РІШЕННЯ

"23" червня 2015 р.Справа № 921/550/15-г/11

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М. Розглянув справу

за позовом: Комунального підприємства "Тернопільводоканал", вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль

до відповідача: Державного вищого навчального закладу "Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського", майдан Волі, 1, м. Тернопіль

про стягнення заборгованості в сумі 9 277 грн. 95 коп..

За участю представників сторін

Позивача: Чорненький В.В. - представник;

Відповідача: не з"явився.

Суть справи: Комунальне підприємство "Тернопільводоканал", вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до Державного вищого навчального закладу "Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського", майдан Волі, 1, м. Тернопіль про стягнення заборгованості в сумі 9 277 грн. 95 коп..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення № 901 від 02 січня 2013 року, а саме не здійснив повної оплати за надані послуги, в наслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 6 176 грн. 72 коп., на яку нараховано пеню в сумі 816 грн. 48 коп., інфляційні нарахування в сумі 2 168 грн. 96 коп. та 3 % річних в сумі 115 грн. 79 коп..

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 28 травня 2015 року порушено провадження у справі та розгляд даної справи призначено на 12 червня 2015 року. Зобов"язано подати в засідання позивача обґрунтований розрахунок нарахованої пені в розмірі 816 грн. 48 коп. із зазначенням періоду, за який вона нарахована; оригінал договору № 901 від 02.01.2013р.; відповідача документально обґрунтований відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні 12 червня 2015 року надав суду обґрунтований розрахунок пені. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 12 червня 2015 року не з"явився, однак 11 червня 2015 року на адресу господарського суду Тернопільської області від представника відповідача надійшла заява б/н від 11.06.2015 р. (вх. № 13889 від 11.06.2015 р.) про відкладення розгляду справи, у зв"язку із терміновим відрядженням представника за межі області. Доказів відрядження суду не надав.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 12 червня 2015 року, в порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 23 червня 2015 року. Зобов"язано відповідача надати суду документально обґрунтований відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 23 червня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі із підстав наведених у позові.

Представник відповідача в судове засідання 23 червня 2015 року не з"явився, втім 23 червня 2015 року на адресу суду повторно надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв"язку із терміновим відрядженням представника за межі області. Доказів відрядження суду не надав.

Своїм правом на захист відповідач не скористався та не подав суду відзиву на позов, будь-яких заперечень чи спростувань позовних вимог.

Розглянувши дану заяву, суд прийшов до висновку, що останню слід відхилити, оскільки відповідачем до заяви не долучено доказів на підтвердження відрядження представника за межі області. Крім того, суд зазначає, що відповідач не обмежений у праві вибору іншого представника для представлення його інтересів у судовому засіданні у випадку неможливості явки представника.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, зокрема відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Втім, зважаючи на те, що явка представників сторін не визнавалась судом обов'язковою, а наявних матеріалів справи достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення, справа розглядається без участі уповноваженого представника відповідача відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

02 січня 2013 року між комунальним підприємством "Тернопільводоканал" /надалі - Виробник/ та державним вищим навчальним закладом "Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського" /надалі - Споживач/ укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Відповідно до умов договору виробник зобов"язується здійснювати забезпечення споживача питною водою до мережі розмежування (п. 3.1 договору), згідно затвердженого уповноваженим органом добового графіку подачі води, а також забезпечення відведення стічної води з межі розмежування, за винятками, передбаченими цим договором та чинним законодавством України (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору споживач зобов"язується своєчасно і повністю оплатити надані йому послуги з водопостачання та водовідведення; належно експлуатувати водопровідні і каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, а також забезпечувати доступ представників виробника до мереж, пристроїв та приладів на них; відповідати за справний стан і збереження водо лічильників, водомірних вузлів та пломб, за санітарний стан приміщення водомірного вузла.

Згідно п. 1.3 договору сторони зобов"язуються належно виконувати умови даного договору, вимоги Закону України " Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України № 190 від 27.06.2008 р., Правил приймання стічних вод у комунальну каналізацію м. Тернопіль, затверджених рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 650 від 14.07.2004 р., а також інших нормативно-правових актів, які регулюють відносини, що становлять предметом цього договору.

У відповідності до п. 2.1 Договору облік кількості використаної споживачем води та прийняття стоків проводиться за показниками засобу (-ів) вимірювальної техніки, занесеного (-их) до Державного реєстру, з проведеною державною метрологічною атестацією, опломбованого (-их) водоканалом, який (-і) повинен встановлюватись на межі балансової належності мереж виробника та споживача, а в разі його (їх) відсутності - згідно порядку, встановленого Правилами.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що споживач до 25-го числа кожного місяця надає виробнику інформацію про кількість використаної води та стоків (поточні показники водолічнильника, завірені печаткою і підписом посадової особи споживача) щодо всіх об'єктів, яким надаються послуги з водопостачання і водовідведення за даним договором.

Рахунки за надані виробником послуги щомісячно складаються на підставі затверджених у встановленому порядку тарифів та отримуються споживачем в абонентному відділі КП "Тернопільводоканал" до 10 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому подавались послуги. В будь-якому випадку вважається, що споживач одержав рахунок за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення до 10 числа кожного місяця за попередній місяць. Окрім цього рахунки можуть вручатися представником виробника чи пересилатися поштою (п. 2.7).

Згідно п. 2.8 Договору тарифи для споживача на момент укладення договору становлять: водовідведення: 3,396 грн. (з ПДВ)/м. куб.; водопостачання: 2,580 грн. (з ПДВ)/м. куб

У відповідності до п. 2.11 Договору остаточний розрахунок за спожиті в поточному місяці послуги, споживач проводить на підставі рахунків або інших платіжних документів, поданих Водоканалом, які підлягають оплаті споживачем у триденний строк після їх отримання, при цьому вихідні і святкові дні до уваги не беруться. Враховуючи можливість отримання рахунків споживачем в абонентному відділі виробника остаточна оплата спожитих послуг з водопостачання і водовідведення здійснюється споживачем в будь-якому випадку не пізніше 15 числа наступного місяця за тим, в якому були надані відповідні послуги.

У п. 2.13 договору передбачено, що оплата спожитих послуг з водопостачання та водовідведення здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на поточний банківський рахунок Виробника, реквізити якого зазначено у цьому договорі або у відповідному рахунку про оплату послуг.

Окрім того, відповідач взяв на себек зобов"язання оплачувати виробнику також 20 % від загальної кількості стічних вод, що потрапляє у каналізаційні колодязі зливоприймачі у періоди дощів та сніготанення при роздільній і 100 % при загальносплавній системі каналізації за тарифами на послуги з водовідведення, затвердженим уповноваженим органом. У разі виявлення розбитих кришок люків колодязів провалів грунту біля люків колодязів на території споживача, останнім оплачується на користь виробника 100 % загальної кількості стічних вод, що потрапляє у каналізаційні колодязі та зливоприймачі у період дощів та сніготанення (п. 2.15. договору).

Загальна кількість таких стічних вод визначається розрахунковим методом відповідно до території споживача за нормами ДСТУ 3013-95 "Правил контролю за відведенням дощових і снігових вод з території міст і промислових підприємств", дані гідрометеослужби та інформацією споживача.

Згідно п. 5.1 Договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє протягом одного року, а в частині своєчасно не виконаних зобов'язань - до моменту їх повного виконання.

У п. 5.2 Договору сторони обумовили, що він вважається щорічно продовженим на тих самих умовах, якщо за один місяць до закінчення терміну його дії жодна із Сторін не направить іншій Стороні письмової заяви про припинення дії договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, на виконання умов Договору, надавав послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі відведення і очищення стічних вод в період дощів та сніготанення з вересня 2013 р. до квітня 2015 р., що підтверджується рапортами про використання холодної води та карткою споживача (копії даних документів знаходяться у матеріалах справи).

Крім того, за період з вересня 2013 року по квітня 2015 року з території відповідача до каналізаційної мережі скинуто 27 888,00 м3 стічних вод.

Згідно проведеного водоканалом розрахунку, у відповідності до п. 4.11 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України та на підставі рахунків (копії в матеріалах справи) станом на 01.05.2015 р. у відповідача існує заборгованість в сумі 6 176 грн. 72 коп. за послуги відведення і очищення стічних вод в період дощів та сніготанення.

Відповідно до частини 2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приймаючи до уваги наведене та беручи до уваги те, що всупереч умов договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення № 901 від 02.01.2013 р. та вимог діючого законодавства, свої зобов'язання по оплаті вартості наданих послуг відповідач не виконав в повному обсязі, а тому суд визнає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги за договором в сумі 6 176 грн. 72 коп. правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Позивач у позовній заяві, просить суд стягнути з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов"язання 816 грн. 48 коп. - пені; 115 грн. 79 коп. - 3 % річних та 2 168 грн. 96 коп. інфляційні нарахування.

Вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено. (ч.3 ст. 232 ГК України).

Відповідно до п. 4.1. договору за несвоєчасні розрахунки за надані, згідно даного договору послуги, споживач сплачує на користь виробника пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше ста відсотків загальної суми боргу.

Суд також враховує роз'яснення надані у постанові пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", згідно з п. 2.1 якої, пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Так, нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У такому випадку нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини.

Зважаючи на невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, приписи перелічених норм, а також Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", беручи до уваги розрахунок позивача, розмір заборгованості, період нарахування, інше, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені обгрунтованами та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглянувши подані позивачем розрахунки, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.ст. 33,43 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На день розгляду справи докази погашення відповідачем заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог - про стягнення заборгованості за надані послуги, а відповідачем в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростовано, господарський суд дійшов висновку, що позов нормативно та документально доведений, та підлягає до задоволення, в сумі 9 277 грн. 95 коп., з яких: 6 176 грн. 72 коп. - основний борг; 816 грн. 48 коп. - пеня; 2 168 грн. 96 коп. - інфляційні нарахування та 115 грн. 79 коп. - 3% річних.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з державного вищого навчального закладу "Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського", майдан Волі, 1, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 02010830 на користь комунального підприємства "Тернопільводоканал", вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 03353845 - 6 176 грн. 72 коп. - основного боргу; 816 грн. 48 коп. - пеню; 2 168 грн. 96 коп. - інфляційних нарахувань та 115 грн. 79 коп. - 3% річних та 1 827 грн. 00 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

3. На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання - 26 червня 2015 року) через місцевий господарський суд.

Суддя А.М. Сидорук