ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015 р. Справа№ 914/1187/15

За позовом: Дочірнього підприємства «Інженерно-виробничий центр» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробничий центр», м. Львів

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДІНФО», м. Львів

Про стягнення 68 020, 03 грн.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Венгловський Б.Б. - представник

від відповідача: Дмитренко В.П. - представник

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Суть спору: Подано позов Дочірнього підприємства «Інженерно-виробничий центр» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробничий центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДІНФО» про стягнення 68 020, 03 грн.

Ухвалою суду від 09.04.2015 р. було порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 12.05.2015 р.

Причини відкладення розгляду справи було викладено в ухвалах господарського суду Львівської області.

Представник позивача в судовому засіданні 24.06.2015 року позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх. 2275/15) підтримав та просив задоволити з підстав зазначених у позові, уточненні та наданих поясненнях.

Відповідач в судовому засіданні 24.06.2015 року проти позовних вимог заперечив частково з підстав зазначених у поданому поясненні на адресу суду (вх. 25345/15) та наданих усних поясненнях.

В судовому засіданні 24.06.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

01 серпня 2014 року між Дочірнім підприємством «Інженерно - виробничий центр» (надалі Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДІНФО» (надалі Замовник) було укладено Договір № 07 на виготовлення і монтаж системи вентиляції повітря заводу по виготовленню комбікорму.

Відповідно до п. 1.1 Договору, замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання в межах договірної ціни провести роботи по виготовленню і монтажу систем вентиляції повітря по об'єкту «Будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год за адресою: с. Тщенець, Мостиський район, Львівська область».

Згідно п. 3.1 Договору, вартість робіт на момент підписання договору визначається протоколом договірної ціни, який є невід'ємною частиною договору і становить 69 017,52 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 11 502,92 грн.

Підрядником виконано свої договірні зобов'язання, що вбачається з Акту виконаних робіт № 1 від 06 жовтня 2014 року за жовтень 2014 року на загальну суму 86 105,16 грн., який скріплений печатками та підписами повноважених представників сторін.

Даний факт також підтверджується виписаними підрядником замовнику податковими накладними № 2 від 06.08.2015 року та № 3 від 06.08.2015 року на загальну суму 86 105,16 грн.

Відповідно до п. 3.5 Договору, Замовник в 10-ти денний термін після підписання кожного акту виконаних робіт сплачує Підряднику заактовану суму.

Як стверджує позивач, свої договірні зобов'язання в частині оплати за виконані роботи замовник виконав частково сплативши лише 40 000,00 грн., що в подальшому призвело до виникнення заборгованості в сумі 46 105,16 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховані три відсотки річних в розмірі 659,37 грн. та інфляційні втрати в розмірі 13 387,31 грн. Крім цього, відповідно до п. 7.2 Договору позивачем нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ яка складає 7 868,19 грн.

Однак, в процесі розгляду справи позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (вх. 2275/15 від 02.06.2015 р.), якою просить стягнути з Відповідача 16 105,16 грн. - основної заборгованості, 818,11 грн. - 3 % річних, 21 716,26 грн. - інфляційних нарахувань та 8 322,93 грн. - пені. 23.06.15 р. позивачем подано клопотання про припинення провадження у справі (вх. 25643/15) в частині стягнення основної заборгованості у зв'язку з сплатою її відповідачем.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору № 07 на виготовлення і монтаж системи вентиляції повітря заводу по виготовленню комбікорму від 01 серпня 2014 року, позивач виконав роботи на загальну суму 86 105,16 грн. Даний факт підтверджується долученим Актом виконаних робіт № 1 від 06 жовтня 2014 року за жовтень 2014 року, який скріплений печатками та підписами повноважений представників сторін та податковими накладними № 2 від 06.08.2015 року та № 3 від 06.08.2015 року на загальну суму 86 105,16 грн.

Відповідно до п. 3.5 Договору, Замовник в 10-ти денний термін після підписання кожного акту виконаних робіт сплачує Підряднику заактовану суму.

Як стверджує позивач, відповідач свої договірні зобов'язання виконав частково, сплатив лише 40 000,00 грн. та відповідно до цього просив стягнути . з останнього на його користь заборгованість в сумі 46 105,16 грн., проте в ході розгляду справи уточнив свої позовні вимоги і просив стягнути з відповідача 16 105,16 грн. основного боргу.

Відповідно до умов п.3.1 Договору вартість робіт на момент підписання договору визначається протоколом договірної ціни, який є невід'ємною частиною договору і становить 69017,52 грн., а в разі зміни обсягів робіт Замовник і Підрядник складають додаткові протоколи, які є невід'ємною частиною договору.

У долученому до матеріалів справи протоколі договірної ціни ДП ІВЦ ТзОВ «ІВЦ» та ТзОВ «Західінфо» також узгодили вартість та обсяги робіт на суму 69017,52 грн., в т.ч. ПДВ 11502,92 грн.

Згідно п. 9.3. Договору №07 від 01.08.2014р. умови договору мають обов'язкову силу для сторін та можуть бути змінені за взаємною згодою з обов'язком складанням письмового документу.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 834 ЦК України кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

В той же час позивачем не надано суду доказів складення в письмовій формі протоколу договірної ціни із:

- збільшенням загальної вартості робіт за Договором № 07 від 01.08.2014р. з 69017,52 грн. до 86105,16 грн., тобто на суму 17087,64 грн.;

- збільшенням обсягу робіт та асортименту використаних для цього матеріалів за Договором № 07 від 01.08.2014р., яким би обсяг робіт, обумовлених у протоколі договірної ціни на суму 69017,52 грн., в т.ч. ПДВ 11502,92 грн., було збільшено в рамках цього договору поставкою таких матеріалів і виконанням робіт, які обумовлені ДП ІВЦ ТзОВ «ІВЦ» та ТзОВ «Західінфо» в акті від 06.10.2014р. виконаних робіт, а саме: поставку двох вентиляторів на суму 6000,00 грн. (порядковий номер в акті 7); поставку п'яти решіток накладних 200х200 на суму 300,00 грн. (порядковий номер в акті 8); поставку дванадцяти вентиляторів на суму 1200,00 грн. (порядковий номер в акті 9); електромонтажні роботи по вентиляції, включаючи втратні матеріали на суму 13333,30 грн. (порядковий номер в акті 20); затрати на відрядження та проживання на суму 5000,00 грн. (порядковий номер в акті 21), що загалом складає 25833,30 грн.;

- зменшенням обсягу робіт та асортименту використаних для цього матеріалів за Договором №07 від 01.08.2014р., яким би обсяг робіт, обумовлених у протоколі договірної ціни на суму 69017,52 грн., в т.ч. ПДВ 11502,92 грн., було зменшено в рамках цього договору на поставку таких матеріалів і виконання робіт, які обумовлені ДП ІВЦ ТзОВ «ІВЦ» та ТзОВ «Західінфо» у згаданому протоколі і відсутні в акті від 06.10.2014р. виконаних робіт, а саме: під порядковими номерами у протоколі №№2 - 6, 11 - 14, 18 - 30 - на суму 9534,00 грн. та зменшення вартості монтажних робіт з 22901,00 грн. (порядковий номер в протоколі 37) до 20611,00 грн. (порядковий номер в протоколі 20), тобто на 2290,00 грн., а загалом зменшення обсягу робіт та асортименту використаних для цього матеріалів на 11824,00 грн.

Отже, відповідно до Договору №07 від 01.08.2014р. позивачем із обсягу робіт та асортименту передбачених для цього матеріалів, узгоджених із відповідачем у протоколі договірної ціни на суму 69017,52 грн., в т.ч. ПДВ 11502,92 грн., виконано лише на суму 57193,52 грн., а інші фактично виконані позивачем роботи та використані для цього матеріали на суму 28911,64 грн. (86105,16 грн. - 57193,52 грн. = 28911,64 грн.), не обумовлені у протоколі договірної ціни, не можуть вважатися такими, на які поширюються умови Договору №07 від 01.08.2014р., зокрема, щодо строку проведення їх оплати ТзОВ «Західінфо» на користь ДП ІВЦ ТзОВ «ІВЦ».

Згідно частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Станом на час розгляду справи, позивач не скеровував на адресу відповідача жодної вимоги про оплату вартості фактично виконаних позивачем робіт та використаних для цього матеріалів на суму 28911,64 грн. не охоплених умовами Договору, а відтак в силу приписів ст.ст.530, 612 ЦК України є необґрунтованим твердження позивача про прострочку оплати зазначеної суми з 17.10.2014 року.

В ході розгляду справи, відповідачем сплачено на користь позивача, згідно платіжного доручення №3127 від 15.05.2015р. 30 000,00 грн. та згідно платіжного доручення №3266 від 19.06.2015р. 16105,16 грн..

Отже, на момент винесення рішення основна заборгованість ТзОВ «Західінфо» перед ДП ІВЦ ТзОВ «ІВЦ» відсутня як за підрядні роботи, виконані в рамках Договору №07 від 01.08.2014р. на суму 57193,52 грн., так і ті роботи, які виконані позивачем для відповідача фактично поза межами вказаного договору на суму 28911,64 грн.

В цій частині провадження у справі підлягає припиненню.

Положенням ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частинами 1-3 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків..

Згідно із ч. 1 ст. 220 Господарського кодексу України боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.5.1 Договору №05/08Р від 04.06.2010 року, у випадку несвоєчасної оплати наданих послуг Замовник сплачує на користь Виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

За несвоєчасне виконання договірних зобов'язань, (згідно уточнюючого розрахунку) за період з 17.10.2014 року по 15.05.2015 року на суму 46105,16 грн. позивачем нарахована пеня в розмірі 8 322,93 грн.

Відповідно до п.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п.2 ст.258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) .

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 7.2 Договору, у випадку несвоєчасної оплати виконаних робіт терміном більше 20 календарних днів від дня кінцевого приймання Замовником робіт чи підписання акту виконаних робіт останній сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на цей час, від несвоєчасно сплаченої суми.

Однак, право на стягнення з відповідача (замовника за договором) пені виникає лише через двадцять календарних днів після підписання акту виконаних робіт, тобто з 27.10.2014р., а не з 17.10.2014р., як розраховує позивач.

Враховуючи ту обставину, що згідно протоколу договірної ціни на суму 69017,52 грн., в т.ч. ПДВ 11502,92 грн., виконано лише на суму 57193,52 грн. (п'ятдесят сім тисяч сто дев'яносто три гривні 52 копійки), з яких відповідачем оплачено на користь позивача 40 000,00 грн., а отже розмір простроченої відповідачем суми, яка підлягає сплаті на користь позивача за умовами Договору, як станом на 27 жовтня 2014 року, так і станом на дату звернення позивача до суду з позовом, складала 17193,52 грн., а не 46105,16 грн.

Період, за який позивач просить стягнути з відповідача пеню становить сім місяців, хоча згідно частини 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, і тому період нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання з оплати на користь позивача залишку заборгованості за Договором в сумі 17193,52 грн. розпочався з 27.10.2014р. і закінчився 27.04.2015р.

Таким чином, виходячи з вище викладеного розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за період з 27.10.2014р. до 27.04.2015р. складає 3438,72 грн. та підлягає стягненню на користь позивача.

За несвоєчасне виконання договірних зобов'язань позивачем за період 17.10.2014 року по 15.05.2015 року за актом виконаних робіт № 1 від 06 жовтня 2014 року нараховані 3% річних в сумі 799,58 грн. та інфляційні втрати в розмірі 21 716,26 грн., а також за період з 16.05.2015 року по 29.05.2015 року за актом виконаних робіт № 1 від 06 жовтня 2014 року нараховані 3% річних в сумі 18,53 грн.

Згідно проведеного судом перерахунку за належний період з 17.10.2014 р. по 08.04.2015 р. розмір 3% річних складає 171,94 грн. та інфляційні втрати складають - 4 986,12 грн. і підлягають стягненню на користь позивача.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач докази оплати боргу станом на день розгляду справи надав з пред'явленням виписки з банку, а відтак суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення частково.

Судові витрати слід віднести на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,82,84,85 ГПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДІНФО» (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 341, ) на користь Дочірнього підприємства «Інженерно-виробничий центр» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробничий центр» (79060, Львівська область, м. Львів, вул. Наукова, 5, ) - 2 922,91 грн. - пені, 4 986,12 грн. - інфляційних втрат, 171,94 грн. - трьох відсотків річних та 649,63 грн. - судового збору.

3. Провадження в частині стягнення основної суми заборгованості в розмірі 16 105,16 грн. - припинити.

4. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30.06.20158 року.

Суддя Березяк Н.Є.