ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 червня 2015 р. Справа № 903/529/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант центр", м.Луцьк

до відповідача: підприємця Ананіч Антоніни Петрівни, м.Луцьк

про стягнення 10 572 грн. 10 коп.

Суддя Шум М. С.

Представники:

від позивача: Шимко О. В., довіреність від 11.11.2014 року №1

від відповідача: підприємець Ананіч А. П.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки учасників судового процесу.

Суть спору: позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант центр" звернулося до суду з позовом до підприємця Ананіч Антоніни Петрівни про стягнення 10 572 грн. 10 коп. в тому числі 9 000 грн. 00 коп. основної заборгованості за надання послуг з утримання приміщення, 713 грн. 02 коп. пені, 823 грн. 00 коп. втрат пов'язаних з інфляцією, 36 грн. 08 коп. 3% річних, а також 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

Ухвалою суду від 18.05.2015 року розгляд справи призначено на 09.06.2015 року, сторін зобов'язано надати суду необхідні для розгляду справи документи, явку представників сторін в судове засідання визнано обов'язковою.

Позовні вимоги обґрунтовані частковим невиконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати наданих послуг по утриманню приміщення в січні, лютому та березні 2015 року згідно договору від 01.10.2013 року №64-13 ДЦ, додаткової угоди до договору від 27.01.2015 року.

Позивач на виконання вимог ухвали суду від 18.05.2015 року надав суду додаткові пояснення по справі від 03.06.2015 року №52 та установчі документи товариства.

Відповідач в поясненнях від 26.05.2015 року та в судових засіданнях позовні вимоги заперечує повністю. При цьому, зазначає, що підприємцем Ананіч А. П. усі проплати здійсненні вчасно та в повному обсязі. За січень 2015 року у зв'язку з наданням послуг не в повному обсязі відповідачем зменшено оплату наданих позивачем послуг з утримання приміщення на 1 000 грн. 00 коп., про що є відповідний запис у акті виконаних робіт від 31.01.2015 року №34. Щодо стягнення коштів за утримання приміщення за лютий 2015 року в сумі 4 000 грн. 00 коп. та за березень 2014 року в розмірі 4 000 грн. 00 коп. відповідач зазначає, що договором на надання послуг з утримання приміщення №64-13 ДЦ від 01.10.2013 року сторони узгодили розмір винагороди позивача 17 000 грн. 00 коп. на місяць. Відповідні кошти відповідачем сплачено повністю. В свою, чергу, додаткова угода до договору, якою встановлено розмір винагороди позивача - 21 000 грн. 00 коп. на місяць та на підставі якої ТзОВ «Діамант Центр» просить достягнути з підприємця Ананіч А. П. кошти в розмірі 8 000 грн. 00 коп. (по 4 000 грн. 00 коп. за лютий та березень 2015 року) підписана лише 12.03.2015 рок під тиском та повинна діяти з квітня 2015 року. Крім того, підприємець Ананіч А. П. зазначає, що встановлена в додатковій угоді вартість послуг позивача є завищеною. Відтак, відповідач зазначає, що повністю сплатила надані позивачем послуги за січень-березень 2015 року.

На підтвердження викладеного, відповідач надала суду додаткову угоду від 27.01.2015 року до договору на надання послуг з утримання приміщення №64-13 ДЦ від 01.10.2013 року з відміткою підприємця Ананіч А. П. про його підписання 12.03.2015 року, акт виконаних робіт за надані у лютому 2015 року послуги на суму 17 000 грн. 00 коп., підписаний обома сторонами та акт виконаних робіт за надані у березні 2015 року послуги на суму 21 000 грн. 00 коп. з відміткою відповідача про суму наданих послуг - 17 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 09.06.2015 року розгляд справи відкладено, сторін зобов'язано надати додаткові пояснення та доводи по суті позову.

Позивач в судовому засіданні та в додаткових поясненнях від 18.06.2015 року №53 позовні вимоги підтримує повністю. При цьому, зазначає, що додатковою угодою від 27.01.2015 року до договору від 01.10.2013 року №64-13 ДЦ визначено, що з 01.02.2015 року розмір винагороди позивача за утримання приміщення становить 21 000 грн. 00 коп. Відповідна додаткова угода підписана та скріплена печатками обох сторін, недійсною чи неукладеною не визнана. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він відповідає вимогам статті 207 ЦК України, а відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Таким чином, позивач зазначає, що сторони підписавши додаткову угоду, в якій зазначено про зміну ціни договору з 01.02.2015 року, дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, а тому твердження відповідача, що така додаткова угода повинна діяти з квітня 2015 року є безпідставним та необґрунтованим.

Відповідач в поясненнях від 22.06.2015 року та в судовому засіданні зазначає, що в січні 2015 року сплатила за надані послуги 16 000 грн. 00 коп., оскільки позивачем самовільно відключено світло в приміщенні торгового центру, проте оскільки підприємцем не було виставлено належним чином претензію щодо відповідних обставин, визнає за необхідне доплатити 1 000 грн. 00 коп. за надані в січні 2015 року послуги згідно договору від 01.10.2013 року. В іншій частині позовні вимоги заперечує.

Підприємець Ананіч А. П. зазначає, що додаткову угоду до договору від 21.01.2015 року із зазначенням вартості послуг в сумі 23 000 грн. 00 коп. отримала 03.02.2015 року, що підтверджується довідкою листоноші про розпис у книзі реєстрації. Крім того, відповідач долучила до матеріалів справи лист ТзОВ «Діамант Центр» від 27.01.2015 року №12, яким останній запропонував збільшити вартість послуг, які надаються згідно договору від 01.10.2013 року №64-13 ДЦ на 6 000 грн. 00 коп. та встановити з 01.03.2015 року ціну договору 23 000 грн. 00 коп. При цьому, відповідач зазначає, що позивач надав дві додаткові угоди до основного договору, які мають одну дату реєстрації - 27.01.2015 року, проте різні вимоги щодо введення в дію - від 01.03.2015 року із зазначенням вартості послуг 23 000 грн. 00 коп. та від 01.02.2015 року із зазначенням вартості послуг 21 000 грн. 00 коп. Підприємець Ананіч А. П. стверджує, що під тиском 12.03.2015 року підписала додаткову угоду до договору про зміну вартості послуг (21 000 грн. 00 коп.), проте така угода є нечинною.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

01 жовтня 2013 року між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Діамант Центр» та відповідачем - підприємцем Ананіч Антоніною Петрівною підписано договір №64-13 ДЦ про надання послуг з утримання приміщення (долі - договір, а. с. 7)

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов'язання виникли з договору №64-13 ДЦ від 01.10.2013 року.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Згідно п. п. 1.1, 4.1, 4.3, 4.4, 5.1, 6.1, 7.1, 9.1, 9.2 договору позивач зобов'язується надавати відповідачу послуги пов'язані з утриманням приміщень загальною площею 408, 4 кв. м., що знаходяться на другому поверсі за адресою: м.Рівне, вул. Соборна, 94 та становлять 33/100 частин торгово-офісних приміщень, а також приміщень загальною площею 743,6 кв. м., що знаходяться на мансардному поверсі за цією ж адресою та становлять 33/100 частин торгово-офісних приміщень (ТЦ «Галерея Прем'єр») у відповідності до умов даного договору, а замовник зобов'язується прийняти послуги та сплатити винагороду за надання послуг. Сторони домовились, що розмір винагороди позивача, яку відповідач щомісяця виплачує позивачу становить 17 000 грн. 00 коп. без ПДВ на місяць. Розмір винагороди позивача може бути змінений у зв'язку із зміною вартості послуг, що надаються позивачу постачальними організаціями, зміною цін на енергоносії, тарифів, податків та інших обов'язкових платежів тощо. Зміна винагороди позивача більш як на 20% відбувається за погодженням сторін і оформлюється додатковою угодою, що укладається у письмовій формі. Термін оплати: протягом 3 банківських днів з моменту виставлення позивачем рахунку, але у будь-якому випадку не пізніше п'ятнадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим. Позивач зобов'язується розпочати надання послуг з 01 січня 2014 року та надавати їх до завершення дії цього договору. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом здачі-приймання виконаних робіт, що підписується сторонами та повертається позивачу не пізніше третього числа місяця наступного за розрахунковим. Даний договір набирає чинності з 01.01.2014 року і діє до 31.12.2014 року. У разі якщо жодна із сторін не повідомить іншу за 1 місяць до зазначеної вище дати про розірвання даного договору, то його дія кожного року автоматично продовжується на наступні три місяці.

Докази про припинення чи зміну дії договору в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач в заяві просить стягнути з відповідача 1 000 грн. 00 коп. заборгованості за надані послуги у січні 2015 року, оскільки підприємець Ананіч А. П. сплатила за такі послуги лише 16 000 грн. 00 коп., що сторонами не заперечується.

Відповідач в свою чергу зазначає, що ТзОВ «Діамант Центр» послуги в січні 2015 року надані не в повному обсязі, проте оскільки підприємцем не було оформлено належним чином претензії, позовні вимоги в частині стягнення 1 000 грн. 00 коп. за січень 2015 року згідно договору від 01.10.2013 року визнає.

До договору про надання послуг з утримання приміщення від 01.10.2013 року №64-13 ДЦ сторонами підписано додаткову угоду від 27.01.2015 року (а. с. 8). Згідно відповідної угоди сторони домовилися, зокрема, внести зміни до п. 4.1, п. 9.1 договору, а саме розмір винагороди позивача, яку відповідач щомісяця виплачує позивачу становить 21 000 грн. 00 коп. без ПДВ на місяць починаючи з 01.02.2015 року. Даний договір набирає чинності з 01.02.2015 року і діє до 31.12.2015 року. Крім того, відповідно до п. 5 угода набирає чинності з 01.02.2015 року та діє протягом всього терміну дії договору, якщо сторони не домовилися про інше окремо.

Відтак, позивач просить достягнути з відповідача 8 000 грн. 00 коп. заборгованості за надані послуги в лютому 2015 році та в березні 2015 році (по 4 000 грн. 00 коп. за кожен місяць), оскільки відповідачем такі послуги оплачено частково в сумі 34 000 грн. 00 коп. (по 17 000 грн. 00 коп. за кожен місяць).

Позивачем долучено до матеріалів справи акти виконаних робіт від 28.02.2015 року №111 за лютий 2015 року на суму 21 000 грн. 00 коп. та від 31.03.2015 року №188 за березень 2015 року на суму 21 000 грн. 00 коп. (а. с. 26-27).

Судом встановлено, що відповідні акти не підписані підприємцем Ананіч А. П.

В свою чергу, підприємець Ананіч А. П. долучила до матеріалів справи акт виконаних робіт №111 від 28.02.2015 року за лютий 2015 року на суму 17 000 грн. 00 коп., що підписаний та скріплений печатками сторін, а також акт виконаних робіт №188 від 31.03.2015 року на суму 21 000 грн. 00 коп. з відміткою відповідача про суму наданих послуг - 17 000 грн. 00 коп., що підписаний та скріплений печатками сторін. Позивач оплатила отримані в лютому та березні послуги в розмірі 34 000 грн. 00 коп., тобто по 17 000 грн. 00 коп. за кожен місяць, як обумовлено договором, що підтверджується платіжними дорученнями від 16.03.2015 року та від 14.04.2015 року (а. с. 45, 48).

Враховуючи викладені обставини, підприємець Ананіч А. П. зазначає, що стягнення коштів в розмірі 8 000 грн. 00 коп. за послуги надані в лютому та березні 2015 року на підставі додаткової угоди від 27.01.2015 року є безпідставним, оскільки відповідна угода підписана лише 12.03.2015 року під тиском та є нечинною.

На підтвердження викладеного, позивач долучила до матеріалів справи копію додаткової угоди від 21.01.2015 року на якій позивачем рукописним способом зазначено дату « 12.03.2015 року» (а. с. 51). Судом також оглянуто оригінал відповідної угоди, наданий відповідачем.

Як пояснив, представник позивача, ТзОВ «Діамант-Центр» рахунки за лютий та березень 2015 року на суму по 17 000 грн. 00 коп. виставилені помилково, проте ТзОВ «Діамант-Центр» не позбавлений права виставити рахунки за лютий та березень 2015 року на суму по 21 000 грн. 00 коп. за кожен місяць. Крім того, згідно п. 5.1 договору оплата проводиться у будь-якому випадку не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Тобто, незважаючи на виставлені пізніше рахунки, станом на період настання строку оплати за лютий та березень 2015 року відповідач в будь-якому випадку була обізнана про нову ціну договору. Всупереч умовам додаткової угоди сплатила меншу суму.

Суд зазначає, що в судовому засіданні оглянуто оригінал додаткової угоди від 27.01.2015 року, наданий позивачем. На відповідному оригіналі відсутні будь-які рукописні чи інші відмітки відповідача про підписання спірної угоди саме 12.03.2015 року, як стверджує підприємець Ананіч А. П.

Відтак, у суду не має підстав стверджувати, що позивачем змінено вартість наданих у лютому 2015 року послуг вже після надання цих послуг, тобто після підписання 28.02.2015 року обома сторонами акту виконаних робіт за лютий 2015 року (а. с. 46).

Суду не надано переконливих доказів, що відповідна угода підписана саме 12.03.2015 року.

Та обставина, що акт виконаних робіт від 28.02.2015 року №111 за лютий 2015 року виставлений позивачем та підписаний обома сторонами на суму 17 000 грн. 00 коп. не може бути єдиним та переконливим доказом підписання додаткової угоди від 27.01.2015 року 12 березня 2015 року. Позивач не позбавлений права виставити рахунок за надані в лютому послуги на суму 21 000 грн. 00 коп. згідно додаткової угоди від 27.01.2015 року.

Крім того, суд бере до уваги, що пунктом 5.1 договору сторони узгодили термін оплати: протягом 3 банківських днів з моменту виставлення позивачем рахунку, але у будь-якому випадку не пізніше п'ятнадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим. Тобто, акт виконаних робіт не є єдиною визначальною підставою здійснення відповідачем оплати згідно договору.

Докази про припинення чи зміну дії додаткової угоди в матеріалах справи відсутні.

Крім того, долучений підприємцем Ананіч А. П. лист органу поштового зв'язку про отримання рекомендованої кореспонденції 03.02.2015 року на підставі якого відповідач стверджує, що отримала лист позивача про зміну ціни договору та додаткову угоду із зазначеною ціною - 23 000 грн. 00 коп. не може бути доказом підписання додаткової угоди на підставі якої виник спір саме 12.03.2015 року, так як з відповідного листа взагалі не вбачається яку саме та від кого підприємець отримала лист. Крім того, відповідним листом підприємець підтверджує отримання від позивача іншої додаткової угоди в якій зазначено ціну послуг - 23 000 грн. 00 коп., яка не є предметом розгляду в даній справі та не впливає на оцінку наданих суду доказів.

Приписами статті 32 ГПК України унормовано, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України унормовано, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з підприємця Ананіч А. П. заборгованості згідно договору від 01.10.2013 року та додаткової угоди до нього від 27.01.2015 року в розмірі 8 000 грн. 00 коп. за лютий та березень 2015 року є підставною та такою, що підлягає до задоволення.

При цьому, суд зазнає, що переконливих та обґрунтованих доказів на підтвердження недійсності чи нечинності додаткової угоди від 27.01.2015 року суду не надано, відповідачем також не доведено підписання додаткової угоди від 27.01.2015 року саме 12.03.2015 року чи після виконання умов договору в частині надання послуг в лютому 2015 року.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України)

Відповідач надані в лютому та березні 2015 року оплатила 16.03.2015 року (платіжне доручення №7, а. с. 45) та 14.04.2015 року (платіжне доручення №9, а. с. 48), тобто на період відповідних проплат у будь-якому випадку була ознайомлена та підписала додаткову угоду, якою встановлено розмір оплати послуг в сумі 21 000 грн. 00 коп. на місяць, починаючи з лютого 2015 року.

Позивач також просить стягнути з відповідача 36 грн. 08 коп. 3% річних та 823 грн. 00 коп. втрат від інфляції.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ст. 625 ЦК України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки (а. с. 23), період нарахування (нарахування здійснено виходячи з того, що проплати повинні бути здійснені не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим) та дійшов висновку про задоволення вимог ТзОВ «Діамант-Центр» в частині стягнення з підприємця Ананіч А. П. 36 грн. 08. коп. 3% річних та 823 грн. 00 коп. втрат від інфляції.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 713 грн. 02 коп.

Відповідно до п. 8.1 договору за порушення термінів оплати робіт за цим договором відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період заборгованості за кожен день прострочення оплати від суми заборгованості.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені). В силу п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунки позивача, розмір та період нарахування пені, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з відповідача пені у визначеному позивачем розмірі.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827 грн. 00 коп. відповідно до ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з підприємця Ананіч Антоніни Петрівни, (вул. Івана Огієнка, 6, м.Луцьк, код ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант Центр» (вул. Єршова, 11, м.Луцьк, Волинська область, )

- 9 000 грн. 00 коп. основного боргу, 713 грн. 02 коп. пені, 36 грн. 08 коп. 3% річних, 823 грн. 00 коп. втрат від інфляції, 1 827 грн. 00 коп. судового збору, а всього: 12 399 грн. 10 коп. (дванадцять тисяч триста дев'яносто дев'ять грн. 10 коп.).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

повний текст рішення

підписаний 26.06.2015 року

Суддя М. С. Шум