ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

23 червня 2015 р. Справа № 902/1640/14

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

ОСОБА_1Нестеров

за участю представників:

позивача : ОСОБА_2 - згідно довіреності;

відповідача : не з'явився.

Місце розгляду справи : приміщення суду,кімн.№ 1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами "Національний резерв", яке діє від свого імені та за рахунок активів Пайового венчурного інвестиційного фонду "Пі" недиверсифікованого виду закритого типу (проспект Героїв Сталінграда, буд.12-Л, м. Київ, 04210)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопластгума" (вул. Заводська, буд.1, смт. Сутиски, Тиврівський район, Вінницька область, 23320)

про стягнення 11 516 891, 48 грн., з яких: 7 289 057,79 грн. - неповернутої позики, 4 227 833, 69 грн. - несплачених процентів (плати за користування позиковими коштами), згідно договору позики ППІ-11 від 20.03.2013 р.

ВСТАНОВИВ :

Відповідач вимог ухвали суду від 02.06.2015 р. про явку в судове засідання повноважного представника, надання додаткових доказів, в тому рахунку відзиву на позовну заяву, не виконав. Копія вказаної ухвали направлена відповідачу рекомендованим листом на адресу вказану в позовній заяві. Копія ухвали від 02.06.2015 р. вручена відповідачеві 09.06.2015 р., що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Це розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із ухвалою відповідачу та, як належне повідомлення останнього про час і місце судового розгляду справи за його участю та небажання відповідача скористатись наданим йому правом надавати свої пояснення в суді.

Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце судового розгляду справи за його участю.

З огляду на подані в справу докази, суд приходить до висновку про те, що неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору у його відсутність. Спір відповідно до положень ст.75 ГПК України підлягає вирішенню за наявними в справі матеріалами.

09.12.2014 р. від позивача до суду надійшла заява № 467 від 03.12.2014 р. про уточнення позовних вимог, яка розцінюється судом, як заява про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 11 516 891, 48 грн., з яких: 7 289 057,79 грн. - неповернутої позики, 4 227 833, 69 грн. - несплачених процентів.

Відповідно до ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог.

Заява про збільшення позовних вимог № 467 від 03.12.2014 р. не суперечить матеріалам справи та чинному законодавству а тому прийнята судом до розгляду та ухвалою суду від 09.12.2014 р. задоволена.

Суд розцінює вимоги про стягнення 11 516 891, 48 грн., з яких: 7 289 057,79 грн. - неповернутої позики, 4 227 833, 69 грн. - несплачених процентів (плати за користування позиковими коштами) нарахованих за період з 16.10.2013 р. по 30.11.2014 р., згідно договору позики ППІ-11 від 20.03.2013 р. як нові позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги про стягнення 11 516 891, 48 грн., з яких: 7 289 057,79 грн. - неповернутої позики, 4 227 833, 69 грн. - несплачених процентів (плати за користування позиковими коштами), згідно договору позики ППІ-11 від 20.03.2013 р..

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що додаткові, інші докази чи клопотання у нього відсутні.

Заслухавши представника позивача, повно, всебічно, обєктивно, в сукупності дослідивши надані в справу докази, висновок експерта, додані до нього документи, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, на підставі ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 1046, 1048 ЦК України, підлягають задоволенню в сумі 11 516 891, 48 грн., з яких: 7 289 057,79 грн. - неповернутої позики, 4 227 833, 69 грн. - несплачених процентів (плати за користування позиковими коштами) згідно договору позики ППІ-11 від 20.03.2013 р..

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

Між позивачем (в договорі - "Позикодавець") та відповідачем (в договорі - "Позичальник") було укладено договір позики № ППІ-11 від 20.03.2013 р..

02.04.2013 р. , 04.04.2013 р., 22.04.2013 р., 15.07.2013 р., 01.10.2013 р., 25.10.2013 р., 02.09.2013 р., 25.12.2013 р., 30.12.2013 р., 20.08.2014 р., між сторонами було укладено додаткові угоди до договору позики № ППІ-11 від 20.03.2013 р.(а.с.15-25)

Відповідно до п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4 Договору (з урахуванням додаткових угод) Позикодавець передає Позичальнику грошові кошти - позику, у розмірі та порядку, встановленому цим Договором, а Позичальник зобов'язується повернути їх Позикодавцю, а також сплатити проценти в розмірі та порядку, встановленими цим Договором.. Грошові кошти - позику, Позикодавець надає Позичальнику окремими траншами в межах розміру, встановленого в п. 2.1. цього Договору. Цільове призначення позики: використання в господарській діяльності Позичальника з метою виконання Позичальником умов Контракту. Процентна ставка: 16% (шістнадцять) відсоток річних.

Відповідно до п.2.1 Договору (з урахуванням додаткових угод) сума позики за даним Договором становить 10 100 000,00 грн. (десять мільйонів сто тисяч гривень 00 коп.). Позика не є об 'єктом обкладання податком на додану вартість відповідно положень Податкового кодексу України.

Відповідно до п.2.2. Договору (з урахуванням додаткових угод) за цим Договором Позичальник зобов'язаний сплачувати проценти в розмірі, встановленому в п. 1.4. цього Договору, від фактично отриманої та неповерненої суми позики (з урахуванням п. 2.3. Договору) на день нарахування процентів.

Відповідно до п.2.3. Договору (з урахуванням додаткових угод) день фактичного повернення позики (її частини) визначається згідно п. 5.3. цього Договору.

Відповідно до п.2.4. Договору (з урахуванням додаткових угод) у разі дострокового повернення частини позики, проценти сплачуються виходячи з суми позики, що залишилася у Позичальника.

Відповідно до п.2.5. Договору (з урахуванням додаткових угод) проценти нараховуються за методом "факт / факт", тобто за фактичний час існування боргу за цим Договором і виходячи з фактичної кількості календарних днів у періоді (місяці). Проценти (плата за користування позиковими коштами) обчислюється за наступною формулою:

Н = Н% + Нк, де

Н% - плата, пропорційна терміну користування коштами;

Нк - одноразова плата за користування коштами, що нараховується / сплачується в кінці строку користування коштами, тобто при поверненні позиченої суми або її часток;

Н% розраховується наступним чином:

Н%j=N поm х (Кср.j) х 16% (пj),

Кst 365

де

Н%j винагорода за користування позиковими коштами у j-му доходному періоді;

Nпоm - сума, що видана у позику;

Кst - середньозважений курс гривні до долара на міжбанківському ринку (за даними НБУ) станом на день, що передує дню видачі суми Нпоm;

Кср.j - середньозважений курс гривні до долара США на міжбанківському ринку (за даними НБУ) у j-му доходному періоді обчислюється за формулою:

Кср.j = ? nji = 1 Kji ,

nj

де

nj - кількість днів, протягом яких кошти в сумі Нпоm знаходились у користуванні у j -му періоді;

Кji - середньозважений курс гривні до долара США на міжбанківському ринку (за даними НБУ) за і-ий день.

Якщо (Кср.j) < 1, то (Кср.j) прирівнюється 1

Кst Кst

Одноразова плата за користування коштами Нк розраховується наступним чином:

Нк=Nпоm х (Кк - 1), де

Кst

Кк - середньозважений курс гривні до долара США міжбанківського ринку (за даними НБУ) станом на день, що передує дню повернення позиченої суми.

Якщо величина Кк < 1, то Кк прирівнюється до 1

Кst Кst

Відповідно до п.2.6 Договору (з урахуванням додаткових угод) проценти за користування позикою нараховуються починаючи з дня надання Позикодавцем позики відповідно до дня фактичного повернення позики.

Відповідно до п.2.7 Договору (з урахуванням додаткових угод) сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця не пізніше 5-го числа наступного місяця за місяцем користування позикою та в день повного погашення позики, у безготівковому порядку на поточний рахунок Позикодавця.".

Відповідно до п.3.1 - 3.4 Договору (з урахуванням додаткових угод) Позикодавець перераховує суму позики грантами в безготівковому порядку на поточний рахунок Позичальника. Днем надання позики вважається день зарахування суми позики на поточний рахунок Позичальника. Кожне надання позики в межах розміру, встановленого в п. 2.1. цього Договору, здійснюється на підставі письмової заяви Позичальника. Заява Позичальника повинна містити: суму траншу, валюту позики, строк надання траншу (із зазначенням строку виконання зобов'язання (дати видачі та дати повернення траншу).

Відповідно до п.4.1 Договору (з урахуванням додаткових угод) Позичальник зобов'язується повернути позику (транш) та проценти за користування позикою протягом 110 (ста десяти) календарних днів з моменту отримання позики (траншу).

Відповідно до п.5.1 - 5.4 Договору (з урахуванням додаткових угод) Позичальник зобов'язаний повернути суму позики (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини позики) в останній день строку, встановленого в п. 4.1 даного Договору, або до цієї дати, якщо таке повернення відбувається відповідно до п.5.4. цього Договору. Сума позики підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок Позикодавця. Днем повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок Позикодавця. У будь-який момент суму позики (її частину) може бути достроково повернено Позичальником у порядку, передбаченому а. 5.2 даного Договору.

Відповідно до п.9.1 Договору (з урахуванням додаткових угод) цей Договір набуває чинності з моменту надання Позикодавцем позики (траншу) Позичальнику та діє до « 25» грудня 2014 р., але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань за цим Договором.

В ході розгляду справи 09.12.2014 р. у суду виникли питання, що потребують роз'яснення і спеціальних знань.

Згідно ч.1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Тому суд, на підставі ст. 41 ГПК України, дійшов висновку про необхідність призначення у справі судово - економічної експертизи.

Ухвалою від 09.12.2014 р. призначено у справі № 902/1640/14 судово - економічну експертизу. Проведення цієї експертизи доручено Вінницькому відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На розгляд судово - економічної експертизи було поставлено наступні питання:

1. Чи підтверджується документально матеріалами судової справи і в якій сумі надання позивачем позики відповідачеві, згідно договору позики № ППІ-11 від 20.03.2014 р. та додаткових угод до нього, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (уточнення до позовної заяви) № 467 від 03.12.2014 р. ?

2. Чи підтверджується документально матеріалами судової справи і в якій сумі повернення позики відповідачем позивачеві, згідно договору позики № ППІ-11 від 20.03.2014 р. та додаткових угод до нього, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (уточнення до позовної заяви) № 467 від 03.12.2014 р. ?

3. Чи підтверджується документально матеріалами судової справи і в якій сумі заборгованість з неповернутої позики відповідача перед позивачем, згідно договору позики № ППІ-11 від 20.03.2014 р. та додаткових угод до нього, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (уточнення до позовної заяви) № 467 від 03.12.2014 р. ?

4. Чи підтверджується документально матеріалами судової справи і в якій сумі нарахування відсотків позивачем відповідачеві, згідно договору позики № ППІ-11 від 20.03.2014 р. та додаткових угод до нього, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (уточнення до позовної заяви) № 467 від 03.12.2014 р. ?

Провадження у справі № 902/1640/14 було зупинено до закінчення проведення судово - економічної експертизи і отримання висновку цієї експертизи судом або повернення суду даної судової справи.

29.05.2015 р. із експертної установи до суду повернулася справа № 902/1640/14 разом із висновком експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи № 2147/14-21 від 25.05.2015 р..

В період з 21.03.2013 р. по 20.11.2014 р. позивач на виконання умов договору надав відповідачу позику в сумі 20 966 921 грн., що стверджується висновком експерта та доданими до нього документами.

В період з 08.07.2013 р. по 16.07.2014 р. відповідач частково повернув позивачеві надану позику в сумі 12 090 133, 21 грн., що стверджується висновком експерта та доданими до нього документами.

Окрім суми неповернутої позики позивачем заявлено до стягнення 4 227 833, 69 грн. - несплачених процентів (плати за користування позиковими коштами) нарахованих за період з 16.10.2013 р. по 30.11.2014 р. згідно договору позики ППІ-11 від 20.03.2013 р..

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи № 2147/14-21 від 25.05.2015 р. надання позивачем позики відповідачеві згідно договору позики № ППІ-11 від 20.03.2013 р. документально підтверджується в розмірі 20 966 921 грн.; повернення відповідачем позики позивачеві згідно договору позики № ППІ-11 від 20.03.2013 р. документально підтверджується в розмірі 12 090 133, 21 грн.; дані розрахунку заборгованості за договором позики № ППІ-11 від 20.03.2013 р. станом на 30.11.2014 р. документально підтверджується в повному розмірі - в сумі 7 289 057,79 грн.; нарахування відсотків на заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики № ППІ-11 від 20.03.2013 р. станом на 30.11.2014 р. документально підтверджується в розмірі 4 230 891, 20 грн..

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем згідно договору позики ППІ-11 від 20.03.2013 р. складає 11 516 891, 48 грн., з яких: 7 289 057,79 грн. - неповернутої позики, 4 230 891, 20 грн. - несплачених процентів (плати за користування позиковими коштами) нарахованих за період з 16.10.2013 р. по 30.11.2014 р., що і стало причиною виникнення спору.

Відповідач не надав суду заперечень з приводу висновку експерта.

Зміст договору, взяті в ньому зобов'язання свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються параграфом 1 глави 71 ЦК України Позика.

Згідно ст. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається із приписів ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, враховуючи висновок експерта, додані до нього документи, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами, висновком експерта вимог позивача про стягнення 11 516 891, 48 грн., з яких: 7 289 057,79 грн. - неповернутої позики, 4 227 833, 69 грн. - несплачених процентів (плати за користування позиковими коштами) нарахованих за період з 16.10.2013 р. по 30.11.2014 р., згідно договору позики ППІ-11 від 20.03.2013 р.

Судові витрати на судовий збір в сумі 73 080 грн., за проведення судової експертизи в сумі 26 640 грн., згідно ст.49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись викладеним, ст. 4-3, 4-5, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 11 516 891, 48 грн., з яких: 7 289 057,79 грн. - неповернутої позики, 4 227 833, 69 грн. - несплачених процентів (плати за користування позиковими коштами) нарахованих за період з 16.10.2013 р. по 30.11.2014 р., згідно договору позики ППІ-11 від 20.03.2013 р.. Судові витрати на судовий збір в сумі 73 080 грн., за проведення судової експертизи в сумі 26 640 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопластгума", (вул. Заводська, буд.1, смт. Сутиски, Тиврівський район, Вінницька область, 23320) на користь Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами "Національний резерв", яке діє від свого імені та за рахунок активів Пайового венчурного інвестиційного фонду "Пі" недиверсифікованого виду закритого типу (проспект Героїв Сталінграда, буд.12-Л, м. Київ, 04210) 7 289 057,79 грн. - неповернутої позики, 4 227 833, 69 грн. - несплачених процентів (плати за користування позиковими коштами), судові витрати на судовий збір в сумі 73 080 грн., за проведення судової експертизи в сумі 26 640 грн.. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3.Копію даного рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення або вручити його повноважному представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 23.06.2015 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 30 червня 2015 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 відповідачу (вул. Заводська, буд.1, смт. Сутиски, Тиврівський район, Вінницька область, 23320)