ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
23 червня 2015 р. Справа № 922/5970/14
Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Горбачова Л.П., суддя Плужник О.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБ Сад" (вх.№1988 Х/3-12) на рішення господарського суду Харківської області від 03 березня 2015 року по справі №922/5970/14
за позовом Приватного акціонерного товариства "Садовод", м. Харків
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБ Сад", м. Львів
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна", м. Харків
про стягнення 399 858,41 грн.,-
23.06.2015 Харківським апеляційним господарським судом розглянута апеляційна скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБ Сад" на рішення господарського суду Харківської області від 03.03.2015 по справі №922/5970/14 та за результатами розгляду винесено постанову, якою апеляційну скаргу залишено без задоволення, оскаржуване рішення господарського суду залишено без змін.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегією суддів виявлено недоліки в юридичному супроводженні участі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБ Сад", в зв’язку з чим колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач неналежним чином використовує права, які передбачені статтею 22 ГПК України.
Матеріали справи свідчать про те, що під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення Харківським апеляційним господарським судом були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи в суді, а саме: сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.
Так, після надходження апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБ Сад" до Харківського апеляційного господарського суду була винесена ухвала від 06.04.2015 про її прийняття до провадження, визначено дату судового засідання (19.05.2015), викликано представників сторін із належним чином оформленими повноваженнями та передбачено обов’язок письмово повідомити суд у разі неможливості їх прибуття.
Надалі, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.2015 розгляд справи відкладено до 23.05.2015, викликано представників сторін із належним чином оформленими повноваженнями та передбачено обов’язок письмово повідомити суд у разі неможливості їх прибуття.
В судове засідання 23.05.2015 проведене в Харківському апеляційному господарському суді по даній справі, представник відповідача-1 не з’явився, хоча про час та місце проведення судового засідання у справі був повідомлений належним чином, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення 27.05.2015 представнику відповідача-1 поштового відправлення за №012657/2 від 22.05.2015, яке наявне в матеріалах справи.
Тобто, відповідач-1 не скористався своїми процесуальними правами та в призначене судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, тобто не здійснив передбачені ухвалою суду обов’язкові до виконання дії щодо письмового повідомлення суду.
Конституцією України та Господарським процесуальним кодексом України встановлено, що судові рішення, в тому числі ухвали суду, є обов’язковими до виконання на всій території України. Невиконання вимог, зокрема ухвал господарських судів, тягне відповідальність, встановлену Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України. Ці умови знайшли відображення у статті 124 Конституції України та частини першої статті 4-5 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.
Недопустимими є дії деяких сторін, третіх осіб у справах, спрямовані на зловживання своїми процесуальними правами. Такі дії можуть полягати у нез'явленні представників - учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин; у поданні не заснованих на законі клопотань про вчинення судом процесуальних дій; у поданні зустрічних позовів без дотримання вимог Господарського процесуального кодексу України; в одночасному оскарженні судових рішень в апеляційному і в касаційному порядку; у поданні апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені, тощо.
Подібна практика, спрямована на умисне затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу, при цьому під затягуванням судового процесу розуміються дії або бездіяльність учасника судового процесу, спрямовані на: неможливість початку розгляду судом порушеної провадженням справи; неможливість прийняття судом рішення в даному судовому засіданні; створення інших перешкод у вирішенні спору по суті з метою недосягнення результатів такого вирішення протягом установлених законом процесуальних строків.
В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частина 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.
Системний аналіз вище вказаного свідчить про те, що позиція відповідача-1 щодо невиконання та ігнорування вимог ухвали суду, свідчить про недобросовісне використання процесуальних прав і неналежне юридичне супроводження справи у суді.
Крім того, судом апеляційної інстанції звертається увага на недостатній рівень виконавчої та розрахункової дисципліни на підприємстві відповідача-1.
Вказаний факт негативно впливає на фінансове становище підприємства-відповідача-1 і свідчить про неналежну роботу юридичної та бухгалтерської служби, відсутність контролю за виконанням законодавства. Зазначені недоліки потребують усунення.
При цьому, при вивченні апеляційної скарги колегією суддів було встановлено, що в прохальній частині скарги була допущена механічна помилка, а саме: не вірно зазначений регіон суду, який виніс оскаржувальний процесуальний документ (замість господарський суд Харківської області визначений господарський суд Львівської області).
Дані обставини свідчать про неналежну підготовку матеріалів апеляційної скарги при зверненні до суду апеляційної інстанції відповідальними особами товариства-відповідача-1.
Відповідно до статті 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.
Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктом 5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною 1 статті 90 ГПК України - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу.
З огляду на вказані порушення відповідача у колегії суддів наявні підстави для винесення окремої ухвали, якою директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБ Сад" має бути повідомлено про вказані недоліки з метою вжиття відповідних заходів та в подальшому забезпечення беззаперечного додержання вимог, покладених на нього, як нормами процесуального законодавства, так і винесеними судом процесуальними документами.
Керуючись статтями 22, 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -
Окрему ухвалу надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "ТБ Сад"
Повідомити директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБ Сад" про вказані недоліки для вжиття відповідних заходів щодо усунення вищезазначених недоліків.
Про вжиття відповідних заходів щодо усунення вищезазначених недоліків повідомити Харківський апеляційний господарський суд у місячний строк.
Головуючий суддя                    Істоміна О.А.
Суддя          Горбачова Л.П.
Суддя           Плужник О.В.