РІШЕННЯ

"11" березня 2015 р.Справа № 921/998/13-г
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" проспект 40-річчя Жовтня, 92/1, м.Київ

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл", вул. Текстильна, 28, м.Тернопіль, 46010

до відповідача 2: Товариства з обмежено відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Інтеграл", вул. Текстильна, 28, м.Тернопіль, 46010

про cтягнення солідарно 8337799грн.81коп.

За участю представників від:

Позивача: Єременко Віталій Борисович - представник (довіреність №288 від 10.12.2014р.);

Відповідача 1: Притула Оксана Богданівна - представник (довіреність № б/н від 14.06.13р.);

Відповідача 2 : Притула Оксана Богданівна - представник (довіреність № б/н від 14.06.13р.)

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" звернулося в господарський суд Тернопільської області з позовом про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл" та Товариства з обмежено відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Інтеграл" заборгованості за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №03-1/115 від 01.10.2007р. в сумі 8337799грн.81коп., яка складається з 7816039,53грн. (що є гривневим еквівалентом станом на дату укладення договору відступлення права вимоги суми 990099,00 дол.США) заборгованості по кредиту та з 521760,28грн. (що є гривневим еквівалентом станом на дату укладення договору відступлення права вимоги суми 66094,13 дол.США) заборгованості по сплаті відсотків.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеграл" (Позичальник за кредитним договором, далі - ТОВ "Інтеграл") взяті на себе визначені умовами кредитного договору №03-1/115 від 01.10.2007р. та договорами про внесення змін до нього №1 від 29.07.2008р., №2 від 30.09.2008р., №3 від 30.04.2009р., №4 від 29.01.2010р., №5 від 05.07.2010р., укладеними між ним та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (згідно Протоколу №27 від 12.10.2009р. загальних зборів акціонерів змінено назву на Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - ПАТ "Промінвестбанк")) зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом виконував неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, а в забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, 30.04.2009р. укладено договір Поруки №04-27 між ПАТ "Промінвестбанк" та ТОВ "Інтеграл", ТОВ "Науково - виробнича фірма "Інтеграл", то зважаючи на укладення між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (Первісним кредитором) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" (Новим кредитором) 28.07.2010р. договору відступлення права вимоги №39/81, згідно якого ПАТ "Промінвестбанк" відступив позивачу право вимоги за кредитним договором №03-1/115 від 01.10.2007р., за яким до позивача (нового кредитора) перейшло в тому числі і право вимоги за договором поруки №04-27 від 30.04.2009р., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно 8337799грн.81коп. заборгованості за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 03-1/115 від 01.10.2007р. з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл" та Товариства з обмежено відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Інтеграл".

Ухвалою суду від 16.10.2013р. провадження у справі згідно ч. 1 ст. 79 ГПК України було зупинено до прийняття та набрання законної сили рішенням у справі №921/707/13-г/1 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл", Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма" "Інтеграл" та Товариства з обмеженою відповідальністю Завод "Ремпобуттехніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк "Промінвестбанк" в особі Філії "Відділення "ПАТ "Промінвестбанк" в м. Тернопіль про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги №39/81 від 28.07.2010р., №39/81-1 від 28.07.2010р., №39/81-2 від 28.07.2010р.

Ухвалою суду від 20.02.2015р. провадження у справі поновлено та розгляд справи призначено на 18.02.2015р.на 12год. 00хв.

Позивач згідно наданих суду пояснень (пояснення від 16.02.2015р.), вважає, що відповідно до ст.. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), і відповідно до ст. 512 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно до матеріалів справи, позивач отримав за договором відступлення права вимоги №39/81 від 28.07.2010р. від ПАТ "Промінвестбанк" право вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором про відкриття мультивалютної лінії №01-1/1156 від 01.10.2007р. та, на підставі наведеного, 30.07.2010р. новим кредитором було надіслано Боржнику - ТОВ "Інтеграл" та Поручителю ТОВ "НВФ "Інтеграл" лист-повідомлення №1349 про відступлення права вимоги, яким повідомлено останніх про здійснення заміни кредитора в повному обсязі у зобов'язанні за кредитним договором про відкриття мультивалютної лінії №03-1/115 від 01.10.2007р. та договорах забезпечення., факт переходу прав за вищезазначеним договором від первісного кредитора - ПАТ "Промінвестбанк" до нового" - ТОВ "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" підтверджено на підставі договору відступлення права вимоги №39/81 від 28.07.2010р., судом не було встановлено факту порушення позивачем чи ПАТ "Промінвестбанк" самого принципу укладення договору відступлення права вимоги. Також позивач зазначив, що відповідно до ч. 2. ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, однак вважає що дана норма не є конкретною для розгляду вказаного питання, оскільки норми діючого законодавства не містять обов'язкового переліку доказів які мають бути надіслані боржнику для підтвердження переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, ПАТ Промінвестбанк 30.07.2010р. надіслав відповідачам лист-повідомлення №1349 про відступлення права вимоги, яким повідомлено останніх про здійснення заміни кредитора в повному обсязі у зобов'язанні за кредитним договором та договорах забезпечення, докази надіслання такого листа містяться в матеріалах справи. Законодавцем не встановлено обов'язковість щодо суб'єктності направлення доказів укладення договору відступлення боржникові, ця дія може вчинена як старим так і новим кредитором. Крім того позивач зазначає, що 18.08.2011р. вих. 1808-02 ТОВ "Інтеграл" надіслав на адресу позивача відповідь на повідомлення вимогу №374 від 20.07.2011р. про сплату на рахунок ТОВ "КУА "Ізі Лайф" заборгованості за кредитним договором, що підтверджує те, що відповідачі повідомлялися про факт укладення договору відступлення права вимоги №39/81 від 28.07.2010р. і відповідно до листа відповіді на вказані запити №427 від 29.08.2011р. позивач надіслав на адресу ТОВ "Інтеграл" в порядку ст.. 516-517 ЦК України копію повідомлення №1349 про відступлення права вимоги від 30.07.2010р. з доказами надсилання вказаного повідомлення на адресу ТОВ "Інтеграл", надавши при цьому копії. Разом з тим позивач зазначає, що відповідачі не зверталися до позивача, як нового кредитора, з вимогою надати докази переходу прав у спірному зобов'язанні а тому вважає, що факт отримання відповідачами саме повідомлення №1349 від 30.07.2010р про відступлення права вимоги за кредитним договором про відкриття мультивалютної лінії "03-1/115 від 01.10.2007р. та Іпотечним договором встановлено документально і підтверджено наявними доказами.

Повноважний представник відповідачів подав суду відзив на позов, в яком проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач, обґрунтовуючи своє право на позов, виходить з того, що таке право в нього, як нового кредитора, виникло на підставі договору про відступлення права вимоги від 28.07.2010р. про що первісний кредитор відповідно до ст.. 516 ЦК України належним чином повідомив боржників листом, при цьому жодна норма в договорі або законі не передбачає певної форми такого повідомлення, а тому вважає що позивач таким чином підмінює вимоги ч. 2 ст. 517 ЦК України висновками ст.. 516 ЦК України, згідно з якою вимагається лише повідомити боржника про відступлення права вимоги, таке неповідомлення має наслідком можливість виконання зобов'язання боржником на користь первісного кредитора, однак не звільняє боржника від обов'язку щодо виконання зобов'язання, відповідачі жодним чином не заперечують, що на відступлення кредитором свого права вимоги, згоди божника законодавство не передбачає, достатньо лише повідомлення, однак згідно норм ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредитору до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, в силу ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), тобто однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні є правочин (договір), на підставі якого первісний кредитор передає своє право (вимогу) в конкретному зобов'язанні новому кредитору, такий договір був укладений між Банком та ТОВ "КУА "Ізі Лайф", ні боржник ні поручитель не були сторонами договору, а тому з інших підстав, як отримання копії такого договору, не могли знати про зміст правовідносин, які складалися в подальшому між ними та банком та між ними і новим кредитором, однак таких копій ні боржник ні поручитель до дати звернення з позовом до суду не отримали, відповідачі отримали ці копії тільки з позовною заявою, тому вважає що право нового кредитора не було порушено, так як він на надав відповідачу доказів переходу права вимоги і відповідно у боржника та поручителя не виникло обов'язку оплачувати борг новому кредитору, а у нового кредитора не виникло право вимагати оплати боргу, відтак прав на заявлений у даній справі позов у ТОВ "КУА "Ізі Лайф" не виникало. Разом з тим представник відповідачів зазначає, що з огляду на відсутність ТОВ "КУА "Ізі Лайф" дозволу на здійснення валютних операцій та валютних рахунків воно і не може на даний час приймати належного виконання боржником зобов'язання, згідно з умовами кредитного договору, який передбачає погашення платежів в тому числі у валюті, тому посилаючись на декрет Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютний контроль" від 19.02.1993р., відповідачі вважають що доки позивач не отримає відповідної ліцензії на здійснення валютних операцій, доти він є кредитором, який прострочив, згідно з ч.2.ст.613 ЦК України, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Крім того, представник відповідачів в судовому засіданні зазначає, що Договір поруки №04-27 від 30.04.2009р. припинився, оскільки позивач не звертався в установлені законом строки з вимогою до Поручителя.

Позивач згідно заперечень на відзив (заперечення від 05.03.2015р.) зазначає, що норми ст. 516 ЦК України не містять обов'язкового переліку доказів, які повинні бути надіслані боржнику для підтвердження переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Крім того, вказує, що кредитний договір №03-1/115 від 01.10.2007р. не містить пунктів, які б забороняли проводити розрахунки в національній валюті України, а договір відступлення права вимоги №39/81 від 28.07.2010р. містить гривневий еквівалент розрахунку заборгованості в доларах США станом на 28.07.2010р. та вказаним спростовуються твердження відповідачів про відсутність у позивача цивільної дієздатності для вчинення правочину, який передбачає розрахунки в іноземній валюті за відсутності Генеральної ліцензії НБУ. Також позивач, посилаючись на п. 5.2. Договору поруки, вважає, що останній діє до повного виконання Боржником своїх зобов'язань за Договором, у зв'язку з чим Поручитель є зобов'язаним за даним договором поруки та повинен відповідати за порушення зобов'язання за кредитним договором.

В судовому засіданні в порядку ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва з 18.02.2015р. до 25.02.2015р. до 11год. 15хв. та з 25.02.2015р. до 03.03.2015р. до 12 год. 00хв., розгляд справи відкладався на 11.03.2015р. для надання можливості сторонам подати додаткові документи, а також у зв'язку з заявленим представником відповідачів клопотанням.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

01 жовтня 2007р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (надалі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеграл" (надалі - Позичальник) укладено кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №03-1/115 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов п. 2.1 якого, Банк надає Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 990 099,00 доларів США (5 000 000,00 грн.) ліміт кредитної лінії, на умовах, передбачених цим Договором (далі - Кредит, або кредитна лінія).

Згідно з п. 3.1. даного договору, кредит надається Банком шляхом оплати розрахункових документів (платіжних доручень) Позичальника безпосередньо із позичкового рахунку на рахунки контрагентів Позичальника відповідно до цільового призначення кредиту.

Пунктом 2.3. Кредитного договору визначено, що кредит надається із наступним цільовим призначенням: на виробничі потреби.

Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту 09.07.2010р. Ліміт кредитної лінії зменшується за наступним графіком: з 01.05.2010р. ліміт встановлюється в сумі 752 475,00 доларів США; з 01.06.2010р. ліміт встановлюється в сумі 495 049,00 доларів США; з 01.07.2010р. ліміт встановлюється в сумі 237 623,00 доларів США (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору, за користування кредитом нараховуються відсотки на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються Позичальником, виходячи із встановленої Банком відсоткової ставки у розмірі 15% річних за кредитом наданим в гривні та 11% річних у валюті кредиту наданому в дол. США.

Нарахування Банком відсотків здійснюється з дати першої оплати розрахункових документів Позичальника з позичкового рахунку по дату повного і остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії коштів. При розрахунку процентів використовується метод "факт/факт", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році.

Відсотки за користування кредитом нараховуються Банком в останній робочий день поточного місяця та сплачуються Позичальником щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця.

Згідно п. 4.2.2. Кредитного договору Позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати плату за кредит та відсотки за неправомірне користування ним.

В той же час п. 4.3.4. Кредитного договору визначено, що Банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку остаточного повернення всіх одержаних в межах кредитної лінії сум кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або плати за кредит, та/або відсотків за неправомірне користування кредитом, якщо: в т. ч. Позичальник не виконав у строк свої обов'язки по поверненню кредиту та/або сплаті відсотків за надання кредиту, та /або сплаті плати за кредит, та/або інші обов'язки по сплаті грошових коштів, що передбачені цим договором, а також Позичальником порушений графік повернення кредиту, вказаний у п. 2.2 цього договору.

Пунктом 6.1 та 6.6 Кредитного договору обумовлено, що він набирає чинності з дати його підписання та діє до повного повернення Позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі відсотків за користування ним та повного виконання Позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно умов даного Договору.

В подальшому між сторонами Кредитного договору було укладено договори про внесення змін до нього, а саме:

- 29.07.2008р. укладено договір про внесення змін №1, згідно якого викладено п. 3.11.1. кредитного договору в новій редакції;

- 30.09.2008р. договір про внесення змін №2, згідно якого внесено зміни в п. 3.2. кредитного договору та встановлено розмір процентів за користування кредитом - 22% річних за кредитом, наданим в гривні та 14% річних у валюті кредиту, наданому в доларах США. Крім того, даним договором про внесення змін викладено п. 3.3. кредитного договору в новій редакції, згідно якої встановлено розмір процентів за неправомірне користування кредитом, виходячи з процентної ставки 28% річних у валюті кредиту, наданому в доларах США та 44% річних за кредитом, наданому в гривні;

- 30.04.2009р. договір про внесення змін №3, згідно якого внесено зміни в п. 3.8. кредитного договору шляхом його викладення в новій редакції, згідно якої забезпеченням повернення кредиту є, зокрема, фінансова порука ТОВ "НВФ "Інтеграл";

- 29.01.2010р. договір про внесення змін №4, згідно якого викладено в новій редакції п.п. 3.1., 3.2. кредитного договору;

- 05.07.2010р. договір про внесення змін №5, відповідно до якого, зокрема:

· внесено зміни в п. 2.2. кредитного договору та встановлено дату остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 25 травня 2012р. з лімітом зменшення кредитної лінії (згідно графіку);

· внесено зміни в п. 3.2. кредитного договору, в тому числі в частині розміру процентної ставки за кредит, наданий в доларах США - 12% річних;

· внесено зміни в п. 3.3. кредитного договору щодо розміру процентів за неправомірне користування кредитом та встановлено його розмір 24% річних у валюті кредиту, наданому в доларах США.

Як вбачається із вищезазначеного, між Банком та ТОВ "Інтеграл" виникли зобов'язання з кредитного договору, згідно якого, в силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із статтями 173, 193 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Із матеріалів справи слідує, що Банк свої зобов'язання за Кредитним договором №03-1/115 від 01.10.2007р. виконав, надавши Позичальнику, окремими траншами по кредитній лінії, у період з 01.10.2007р. по 03.02.2010р. (дата відкриття та закриття рахунків), кредит (що підтверджується банківськими виписками руху коштів по рахунках, платіжними дорученнями (належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи), довідкою розрахунком заборгованості по кредиту), який в повному обсязі не повернутий, як і відсотки за користування ним. Даний факт відповідачем 1 - Позичальником, станом на час вирішення спору не заперечується.

Так, позивач стверджує, що відповідачем 1 неналежно виконувалися зобов'язання за кредитним договором №03-1/115 від 01.10.2007р. в частині своєчасної сплати кредитних коштів згідно ліміту зменшення заборгованості (п. 2.2. кредитного договору, в редакції договору про внесення змін до нього №5 від 05.07.2010р.) та сплати процентів за користування кредитом згідно п. 3.2. кредитного договору, внаслідок чого в період з 01.10.2007р. по 28.07.2010р. (та станом на 17.09.2013р.) утворилася заборгованість в сумі 8 337 799,81 грн., яка складається з 7 816 039,53 грн. (що є гривневим еквівалентом станом на дату укладення договору відступлення права вимоги суми 990 099,00 доларів США) заборгованості по кредиту та 521 760,28 грн. (що є гривневим еквівалентом станом на дату укладення договору відступлення права вимоги суми 66 094,16 доларів США) несплачених відсотків. Наявність заборгованості за кредитним договором в вищезазначеній сумі відповідачем 1 не заперечується.

Крім того, як зазначалось вище, договором про внесення змін №3 від 30.04.2009р. до Кредитного договору внесено зміни в п. 3.8. кредитного договору шляхом його викладення в новій редакції, згідно якої забезпеченням повернення кредиту є, зокрема, фінансова порука ТОВ "НВФ "Інтеграл".

На виконання вказаного положення кредитного договору 30 квітня 2009 року між Банком (Кредитором), Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Інтеграл" (Поручителем), а також майновим Боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеграл" укладено договір поруки №04-27 (далі - Договір поруки) в силу п. 1.2. якого (в редакції договору про внесення змін №1 від 05.07.2010р.) Поручитель приймає на себе зобов'язання перед Кредитором нести солідарну відповідальність з Боржником за виконання останнім своїх боргових зобов'язань за Основним договором (кредитний договір №03-1/115 від 01.10.2007р. згідно п. 1.1. договору поруки):

- повернення кредитів в сумі 990 099,00 доларів США та 5 000 000,00 грн. не пізніше 25.05.2012р.;

- своєчасної сплати відсотків за користування кредитом у розмірах та в строки, визначені Основним договором;

- повернення кредитів в сумі 990 099,00 доларів США та 5 000 000,00 грн. та сплати відсотків за користування кредитом у випадку дострокового витребування кредиту та відсотків за користування відповідно до Основного договору;

- повної сплати відсотків за неправомірне користування кредитом, передбачених Основним договором;

- повної сплати сум комісій, передбачених Основним договором;

- повної сплати пені штрафів та відшкодування збитків у випадках та розмірах, передбачених Основним договором.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

28 липня 2010р. між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", який є правонаступником прав та зобов'язань Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства), як Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф", як Новим кредитором укладено договір відступлення права вимоги №39/81 (надалі Договір відступлення права вимоги), відповідно до умов якого (п. 1.1.1) Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги за укладеним між Первісним кредитором та ТОВ "Інтеграл" Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №03-1/115 від 01.10.2007р. з договорами про внесення змін до нього №1 від 29.07.2008р., №2 від 30.09.2008р., №3 від 30.04.2009р., №4 від 29.01.2010р., №5 від 05.07.2010р.

Відповідно до п. 1.3 Договору відступлення права вимоги, до Нового кредитора (ТОВ "Ізі Лайф") переходить право вимагати (замість Первісного кредитора) від Боржника (ТОВ "Інтеграл") належного та реального виконання наступних обов'язків:

- повернення грошових коштів в розмірі 7 816 039 грн. 53 коп. (що є гривневим еквівалентом станом на дату укладення цього договору суми 990 099,00 доларів США), отриманих Боржником згідно Кредитного договору;

- повернення нарахованих станом на дату укладання цього договору, процентів за користування кредитом згідно Кредитного договору в сумі 521 760 грн. 28 коп., що є гривневим еквівалентом станом на дату укладання цього договору суми нарахованих процентів в доларах США в розмірі 66 094,13 дол. США;

- сплати неустойки в формі та розмірах, що визначені в Кредитному договорі;

- інших обов'язків, встановлених Кредитним договором.

До Нового кредитора переходять всі без винятку права та обов'язки Первісного кредитора за кредитним договором (п. 1.4. Договору відступлення права вимоги).

Окрім того, згідно п. 1.8 Договору відступлення права вимоги передбачено, що у зв'язку з укладенням цього Договору, Первісним кредитором здійснюється на користь Нового кредитора відступлення прав за договорами, що забезпечують виконання зобов'язань за Кредитним договором, в тому числі: Договору поруки №04-27 від 30.04.2009р. (з урахуванням договору про внесення змін №1 від 05.07.2010р.), укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Інтеграл".

Пунктами 2.2.2, 2.2.3. Договору відступлення права вимоги передбачено, що Первісний кредитор протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту переходу права вимоги до Нового кредитора зобов'язаний повідомити Боржника та Іпотекодавців про здійснення відступлення права вимоги і надати Новому кредитору докази належного їх повідомлення.

Термін дії Договору відступлення п. 4.1 визначено до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Як слідує з матеріалів справи, 30 липня 2010р. Первісним кредитором було надіслано Позичальнику - ТОВ "Інтеграл" та Поручителю - ТОВ "Науково-виробнича фірма "Інтеграл" (що підтверджується поштовою квитанцією №0002 та списком згрупованих поштових відправлень № 797), лист-повідомлення №1349 про відступлення права вимоги, яким повідомлено останніх про здійснення заміни кредитора в повному обсязі у зобов`язанні за кредитним договором №03-1/115 від 01.10.2007р. та договорах забезпечення, в тому числі договорі поруки №04-27 від 30.04.2009р.

21 липня 2011р. Новим кредитором надіслано Позичальнику - ТОВ "Інтеграл" та Поручителю - ТОВ "Науково-виробнича фірма "Інтеграл" (що підтверджується поштовою квитанцією від 21.07.2011р.), повідомлення-вимогу №374 від 20.07.2011р. про сплату заборгованості за Кредитним договором №03-1/115 від 01.10.2007р. в 30-ти денний термін в розмірі 8 337 799 грн. 81 коп. (в тому числі повернення кредиту в сумі 7 816 039 грн. 53 коп. (що є гривневим еквівалентом станом на дату укладення цього договору суми 990 099,00 доларів США) та повернення нарахованих процентів за користування кредитом згідно Кредитного договору в сумі 521 760 грн. 28 коп., що є гривневим еквівалентом станом на дату укладання цього договору суми нарахованих процентів в доларах США в розмірі 66 094,13 дол. США).

Згідно листів-відповідей ТОВ "Інтеграл" №1808-02 від 18.08.2011р. та ТОВ "Науково-виробнича фірма "Інтеграл" №0707-03 б/д, вимога позивача №374 від 20.07.2011р. залишена відповідачами без задоволення, оскільки, за твердженням останніх, в Товариств відсутні відомості щодо передачі права вимоги за кредитним договором №03-1/115 від 01.10.2007р. позивачу у справі.

Окрім того, 07.10.2010р. відповідачем 1 подано Первісному кредитору за Договором про відступлення права вимоги та Банком за кредитним Договором (ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк") запит за № 0710-01 від 07.10.2010р. про надання інформації (копій договорів відступлення права вимоги №39/81; №39/82 від 28.07.2010р.), укладених між банком та позивачем в даній справі.

30 січня 2013р. Новим кредитором знову надіслано, а 01.02.2013р. отримано Позичальником - ТОВ "Інтеграл" та Поручителем - ТОВ "Науково-виробнича фірма "Інтеграл" (згідно повідомлення про вручення поштового відправлення), повідомлення-вимогу №48 про сплату заборгованості за Кредитним договором №03-1/115 від 01.10.2007р. в 30-ти денний термін в розмірі 8 337 799 грн. 81 коп.

Проте, вказана вимога залишена останніми без задоволення, що не заперечено відповідачами у справі.

Підстави заміни кредитора у зобов'язанні визначені ст. 512 ЦК України, згідно положень якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З даними нормами закону кореспондуються положення п. 2.2.2 Договору відступлення права вимоги, яким передбачено обов'язок Первісного кредитора письмово повідомити Боржника, Іпотекодавців (в тому числі Поручителя - відповідача 2 в даній справі) про здійснене відступлення права вимоги.

Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено право боржника не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Матеріали справи свідчать та це не заперечується відповідачами, що вони були повідомлені про відступлення права вимоги за Кредитним договором та Договором поруки, проте відповідачі стверджують про неотримання доказів переходу до Нового кредитора прав у зобов'язанні, незважаючи на їх запити до первісного кредитора з вимогою надати їм такі докази (лист від 07.10.2010 року.), у зв'язку з чим відповідачі вважають, що згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України у них не виникло обов'язку з виконання зобов'язань за кредитним договором Новому кредитору до надання доказів переходу до останнього права вимоги за таким Договором.

Проте, судом критично оцінюються вказані заперечення відповідачів у справі з огляду на те, що чинним законодавством не встановлено порядок надання доказів переходу до Нового кредитора прав та обов'язків у зобов'язанні, тоді як відповідачі не були позбавлені права звернутися з вимогою про надання цих доказів до позивача у даній справі, як нового кредитора, проте своїм правом не скористались.

Аналогічна правова позиція з даного питання надана Вищим господарським судом України (постанова №921/523/13-г/1 від 18.02.2015р.).

При цьому, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копіями повідомлення про відступлення права вимоги за № 1349 від 30.07.2010р., списком згрупованих поштових відправлень (рекомендованих листів) № 797, поштовим чеком ТД УДППЗ "Укрпошта" № 0002 від 30.07.2010р. підтверджується факт повідомлення боржника і поручителя про відступлення права вимоги у зобов'язаннях первісним кредитором (банком) новому кредитору (ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф"), на час звернення позивача з даним позовом до господарського суду (23.09.2013р.) відповідачі у даній справі були ознайомлені зі змістом договору про відступлення права вимоги №39/81 від 28.07.2010р. та іншими доказами переходу прав за кредитним договором до позивача у даній справі, про що свідчить, зокрема, подання ними та ТОВ Завод "Ремпобуттехніка" позову до господарського суду Тернопільської області про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №39/81 від 28.07.2010р. (провадження у справі про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги порушено господарським судом Тернопільської області 09 липня 2013р., справа №921/707/13-г/1), у зв'язку з чим заперечення відповідачів в цій частині відхиляються судом.

Також, судом не приймаються до уваги доводи відповідачів про те, що у зв'язку з відсутністю у позивача Генеральної ліцензії НБУ на право здійснення валютних операцій, останнім допущено прострочення кредитора в розумінні ч. 2 ст. 613 ЦК України, що полягає в неможливості приймати валютні платежі та з огляду на відсутність валютних рахунків у позивача, з огляду на те, що кредитний договір №03-1/115 від 01.10.2007р. не містить пунктів, які б забороняли проводити розрахунки в національній валюті України, а договір відступлення права вимоги №39/81 від 28.07.2010р. містить гривневий еквівалент розрахунку заборгованості в доларах США станом на 28.07.2010р., що не позбавляло відповідачів можливості самостійно виконати зобов'язання за кредитним договором в національній валюті України.

Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи (банківськими виписками руху коштів по рахунках, платіжними дорученнями (належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи), довідкою розрахунком заборгованості по кредиту) підтверджується надання відповідачу 1, як Позичальнику за кредитним договором грошових коштів в сумі 990 099,00 доларів США, дані кошти відповідачем 1 не сплачено, чим допущено порушення зобов'язання за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №03-1/115 від 01.10.2007р. (доказів протилежного відповідачами не подано), внаслідок чого станом на 17.09.2013р. утворилася заборгованість в сумі 8 337 799,81 грн. (за період з 01.10.2007р. по 28.07.2010р.), яка складається з 7 816 039,53 грн. (що є гривневим еквівалентом станом на дату укладення договору відступлення права вимоги суми 990 099,00 доларів США) заборгованості по кредиту та 521 760,28 грн. (що є гривневим еквівалентом станом на дату укладення договору відступлення права вимоги суми 66 094,16 доларів США) несплачених відсотків, і дана сума, як обґрунтовано заявлена, підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем 1, підлягає стягненню з ТОВ "Інтеграл" на користь позивача, як Нового кредитора у зобов'язанні згідно договору відступлення права вимоги №39/81 від 28.07.2010р.

Статтями 32, 34 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України).

Щодо вимог позивача про солідарне стягнення з відповідача-2 - ТОВ "Науково-виробнича фірма "Інтеграл", як із поручителя, заборгованості за кредитним договором суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

В пункті 3.2 договору поруки № 04-27 від 30.04.2009р. вказано, що дія даного договору припиняється з припиненням зобов'язань боржника за основним договором.

Пунктом 5.2 договору поруки передбачено, що цей договір припиняє свою дію в разі повного виконання боржником своїх зобов'язань за основним договором або поручителем за цим договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

З договору поруки № 04-27 від 30.04.2009р. вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.2) про припинення його дії з припиненням зобов'язань боржника за основним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України.

Аналогічна правова позиція з даного питання дана Верховним судом України (постанова від 17 вересня 2014 року в справі N 6-6цс14), висновки якого в силу положень ст. 111-28 ГПК України є обов'язковими для господарського суду.

У зв'язку з наведеним, в даному випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як встановлено судом вище, датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту є 25 травня 2012р. (згідно п. 2.2. кредитного договору в редакції договору про внесення змін №5 від 05.07.2010р.) з лімітом зменшення кредитної лінії (згідно графіку).

Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З даними нормами кореспондуються положення п. 4.3.4. кредитного договору, згідно яких Банк має право вимагати від Позичальника (незалежно від строку остаточного повернення всіх одержаних в межах кредитної лінії сум кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або плати за кредит, та/або відсотків за неправомірне користування кредитом, зокрема, у випадку, коли Позичальник не виконав у строк свої обов'язки по поверненню кредиту та/або сплаті відсотків за надання кредиту, та/або платі за кредит, та/або інші обов'язки по сплаті грошових коштів, передбачені цим Договором.

Як зазначалось вище, у зв'язку з порушенням відповідачем 1 умов кредитного договору в частині своєчасного здійснення розрахунків за кредитним договором №03-1/115 від 01.10.2007р., Новим кредитором (позивачем у справі) 21.07.2011р. надіслано відповідачам у справі (Позичальнику за кредитним договором та Поручителю за договором поруки) повідомлення-вимогу №374 від 20.07.2011р. про сплату в тридцятиденний строк з дня отримання розмірі 8 337 799 грн. 81 коп. (в тому числі повернення кредиту в сумі 7 816 039 грн. 53 коп. (що є гривневим еквівалентом станом на дату укладення цього договору суми 990 099,00 доларів США) та повернення нарахованих процентів за користування кредитом згідно Кредитного договору в сумі 521 760 грн. 28 коп., що є гривневим еквівалентом станом на дату укладання цього договору суми нарахованих процентів в доларах США в розмірі 66 094,13 дол. США) та вказана вимога отримана відповідачами про що свідчать зокрема листи-відповіді на вимогу позивача ТОВ "Інтеграл" №1808-02 від 18.08.2011р. та ТОВ "Науково-виробнича фірма "Інтеграл" №0707-03 б/д.

Таким чином, надіславши вказане повідомлення, позивач скористався наданим йому, як Новому кредитору за договором про відступлення права вимоги, передбаченим п. 4.3.4. Кредитного договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України правом вимоги дострокового повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим змінив дату остаточного повернення кредиту (п. 2.2. кредитного договору), яка з урахуванням терміну виконання вимоги №374 від 20.07.2011р. (30 днів) та строку доставки згідно п. 4.1.2. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12 грудня 2007 р. N 1149 (в редакції станом на день надіслання вимоги) - 4 дні, - встановлена до 25 серпня 2011 року.

З урахуванням викладеного зважаючи на те, що позивач звернувся до відповідача 2, як Поручителя, з вимогою №48 30 січня2013р. (вручена відповідачу 2 01.02.2013р.), а до місцевого господарського суду з даним позовом 23.09.2013 року (згідно штампу на поштовому конверті), тобто поза межах шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання (25.08.2011р.), тому в даному випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України, а порука відповідача-2 за договором поруки № 04-27 від 30.04.2005р. вважається припиненою з 26.02.2012р., а тому позовні вимоги про солідарне стягнення з поручителя (відповідача- 2 у справі) боргу за кредитним договором є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Судовий збір, згідно ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача 1 у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ч.2 ст. 517 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл", вул. Текстильна, 28, м. Тернопіль, 46010, ідент. код 22604135, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" проспект 40-річчя Жовтня, 92/1, м.Київ, ідент. код 35379813, заборгованість за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №03-1/115 від 01.10.2007р. в сумі 8 337 799 грн. 81 коп., яка складається з 7 816 039,53 грн. заборгованості по кредиту та з 521 760,28 грн. заборгованості по сплаті відсотків, а також 68 820 грн. 00 коп. в повернення сплаченого судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено "06" квітня 2015р.

Суддя Г.З. Андрушків