобов'язується надати Покупцю товар на складі ПП "Петамил", м. Чернівці, Вінницька область, в строк не пізніше 29.08.2014р.

У відповідності до п. 4.2 Договору поставка товару Продавцем підтверджується наступними документами: а) рахунок Продавця на загальну кількість товару; б) видаткова накладна на загальну кількість товару, по ціні даного договору; в) податкова накладна на загальну кількість товару, а також у відповідності до п. 11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України квитанцію № 1 про внесення податкової накладної до єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно п. 5.1 Договору після підписання даного договору Покупець проводить перевірку права власності та якісних характеристик товару.

Відповідно до п. 5.2 Договору розрахунки за товар проводяться Покупцем прямими банківськими платежами на розрахунковий рахунок Продавця після виставлення рахунку від Продавця на протязі/не пізніше 3 банківських днів після отримання оригіналів документів, вказаних в п. п.2 та завірених копій документів, вказаних у п. 8.4.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що за несвоєчасну поставку товару по даному договору Продавець зобов'язаний виплатити Покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від уми недопоставленого товару за кожний день прострочки. Прострочка поставки товару більше 7 календарних днів вважається не поставкою товару, в такому випадку застосовуються санкції п. 6.5

Відповідно до п. 6.5 Договору у випадку повної або часткової непоставки товару Продавець зобов'язаний виплатити Покупцю штраф у розмірі 30% від суми недопоставленого товару.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

На виконання умов договору 20.08.2014 року ПП "Петамил" виставив ТОВ "Вектор Ойл Трейд" рахунок № 13 від 20 серпня 2014 року на оплату вартості 490 тонн пшениці в сумі 896 700 грн.

Позивач здійснив передплату в сумі 896 700,00 грн. згідно рахунку № 13 від 20.08.2014р., що підтверджується банківською випискою КБ "Приватбанк".

ПП "Петамил" відповідно до умов договору купівлі-продажу від 20.08.2014 року, а саме п. 4.1. 21 серпня 2014 року на складі ПП "Петамил" надав покупцеві передбачений договором товар, в кількості 490,000 тонн, що стверджується видатковою накладною №15 від 24.08.2014 року на суму 896 700 грн.

Перевірка якості товару покупцем підтверджується посвідченням № 000351 про якість зерна від 24.08.2014р. виданим ТОВ "Вектор Ойл Трейд" відповідно до умов п. 2.4 Договору.

28.08.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор Ойл Трейд" (Покупець) та Приватне підприємство "Петамил" (Продавець) уклали Акт про повернення товару до договору купівлі-продажу № 170/ТР від 20.08.2014р. (далі Акт).

Відповідно до п. 1 Акту Покупець з метою виконання своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу № 170/ТР від 20.08.2014р. виконав навантаження зерна, згідно документів (товарно-транспортної накладної № 044892 від 24.04.14р.) пшеницю 6 кл. в кількості 43,830 тн. (далі товар). Навантаження зазначеної кількості зерна проводилася зі складу Продавця 24.08.2014р. в автомобіль НОМЕР_1, пр. НОМЕР_2, водій ОСОБА_8 згідно товарно-транспортної накладної № 044892 від 24.08.14р.

Відповідно до п. 4 Акту в зв'язку з тим, що якість товару не відповідає вимогам раніше підписаного договору № 170/ТР від 20.08.14р., Покупець повертає, а Продавець приймає товар в кількості 43,83 тн. поставленого на склад Продавця автомобілем НОМЕР_1, пр. НОМЕР_2, водій ОСОБА_8

Відповідно до п. 5 Акту на цій підставі товар повернуто Продавцю, а Продавець зобов'язується повернути Покупцю вартість поверненого товару у розмірі раніше отриманої суми оплати не менше 80208,90 грн., включаючи ПДВ.

Відповідно до п. 6 Акту сума, вказана у п. 5 акту, повинна бути сплачена на поточний рахунок Покупця у термін не пізніше 02.09.14р.

Позивач повернув відповідачу товар у кількості 43,83 т. на суму 80 208,90 грн., що підтверджується видатковою накладною (повернення) № ВП-000004 від 28.08.2014р.

29.08.14р. ПП "Петамил" повернув кошти ТОВ "Вектор Ойл Трейд" в сумі 80 208,90 грн., що стверджується банківською випискою КБ "Приватбанк".

За твердженням позивача, йому був поставлений відповідачем товар, який не відповідав умовам договору по якості .

Відтак позивач звернувся до господарського суду Вінницької області із позовом до Приватного підприємства "Петамил" про стягнення 55 620, 27 грн. штрафних санкцій та відшкодування збитків.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарські зобов'язання згідно положень ст.173 Господарського кодексу України, можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Спірні правовідносини випливають з договору купівлі-продажу товару.

У відповідності до ч.1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Статтею 679 ЦК України визначено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 680 ЦК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що матеріалами справи підтверджується, що покупець, діючи у відповідності з вимогами договору та законодавства, здійснив перевірку якості товару до його прийняття у свою власність, підтвердивши це посвідченням № 000351 про якість зерна від 24.08.2014р. виданим ТОВ "Вектор Ойл Трейд".

Відтак, позивач не виявив недоліків товару у момент його прийняття від відповідача, а тому відсутні підстави вважати, що продавець передав покупцеві товар, який за якісними показниками не відповідав умовам Договору купівлі-продажу.

Порядок виявлення недоліків у товарі після його передання у власність покупця не передбачений Договором, а тому, у випадку такого виявлення позивач повинен був керуватися вимогами чинного законодавства, за методиками та показниками, визначеними чинними нормативними документами, зокрема Інструкцією про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах», затвердженою наказом Міністерство аграрної політики, від 13.10.2008, № 661.

Доказів вчинення таких дій, зокрема акту відбору та опломбування проб, результатів випробовувань, виклику Держсільгоспінспекції, складання Акту встановленої форми, арбітражного визначення та інших передбачених Інструкцією документів позивач не надав.

Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що поданий позивачем Акт про повернення товару від 28.08.2014 не є належним та допустимим доказом поставки неякісного зерна, оскільки такий акт не передбачений чинними нормативними документами щодо встановлення показників якості зерна.

За таких обставин позивач не довів належними та допустимими доказами поставку відповідачем зерна у кількості 43 830 кг неналежної якості.

Позивач стверджує, що поставка відповідачем неякісного зерна призвела до його повернення і як наслідок спричинила збитки у вигляді різниці у вартості між повернутим відповідачу зерном та придбаним у іншого продавця у сумі 11 834 грн. та у вигляді витрат на транспортування товару, повернутого покупцем у сумі 19 723 грн. 50 коп. , а всього 31 557 грн. 60 коп.

З урахуванням вище викладеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Обов'язок відшкодування збитків є загальною формою цивільно-правової відповідальності, яка настає для боржника внаслідок порушення ним зобов'язання.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 22 ЦК України та ст. 224 ГК України.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Відповідно до ст.225 ГК України та ст.22 ЦК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Обов'язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов'язань причиною. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобов'язання за договором, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв'язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Позивачу слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність відповідача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Досліджуючи питання наявності збитків у позивача, колегія суддів не встановила обставин, достатніх для покладання відповідальності на відповідача.

Предметом доказування в даній справі, враховуючи зміст позовних вимог, є встановлення наявності або відсутності факту порушення відповідачем договірних зобов'язань, та наявність його вини у завданні збитків.

Відтак, колегія суддів не вбачає у діях відповідача порушення зобов'язань договору щодо поставки товару неналежної якості, а тому відсутня така складова цивільного правопорушення, як протиправна поведінка відповідача, отже на відповідача не може бути покладена відповідальність за збитки, понесені позивачем.

Крім того, апелянт стверджує, що у зв'язку із недопостачею позивачу 43, 830 тон зерна , відповідач повинен сплатити передбачений п. 6.5 Договору штраф у розмірі 30 % від суми недопоставленого товару , що становить суму 24 062 грн. 67 коп.

Однак колегія суддів критично оцінює вище викладене оскільки, згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України :

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст.ст. 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що сторонами повністю дотримані вимоги пункту 4.2 договору, зокрема наявні рахунок №13 від 30.08.2014 р., видаткова накладна, податкова накладна з квитанцією про внесення до єдиного реєстру податкових накладних.

Будь-якої вимоги щодо заміни зерна у кількості 43, 830 тон позивач на адресу відповідача не направляв.

Оцінивши поданий позивачем Акт про повернення товару до договору купівлі-продажу № 170/ТР від 20.08.14 , суд зазначає наступне.

Вказаний документ, вчинений сторонами у довільній формі , містить ознаки додаткової угоди між сторонами, укладеної щодо прав та обов'язків в частині повернення покупцем 43, 830 тон зерна та його оплати продавцем.

Матеріалами справи стверджується, що сторони повністю виконали свої зобов'язання за вказаною угодою .

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки заявлена позивачем сума стягнення, не відповідає вимогам чинного законодавства та суперечить положенням договору, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у позові в повному обсязі.

Відтак з урахуванням вище викладеного, доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Ойл Трейд" суд апеляційної інстанції не вважає переконливими та відхиляє

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав для скасування або зміни рішення, встановлених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Ойл Трейд" на рішення господарського суду Вінницької області від 21.04.15 р. у справі № 902/216/15 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу №902/216/15 повернути до господарського суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Василишин А.Р.