ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2015 р.Справа № 916/3064/14

За позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Одеської обласної ради

до відповідачів Білгород-Дністровської районної ради, Приватного підприємства "Ніка-2"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеська обласна державна адміністрація

про визнання недійсним договору оренди, визнання незаконним та скасування рішення районної ради

Суддя О.Л. Панченко

Представники:

від прокуратури О.І. Шарандак;

від позивача не з'явився;

від відповідача Білгород-Дністровської районної ради О.А. Берлінський;

від відповідача ПП "Ніка-2" В.І. Гамар;

від 3-ої особи не з'явився

Суть спору: Заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора звернувся до суду в інтересах держави в особі Одеської обласної ради з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,7323 га, яка розташована на землях Будацької коси, біля селища Затока, Білгород-Дністровського району, Одеської області, для обслуговування та реконструкції споруд бази відпочинку "Комунальник", укладеного 25.12.2001р. між Білгород-Дністровською районною радою Одеської області та Приватним підприємством "Ніка-2"; визнати незаконним та скасувати рішення Білгород-Дністровської районної ради Одеської області від 21.12.2001р. за № 536-ХХШ "Про надання земельної ділянки на Будацькій косі біля селища Затока в довгострокову оренду Приватному підприємству "Ніка-2" для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку "Комунальник".

Представник прокуратури підтримує позовні вимоги.

Представник позивача Одеської обласної ради позов прокуратури не підтримує та просить позов заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора залишити без задоволення з підстав, викладених у поясненнях щодо предмету спору.

Представник відповідача Білгород-Дністровської районної ради позов не визнає з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, а також звернувся до суду з заявою про застосування позовної давності.

Представник відповідача Приватного підприємства "Ніка-2" позов не визнає з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях, а також посилається на пропущення прокуратурою строку позовної давності.

Беручи до уваги, що:

21.12.2001р. Білгород-Дністровською районною радою прийнято рішення № 536-ХХШ "Про надання земельної ділянки на Будацькій косі біля селища Затока в довгострокову оренду ПП "Ніка-2" для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку "Комунальник", згідно з яким затверджено акт інвентаризації і технічну документацію на земельну ділянку площею 1,7323 га, розроблену земельно-кадастровим бюро при Білгород-Дністровському районному відділі земельних ресурсів на Будацькій косі біля селища Затока; надано земельну ділянку площею 1,7323 га із земель запасу Білгород-Дністровської районної ради на Будацькій косі біля селища Затока в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 21 рік Приватному підприємству "Ніка-2" для обслуговування та реконструкції будівель та споруд бази відпочинку "Комунальник", розташованої між базами відпочинку "Незабудка" та "Лідія".

25.12.2001р. між Білгород-Дністровською районною радою (надалі - "Орендодавець") та Приватним підприємством "Ніка-2" (надалі - "Орендар") був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно з яким Орендодавець на підставі рішення сесії Білгород-Дністровської районної ради № 536-ХХШ від 21.12.2001р. надає, а Орендар приймає в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на двадцять один рік земельну ділянку із земель запасу Білгород-Дністровської районної ради загальною площею 1,7323 га, розташовану на Будацькій косі, Білгород-Дністровського району, Одеської області, біля селища Затока, між базами відпочинку "Незабудка" та "Лідія", для обслуговування і реконструкції будівель і споруд бази відпочинку "Комунальник", згідно з планом (схемою) землекористування, який є невід'ємною частиною договору. Земельна ділянка знаходиться в віданні Білгород-Дністровської районної ради і розташована у другій зоні використання, на якій дозволено розміщення тимчасових об'єктів курортного чи торговельного призначення, та у третій зоні, зоні розташування об'єктів курортної інфраструктури, згідно з рішенням районної ради № 277-ХХШ від 19.05.2000р. (п. 1.1 договору). Термін оренди починається з моменту підписання акту про прийом-передачу земельної ділянки (п. 1.2 договору). Орендна плата передбачена розділом 2 договору. Цей договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації в Білгород-Дністровській районній раді (п. 10.1 договору).

Заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора, посилаючись на те, що зазначені рішення Білгород-Дністровської районної ради Одеської області від 21.12.2001р. № 536-ХХШ прийнято та договір оренди земельної ділянки від 25.12.2001р. укладений з порушенням вимог чинного законодавства, просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,7323 га, яка розташована на землях Будацької коси, біля селища Затока, Білгород-Дністровського району, Одеської області, для обслуговування та реконструкції споруд бази відпочинку "Комунальник", укладеного 25.12.2001р. між Білгород-Дністровською районною радою Одеської області та Приватним підприємством "Ніка-2"; визнати незаконним та скасувати рішення Білгород-Дністровської районної ради Одеської області від 21.12.2001р. за № 536-ХХШ "Про надання земельної ділянки на Будацькій косі біля селища Затока в довгострокову оренду Приватному підприємству "Ніка-2" для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку "Комунальник".

В обґрунтування позовних вимог заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора посилається на ст.ст. 11, 19 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ст. 48 Цивільного кодексу УРСР, норми Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та зазначає, що Білгород-Дністровською районною радою було перевищено повноваження при розпорядженні спірною земельною ділянкою, право на розпорядження якою належало до повноважень Одеської обласної ради.

Згідно зі ст. 8 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орендодавцями землі є сільські, селищні, міські, районні Ради народних депутатів і власники землі. Земля може надаватися в оренду в короткострокове користування - до трьох років (для випасання худоби, сінокосіння, городництва, державних та громадських потреб) і довгострокове - до п'ятидесяти років.

Компетенція районних Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин визначена статтею 11 цього Кодексу, якою встановлено, що до відання районних Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема, передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) районні, міські, в адміністративному підпорядкуванні яких є район, Ради народних депутатів надають земельні ділянки за межами населених пунктів: із земель запасу для сільськогосподарського використання; із земель лісового і водного фонду у випадках, передбачених статтями 77 і 79 цього Кодексу; для ведення селянського (фермерського) господарства, у разі відмови в наданні земельної ділянки сільською, селищною Радою народних депутатів.

Обласні Ради народних депутатів надають земельні ділянки: із земель усіх категорій за межами населених пунктів для будівництва шляхів, ліній електропередач та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів та інших лінійних споруд; в усіх інших випадках, крім передбачених частинами першою, другою, третьою і п'ятою цієї статті.

Відповідно до ст. 48 Цивільного кодексу УРСР 1963 року (чинного на момент укладення спірного договору) угода, що не відповідає вимогам закону є недійсною.

Згідно з рішенням Білгород-Дністровської районної ради від 19.05.2000р. № 277-ХХШ "Про затвердження статусу земель запасу Білгород-Дністровського району на Будацькій косі смт. Затока" землі Будацької коси Білгород-Дністровського району віднесено до земель рекреаційного призначення, затверджено три зони використання земель Будацької коси в прибережно-захисній смузі Чорного моря.

Враховуючи наведене, а також те, що станом на 2001р. спірна земельна ділянка була віднесена до земель рекреаційного призначення, відповідно до норм чинного на той час законодавства повноваження по розпорядженню цією земельною ділянкою належали Одеській обласній раді, а не Білгород-Дністровській районній раді, яка прийняла оспорюване рішення та уклала спірний договір з перевищенням власних повноважень, рішення Білгород-Дністровської районної ради від 21.12.2001р. № 536-ХХШ є незаконним, а договір оренди земельної ділянки від 25.12.2001р. підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 48 Цивільного кодексу УРСР.

Однак відповідачами було заявлено про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності.

Згідно зі ст. 71 Цивільного кодексу УРСР 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Відповідно до ст. 76 Цивільного кодексу УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Статтею 80 Цивільного кодексу УРСР передбачено, що закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В частині 4 статті 267 Цивільного кодексу України зазначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з п. 4, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей Кодекс набирає чинності та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора посилається на те, що строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом ним дотриманий у зв'язку з тим, що про наявність порушень інтересів держави прокуратурі стало відомо лише 05.05.2014р. за результатами проведеної перевірки за скаргою Буценко Л.К., а Одеській обласній раді - з моменту отримання позовної заяви у даній справі.

Однак, як вбачається з протоколу пленарного засідання дев'ятнадцятої сесії Білгород-Дністровської районної ради двадцять третього скликання від 21.12.2001р. на зазначеному засіданні був присутній заступник прокурора Ізвеков В.Ю., тобто Білгород-Дністровська міжрайонна прокуратура саме тоді довідалася про прийняття рішення Білгород-Дністровської районної ради від 21.12.2001р. № 536-ХХШ та про рішення укласти договір оренди земельної ділянки 25.12.2001р. Таким чином, строк позовної давності щодо вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 25.12.2001р. згідно з нормами Цивільного кодексу України на момент звернення заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора з позовом до суду вже сплив.

Крім того, згідно з наданими до суду письмовими поясненнями представника Одеської обласної ради відповідно до Регламенту Білгород-Дністровської районної ради оскаржуване рішення районної ради було надіслано до Одеської обласної ради та Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури, тому зазначені органи мали змогу ознайомитися з його змістом ще у 2001 році.

Зважаючи на вищевикладене, суд застосовує до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності.

Також слід зазначити, що прокуратурою не враховано, що згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 09.02.2006р., державними актами на право власності на земельну ділянку від 11.06.2012р. №№ 766685, 766686 Приватне підприємство "Ніка-2" є власником земельних ділянок площею 0,3386 га, 1,3937 га, розташованих: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада (за межами населеного пункту).

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 25.12.2001р.

Позовні вимоги заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Білгород-Дністровської районної ради Одеської області від 21.12.2001р. за № 536-ХХШ "Про надання земельної ділянки на Будацькій косі біля селища Затока в довгострокову оренду Приватному підприємству "Ніка-2" для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку "Комунальник" задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Зазначене рішення про передачу в оренду земельної ділянки є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Предметом позову є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі в оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не відповідає чинному законодавству, тому що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Зважаючи на вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Заява представника фізичної особи - підприємця Буценко Лідії Костянтинівни про залучення її до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача задоволенню не підлягає, тому що заявником не доведено, що дане рішення з господарського спору може вплинути на її права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити заступнику Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора у задоволенні позовних вимог повністю.

2. Стягнути з Одеської обласної ради (65032, м. Одеса, проспект Шевченка, 4, код 25042882) до Державного бюджету України на рахунок 3008 Управління Державної казначейської служби України у м. Одеса, , банк одержувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, судовий збір у сумі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. через ДПІ у Приморському районі м. Одеси.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 22.06.2015р.

Суддя О.Л. Панченко