КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа№ 910/4351/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участі представників:

від апелянта - ПО "Українська ліга авторських та суміжних прав": Ластовін О.С. - діє на підставі довіреності б/н від 29.08.2014р.;

від відповідача (ОП "Українська ліга музичних прав") - Іванів О.О. - діє на підставі довіреності б/н від 26.03.2015р.;

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватної організації "Українська ліга авторських та суміжних прав"

на рішення господарського суду міста Києва від 23.04.2015р.

у справі №910/4351/15-г (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом приватної організації "Українська ліга авторських та суміжних прав"

до об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав"

про стягнення 732427 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація "Українська ліга авторських та суміжних прав" звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав" про стягнення заборгованості у розмірі 732427 грн. Рішенням господарського суду міста Києва від 23.04.2015р. у справі №910/4351/15-г у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, приватна організація "Українська ліга авторських та суміжних прав" звернулась до Київського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 23.04.2015р. у справі №910/4351/15-г і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Позивачем було надано суду першої інстанції копію договору, за яким виникло зобовязання по сплаті Відповідачем Позивачу коштів, а також копії платіжних документів, відповідно до яких було сплачено винагороду, отже, існує договір, за яким відповідач повинен сплатити кошти.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти останньої та просить у задоволенні відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, усних та письмових пояснень сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 23.04.2015р. у справі №910/4351/15-г підлягає скасуванню, зважаючи на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2011 р. між Об'єднанням підприємств "Українська ліга музичних прав" та Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" укладено договір доручення № ЛУ/01/20/11, відповідно до предмету відповідач доручає позивачу, а позивач зобов'язується діяти від імені та в інтересах відповідача щодо виконання обов'язків, покладених на відповідача відповідно до чинного законодавства України та договорів, укладених з суб'єктами суміжних прав, які передали відповідачу свої майнові суміжні права у колективне управління або надали їй повноваження на одержання винагороди (роялті) за комерційне використання об'єктів суміжних прав, а саме - укладати від імені відповідача договори на виплату винагороди (роялті) за використання опублікованих з комерційною метою фонограм та зафіксованих в них виконань з суб'єктами господарювання, зазначеними в постанові Кабінету Міністрів України №71 від 18.01.2003 р.

Пунктом 3.2.1. договору передбачено, що відповідач зобов'язаний, зокрема за виконання обов'язків повіреного, передбачених даним договором, сплачувати позивачу плату відповідно умов даного договору.

Відповідно до п. 2.1.5 позивач має право отримувати плату за використання доручення у розмірі та на умовах, передбачених цим договором.

Однак колегією суддів встановлено, що в порушення вимог ч.2. ст. 530 Цивільного кодексу України: якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства, відповідачем не було виконано обов`язок передбачений п.3.2.1. договору № ЛУ/01/20/11.

20.01.2011 р. між Об'єднанням підприємств "Українська Ліга музичних прав" та Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" укладено додаток № 2 до договору доручення № ЛУ/01/20/11 від 20.01.2011 р., відповідно до умов якого сторони узгодили наступні умови сплати винагороди позивачу за виконання доручення за даним договором:

1.1. Відповідач зобов'язаний сплатити позивачу плату за виконання доручення.

1.2. у випадку, якщо сума квартальної винагороди (роялті), сплачуваної суб'єктами комерційного використання в період дії даного договору, є меншою, ніж 400 000, 00 грн., сума плати позивачу за виконання доручення складає 30 % від суми винагороди (роялті).

У випадку, якщо сума квартальної винагороди (роялті), сплачуваної суб'єктами комерційного використання, дорівнює або є більшою, ніж 400 000, 00 грн., сума плати позивачу за виконання доручення складає 50 % від суми винагороди (роялті).

1.3. Плата за виконання доручення утримується позивачу самостійно із суми отриманої винагороди (роялті) відповідно до п. 1.2 додатку до договору.

01.08.2011 р. між Об'єднанням підприємств "Українська Ліга музичних прав" та Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" укладено додаткову угоду № 2 до договору доручення № ЛУ/01/20/11 від 20.01.2011 р., в якій сторони дійшли згоди викласти п. 6.1. договору у наступній редакції:

Даний договір набуває чинності з моменту підписання сторони і діє до 31.12.2012 р.

На виконання умов договору, сплачено відповідачу винагороду на загальну суму 1 474 848, 44 грн., з якої: 24 984, 31 грн. - у 2-му кварталі 2011 р., 426 944, 36 грн. - у 3-му кварталі 2011 р. та 1 023 819, 77 - у 4-му кварталі 2011 р., відповідні платіжні доручення у кількості 34 штук (із зазначенням призначення платежу - виплата винагороди (роялті), згідно дог. №ЛУ/01/20/11 від 20.01.2011р.) наявні в матеріалах справи.

Однак, відповідач в порушення умов договору не перерахував позивачу плату за виконання доручення.

Позивачем на адресу відповідача направлялась вимога №13/01/15-01 від 13.01.2015 р., в якій позивач вимагає сплатити плату за виконання доручення за договором у розмірі 732 427, 00 грн. перерахувавши грошові кошти на розрахунковий рахунок позивача, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку № 7840 від 14.01.2015 р. (в матеріалах справи).

Відповідач на зазначену вище вимогу відповіді не надав.

Як вірно вказав суд першої інстанції, укладений між сторонами договір доручення № ЛУ/01/20/11 від 20.01.2011 року, за своєю правовою природою є договором доручення.

Відповідно до статей 11, 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Згідно ч. 1 ст. 1004 Цивільного кодексу України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. Відповідно до ч. 1 ст. 1006 Цивільного кодексу України повірений зобов'язаний повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Вказана норма також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач на протязі 2011 року перерахував на поточний рахунок відповідача винагороду (роялті) в сумі 1 474 848, 44 грн., з якої: 24 984, 31 грн. - у 2-му кварталі 2011 р., 426 944, 36 грн. - у 3-му кварталі 2011 р. та 1 023 819, 77 - у 4-му кварталі 2011 р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та апеляційну скаргу вважає, що правильність нарахування суми авторської винагороди у розмірі 1 474 848, 44 грн. жодним чином не обгрунтована та не підтверджена документально, однак судова колегія не погоджується з даним твердженням відповідача.

Так, згідно наданих копій платіжних доручень зa 2-й квартал 2011 року Позивач перерахував загальну суму винагороди в розмірі: 24 984,31- ця сума є меншою ніж 400 000,00 гривень відповідно до п. 1.2. Додатку №2 до Договору доручення №ЛУ/01/20/11 від «20» січня 2011 року, отже сума яка належить Позивачу складає - 30% від зазначеної суми, тобто - 7 495,29 гривень,

За 3-й квартал 2011 року Позивач перерахував загальну суму винагороди в розмірі: 426 944,36. Ця сума є більшою ніж 400 000,00 гривень, відповідно п. 1.2. Додатку №2 до Договору доручення №ЛУ/01/20/11 від «20» січня 2011 року отже сума яка належить Позивачу складає 50% від зазначеної суми, тобто -213 022,18 гривень,

За 4-й квартал 2011 року Позивач перерахував загальну суму винагороди в розмірі: 1 023 819,77. Ця сума є більшою ніж 400 000,00 гривень, відповідно п. 1.2. Додатку №2 до Договору доручення №ЛУ/01/20/11 від «20» січня 2011 року отже сума яка належить Позивачу складає 50% від зазначеної суми, тобто - 520 247,61 гривень.

Однак, як видно з матеріалів справи, Позивач не отримав плати за Договором доручення №ЛУ/01/20/11 від « 20» січня 2011 року у сумі 732 427 гривень.

Судом першої інстанції встановлено факт ухвалення рішення господарського суду міста Києва від 12.07.2012 р. (суддя Бондарчук В.В.) у справі № 5011-72/6870-2012, позовні вимоги Об'єднання підприємств «Українська ліга музичних прав» задоволено повністю. Зобов'язано Приватну організацію "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02152, м. Київ, вул. Березняківська, буд. 8, код 37396233) виконати в натурі прийняті на себе по договору доручення № ЛУ/01/20/11 від 20.01.2011р. зобов'язання шляхом надання Об'єднанню підприємств „Українська ліга музичних прав" у письмовій формі інформації про: - укладені у І, II, III та IV календарних кварталах 2011 року (по кожному кварталу окремо) з суб'єктами комерційного використання відповідно до договору доручення № ЛУ/01/20/11 від 20.01.2011р. договори про сплату винагороди (роялті) та надати копії цих договорів; - отриману у І, II, III та IV календарних кварталах 2011 року (по кожному кварталу окремо) від суб'єктів комерційного використання інформацію (звіти) про використання Фонограм та надати копії підтверджуючих цю інформацію документів (звітів); - загальні суми винагороди (роялті), отримані у І, II, III та IV календарних кварталах 2011 року (по кожному кварталу окремо) від суб'єктів комерційного використання відповідно до укладених Відповідачем на підставі договору доручення № ЛУ/01/20/11 від 20.01.2011р. договорів про сплату винагороди (роялті) на користь Об'єднання підприємств "Українська Ліга музичних прав" (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 5/13, кв. 38, код 32309633) .

Проте, факт неналежного інформування про укладення позивачем договорів з суб`єктами комерційного використання не є підставою звільнення довірителя від виконання покладених на нього обов`язків відносно повіреного, тим паче, що факт отримання коштів відповідачем від позивача, довірителем не заперечувався.

Суд, дослідивши додаток договору № 2 приходить до висновку, що даний додаток регулює, зобов`язання відповідача по відношенню до позивача, зокрема п.1.3 врегульовано зобов`язання довірителя самостійно нараховувати суму і кошти і перераховувати їх повірений особі.

Отже, оскільки позивачем було виконано умови п.2.2.2. договору № ЛУ/01/20/11 від 20.01.2011р., кошти були зараховані на рахунок та прийняті відповідачем, довірителем було прийнято дане, як належне виконання умов договору. Тому, відповідач був зобов`язаний відповідно до умов договору здіснити плату за виконання обов`язків повіреного. Проте, даний обов`язок выдповыдачем здыйснено не було.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання у строк встановлений договором або законом.

Згідно із ч.І статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Отже, виходячи з вищевикладеного, в суді апеляційної інстанції відповідачем не було подано належних та переконливих доказів в заперечення заявленого позову та апеляційної скарги.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги позивача є необгрунтованими, матеріалами справи не підтверджуються та не підлягають задоволенню, оскільки було порушено умови договору доручення № ЛУ/01/20/11 від 20.01.2011 р., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 23.04.2015 року, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, а позов приватної організації "Українська ліга авторських та суміжних прав" до об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав" про стягнення 732427 грн. повному задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватної організації "Українська ліга авторських та суміжних прав" задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 23.04.2015 у справі №910/4351/15-г скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов приватної організації "Українська ліга авторських та суміжних прав" до об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав" про стягнення 732427 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав" на користь приватної організації "Українська ліга авторських та суміжних прав" 7324,27 грн. (сім тисяч триста двадцять чотири двадцять сім копійок) витрат з оплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Справу повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко