РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015Справа №910/3087/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскрател Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСС ЛТД»

про стягнення 448 284,38 грн.

Суддя Яковенко А.В.

в присутності представників сторін:

від позивача: Борисенко В.А. дов. б/н від 26.03.2015р.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іскрател Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСС ЛТД» про стягнення сплачену суму замовником за виконання робіт згідно договору підряду № 12-01 від 12.09.2014 в розмірі 419 129,07 грн., неустойки в розмірі 29 155,31 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору підряду № 12-01 від 12.09.2014 позивач сплатив вартість робіт, проте, відповідач роботи не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що зумовило неустойки.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.02.2015 порушено провадження у справі №910/3087/15-г та призначено до розгляду.

30.03.2015 та 06.04.2015 позивач через відділ діловодства суду, подавав письмові пояснення по справі, в яких наголошує на тому, що оскільки відповідач не виконав своєчасно роботи, та відповідно до п. 9.4 договору підряду № 12-01 від 12.09.2014, відповідач повинен повернути перерахований позивачем аванс в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суд у міста Києва від 14.04.2015 продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів та відкладено розгляд справи на 20.04.2015.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №04-23/371 від 14.04.2015 призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва справу №910/3087/15-г передано на розгляд судді Яковенко А.В.

23.04.2015 представник позивача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав уточнену позовну заяву про стягнення заборгованості за договором підряду, за змістом якої просить стягнути з відповідача 419 129,07 грн. суму попередньої оплати та 1 429,04 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2015 призначено справу №910/3087/15-г до розгляду на 25.05.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 розгляд справи відкладено до 10.06.2015.

Розглянувши в судовому засіданні 10.06.2015 уточнену позовну заяву, подану 23.04.2015, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Таким чином, подана позивачем уточнена позовна заява за своєю правовою природою є заявою про зменшення позовних вимог.

Частина 4 ст. 22 ГПК України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи те, що судом не встановлено, що вищезазначені дії позивача суперечать законодавству або порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяву позивача про зменшення позовних вимог до розгляду.

Отже, оскільки зменшення позовних вимог, викладене позивачем у його письмовій заяві, прийняте господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є: 420 558,11 грн., з яких основний борг - 419 129,07 грн. та 1 429,04 грн. - пеня.

В судовому засіданні 10.06.2015 представник позивача позовні вимоги, в редакції заяви про зменшення позовних вимог, підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 10.06.2015 не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином; про причини неявки представника суд не повідомив, клопотань або заяв до суду не надіслав.

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

При цьому, оскільки суд неодноразово відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для чергового відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 10.06.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСС ЛТД» (підрядник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іскрател Україна» (замовник, позивач) було укладено договір підряду № 12-01 (договір), відповідно до умов якого підрядник зобов'язується виконати за завданням та за рахунок замовника роботи на об'єктах, а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та оплатити їх, на умовах та у порядку визначених цим договором (п. 2.1 договору).

У відповідності до п. 1.1 договору, роботи - закупівля та доставка матеріалів, доставка інструментів, техніки та робітників до місця виконання робіт, організація та проведення комплексу будівельно-монтажних робіт - встановлення фундаментів на об'єктах вказаних замовником; об'єкти - місце розташування фундаменту - тип 3, згідно робочої документації.

Ціна договору становить 372 027,60 грн., крім того ПДВ 20% - 74 405,52грн., усього з ПДВ - 446 433,12грн. (п. 3.1.1 договору). Сторони в додатку 1 до договору визначили перелік та кошторис та матеріалів, відповідно до якого вартість робіт складає 54 607,74грн. з ПДВ, вартість матеріалів складає 391 825,38грн. з ПДВ.

Відповідно до додатку № 2 до договору встановлені переліки об'єктів, місця їх розташування, строк виконання робіт, так додатком №2 визначені 89 об'єктів, строк готовності фундаментів до монтажу шаф 15 чи 30 днів з дня отримання авансу.

Замовник зобов'язаний передати підряднику документацію не пізніше ніж 6 днів до початку виконання робіт; для виконання робіт замовник передає підряднику об'єкт шляхом складання протоколу передачі-приймання матеріалів проектних вишукувань. (п.п. п. 4.1.1., 4.3.1. договору).

Згідно з п. 3.2 договору, розрахунки за цим договором здійснюються в безготівковій формі шляхом прямих банківських переказів в національній валюті України на поточний рахунок підрядника у наступному порядку:

- в десятиденний термін після підписання цього договору здійснюється переплата в розмірі 50% від вартості робіт та 100% від вартості матеріалів;

- останні 50% від вартості робіт сплачується замовником у десятиденний термін після підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до Протоколу передачі-приймання робочої документації, що є додатком 3 до договору, який підписаний сторонами без заперечень, замовник передав, а підрядник прийняв робочу документацію.

Замовник сплатив відповідно до умов договору підряднику 50 % від вартості робіт в сумі 27 303,87грн. та 100% від вартості матеріалів в сумі 391 825,38 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 719 від 01.10.2014 на суму 179 129,07 грн. та № 658 від 12.09.2014 на суму 240 000,00 грн.

З урахуванням додатку №2 до договору, оскільки остаточна сума авансу була сплачена позивачем 01 жовтня 2014, роботи відповідач повинен був зробити по 32 об'єктах до 16 жовтня 2014 та на 57 об'єктах до 31 жовтня 2014 .

Відповідно до п. 4.6.1 договору, приймання-передача виконаних робіт оформляється шляхом складання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Акт приймання-передачі виконаних робіт складається підрядником та подається замовнику на протязі 10 днів з моменту закінчення робіт на останньому об'єкту та у будь-якому разі не пізніше 15 днів з останньої планової дати готовності фундаментів до монтажу шаф, вказаної у додатку 2, до цього договору (п. 4.6.2 договору).

Проте, в матеріалах справи відсутні підписані або направлені на адресу позивача акти приймання-передачі виконаних робіт.

Позивачем наданий акт від 24.10.2014 перевірки виконання робіт за договором підряду № 12-01 від 12.09.2014, в якому позивачем встановлено, що у результаті здійсненої перевірки виконання робіт на об'єктах, на яких підрядником за договором підряду №12-01 від 12.09.2014 в період з 17 по 24 жовтня 2014 було встановлене грубе порушення підрядником умов договору в частині строків, якості виконання робіт та відповідності робіт вимогам робочої документації.

Отже, замовник виконав свої зобов'язання за договором, а саме передав підряднику робочу документацію, сплатив на рахунок підрядника попередню оплату, в свою чергу підрядник не виконав свої зобов'язання щодо своєчасного та якісного виконання робіт.

Відповідно до п. 9.1 договору, замовник може розірвати договір прострочення графіку виконання робіт більш ніж на п'ять днів з вини підрядника.

Одностороннє рішення про розірвання договору відбувається у відповідності до встановлених норм згідно ст. 188 ГК України (п. 9.3 договору).

При порушеннях підрядником своїх зобов'язань, що створило передумови для несвоєчасного закінчення робіт на об'єкті, замовник має право заборонити підряднику подальше виконання робіт і доручити їх іншому виконавцю. При цьому підрядник повинен повернути кошти отримані їм у якості передоплати за невиконані роботи та невикористані матеріали (п. 9.4 договору).

Через порушення відповідачем умов договору підряду позивач доручив виконання робіт іншим особам, а саме фізичній особі-підприємцю Саух Р.П. (договір підряду №2/28 від 30.10.2014) та Товариству з обмеженою відповідальністю «Шмід Хольцбау» (договір підряду №3/03 від 03.11.2014).

В зв'язку з невиконанням підрядником зобов'язань, замовник направив на адресу підрядника повідомлення вих. № 178 від 30.10.2014 про прострочення підрядником графіку виконання робіт, більш ніж на 5 днів, неналежне виконання підрядником вимог договору підряду № 12-01 від 12.09.2014, у зв'язку з чим повідомив про розірвання договору підряду, крім того позивач на підставі п. 9.4 вимагав зупинити виконання робіт з 30.10.2014. Лист був повернений позивачу «за закінченням строку зберігання».

Отже, спір у справі виник у зв'язку із наявністю, на думку позивача, підстав для стягнення з відповідача суми попередньої оплати в сумі 419 129,07 грн.

Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 324 Господарського кодексу України за договором підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну документацію або виконати обумовлені договором проектні роботи, а також виконати досліджувальні роботи, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити їх.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Позивачем було належним чином доведено суду факт виконання умов договору підряду - перерахування частини вартості робіт та вартості матеріалів в сумі 419129,07грн., проте, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження виконання робіт за договором підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до п. 9.4 договору, оскільки позивачем доведений факт невиконання відповідачем робіт, передбачених договором, у зв'язку з чим позивач заборонив підряднику подальше виконання робіт і доручив їх іншому виконавцю, підрядник зобов'язаний повернути кошти отримані їм у якості передоплати за невиконані роботи та невикористані матеріали.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє позовні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскрател Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСС ЛТД» про стягнення сплаченої суми замовником за виконання робіт згідно договору підряду № 12-01 від 12.09.2014 в розмірі 419129,07 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення неустойка в розмірі 1 429,04 грн. за період з 17.10.2014 по 29.10.2014.

Відповідно до п. 7.2.11 договору за порушення (з його вини) графіку виконання робіт, наведеному у додатку 2 до цього договору, підрядник сплачує замовником пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних робіт за кожен день такої прострочки, але не більше 10% відсотків від ціни цього договору.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Оскільки Господарський кодекс України не містить визначень неустойки, штрафу та пені, які сплачуються у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, слід виходити із визначень, наведених у Цивільному кодексі України.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач розраховував пеню від вартості робіт по 32 об'єктах оскільки у відповідності до п. 7.2.11 договору пеня рахується від вартості невиконаних робіт у період з 17.10.2014 по 29.10.2014.

Суд перевірив та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 429,04 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСС ЛТД» (03142, м. Київ, бул. Академіка Вернадського, б.34/1, код 34483642) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскрател Україна» (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 7, код 37200570) сплачену суму замовником за виконання робіт згідно договору підряду № 12-01 від 12.09.2014 в розмірі 419 129,07 грн., пеню в розмірі 1 429,04 грн., судовий збір в розмірі 8411,16 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Дата підписання повного тексту рішення 22.06.2015.

Суддя А.В. Яковенко