КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р. Справа№ 927/29/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Лобаня О.І.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 22.06.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення господарського суду Чернігівської області від 11.03.2015 (повне рішення складено та підписано 16.03.2015)

у справі №927/29/15 (суддя Оленич Т.Г.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ЯППІ Лімітед»

про стягнення 1 727 554,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 11.03.2015 у справі №927/29/15 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Укргазвидобування» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 11.03.2015 у справі №927/29/15 та прийняти нове рішення суду, яким позов задовольнити.

В своїх доводах скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки, викладенні у рішенні місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи та має місце порушення норм матеріального права.

Ухвалою від 28.04.2015 Київським апеляційним господарським судом прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №927/29/15 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія ЯППІ Лімітед» на підставі ст. 96 Господарського процесуального кодексу України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу ПАТ «Укргазвидобування» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернігівської області від 11.03.2015 у справі №927/29/15- без змін.

Представник позивача брав участь в судових засіданнях, підтримував доводи апеляційної скарги, надавав пояснення та просив апеляційну скаргу ПАТ «Укргазвидобування» задовольнити, а рішення господарського суду Чернігівської області від 11.03.2015 у справі №927/29/15 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позов задовольнити.

Представник відповідача брав участь в судових засіданнях, заперечував щодо доводів апеляційної скарги, надавав пояснення та просив рішення господарського суду Чернігівської області від 11.03.2015 у справі №927/29/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «Укргазвидобування» - без задоволення.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2004 між дочірньою компанією «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (нині - публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування», кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія ЯППІ Лімітед» (новий кредитор) укладено договір №(1/03)/УГВ 2301/32-04 про уступку права вимоги.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2. договору кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до ВАТ «Дніпропетровськгаз» (боржник) заборгованості по простому векселю №7223 від 24.12.1999 номіналом 1 727 554,00 грн., який емітований боржником. Новий кредитор одержує право вимагати від ВАТ «Дніпропетровськгаз» належного виконання зобов'язань щодо сплати грошових коштів за векселем, вказаним в п.1.1. даного договору, в сумі 1 727 554,00 грн.

В розділі 2 договору сторони визначили свої обов'язки, зокрема кредитор зобов'язаний в 2-денний строк з моменту підписання договору повідомити боржника (ВАТ «Дніпропетровськгаз»), шляхом відправки йому рекомендованого листа, про здійснене відступлення права вимоги, та в цей же строк передати новому кредитору всю інформацію і документацію, що свідчить про право вимоги до боржника, а також повідомити нового кредитора про наявні на момент укладення договору заперечення боржника, які останній висував проти вимоги кредитора.

В свою чергу, новий кредитор зобов'язаний у відповідності до вищевказаної уступки права вимоги здійснити на користь кредитора компенсацію в сумі 1 727 554,00 грн. в порядку і на умовах, визначених розділом 3 даного договору.

Згідно з п. 3.1., 3.3. договору новий кредитор повинен здійснити на користь кредитора компенсацію за відступлене право вимоги наступним чином: в сумі 1 304 100,00 грн. - протягом трьох днів з моменту підписання договору повноважними представниками сторін; в сумі 423 454,00 грн. - протягом трьох місяців з моменту підписання договору. Протягом п'яти днів після виконання новим кредитором в повному обсязі зобов'язань по сплаті компенсації, кредитор повинен передати йому вексель, визначений п. 1.1. договору, за відповідним актом приймання-передачі векселя.

Відповідно до п.5.1. договору цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до виконання сторонами своїх зобов'язань.

У січні 2015 року ПАТ «Укргазвидобування» звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» про стягнення боргу в сумі 1 727 554,00 грн. за договором про відступлення права вимоги. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у 2014 році, під час розгляду справи №904/3904/14, ПАТ «Укргазвидобування» дізналось, що ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» протиправно використало належне позивачу право вимоги за простим векселем від 24.12.1999 №7223 номіналом 1 727 554,00 грн., уклавши протокол заліку зустрічної однорідної вимоги від 07.12.2004 на суму 1 304 100,00 грн.

При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт несплати відповідачем позивачу компенсації в сумі 1 727 554,00 грн. Однак, позивач звернувся до суду з пропущенням строку позовної давності, поважність причин пропуску даного строку позивачем не доведено, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

З аналізу укладеного між сторонами договору, вбачається, що відбулась заміна кредитора у зобов'язанні внаслідок передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином, можливість якої передбачена приписами ст. 512 ЦК України.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.09.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 24.11.2014 у справі №904/3904/14 за позовом ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» до ПАТ «Укргазвидобування», за участю третіх осіб: ТОВ «Компанія ЯППІ «Лімітед», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу та Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, встановлено, що ВАТ «Дніпропетровськгаз», правонаступником якого є ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», 24.12.1999 на адресу ТОВ «Атомпромкомплекс» було видано простий вексель №7223 на суму 1 727 554,00грн. На підставі індосаменту зазначений вексель був переданий ПАТ «Укргазвидобування»

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ст. ст. 16, 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі особа, в якої знаходиться вексель, вважається його законним держателем, якщо її право базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній із них є бланковим.

Сторонами не заперечується той факт, що на момент укладення договору про уступку права вимоги позивач був законним векселедержателем векселю №7223 від 24.12.1999 на суму 1 727 554,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що договір про уступку права вимоги від 04.03.2004 підписаний сторонами та скріплений печатками, що за умовами даного договору свідчить про укладення договору та набрання ним чинності саме з 04.03.2004.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням.

Договір про уступку права вимоги від 04.03.2004 не містить умов щодо заміни кредитора лише за згодою боржника. Разом з тим, згідно з п. 2.1. договору повідомлення боржника про здійснене відступлення права вимоги є обов'язком позивача. Вказане повідомлення має бути здійснено в 2-денний строк з моменту підписання договору.

На виконання даної умови договору, 05.03.2004 позивач звернувся до ВАТ «Дніпропетровськгаз» з листом №32-11-1624, в якому повідомив, що на підставі договору про уступку права вимоги №(1/03)/УГВ 2301/32-04 від 04.03.2004 ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» уступлено право вимоги боргу в сумі 1 304 100,00 грн. за простим векселем №7223 від 24.12.1999, емітованим ВАТ «Дніпропетровськгаз». У зв'язку з цим, боржник за векселем повинен виконувати зобов'язання в частині оплати заборгованості в сумі 1 304 100,00 грн. перед ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед».

Тобто, позивач підтвердив перехід до відповідача права вимоги заборгованості за векселем на підставі укладеного між сторонами договору про уступку, а тому твердження скаржника про те, що право вимоги від позивача до відповідача за простим векселем не відбулось є безпідставним.

07.12.2004 між ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» та ВАТ «Дніпропетровськгаз» складено протокол заліку зустрічної однорідної вимоги, в якому сторони прийшли до згоди про залік взаємних однорідних вимог на суму 1 304 100,00 грн. Зі змісту даного протоколу вбачається, що ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» є кредитором ВАТ «Дніпропетровськгаз» на підставі договору про уступку права вимоги від 04.03.2004.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач скористався своїм правом вимоги до ВАТ «Дніпропетровськгаз» на суму 1 304 100,00 грн. Враховуючи положення п. 3.1. договору та норми ст. ст. 213-254 ЦК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що останнім днем сплати першої суми компенсації (1 304 100,00 грн.) є 10.03.2004, а друга частина суми компенсації (423 454,00 грн.) підлягала сплаті до 04.06.2004 включно. Однак, відповідачем не надано суду доказів сплати суми компенсації. Твердження відповідача про те, що зобов'язання перед позивачем в сумі 1 304 100,00 грн. припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують наявність у ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» однорідних вимог до позивача на вказану суму та проведення заліку таких вимог.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з нормами ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» не надано суду доказів сплати позивачу компенсації у сумі 1 727 554,00 грн. суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем належним чином не виконано зобов'язання за договором і у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 1 727 554,00 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ПАТ «Укргазвидобування» правомірно звернулося до суду за захистом свого порушеного права.

Також під час розгляду справи в суді першої інстанції ПАТ «Укргазвидобування» подано клопотання про поновлення строку позовної давності та ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» заявлено про застосування строків позовної давності.

Відповідно до п. 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 №10 позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Позивач зазначає, що про погашення ВАТ «Дніпропетровськгаз» заборгованості по простому векселю №7223 від 24.12.1999 шляхом проведення з відповідачем по даній справі заліку однорідних зустрічних вимог йому стало відомо лише в липні 2014 року під час розгляду господарським судом Дніпропетровської області справи №904/3904/14. Всупереч вимогам п. 3.3. договору про уступку права вимоги, вексель по акту приймання-передачі позивачем відповідачу не передавався, тому позивач вважав, що переходу права вимоги до відповідача не відбулося.

Однак, на думку колегії суддів, дані твердження позивача не заслуговують увагу з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05.03.2004, тобто на наступний день після укладення з відповідачем договору про уступку права вимоги від 04.03.2004, позивач повідомив векселедавця - ВАТ «Дніпропетровськгаз» про перехід до відповідача права вимоги погашення боргу за простим векселем та про необхідність виконання зобов'язання зі сплати 1 304 100,00 грн. саме ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед», тим самим підтвердив перехід до відповідача права вимоги до ВАТ «Дніпропетровськгаз».

Окрім того, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014 у справі №904/3904/14, встановлено, що п. 3.3. договору про уступку права вимоги не містить застережень щодо відсутності переходу права вимоги по простому векселю №7223 від 24.12.1999 на суму 1 727 554,00 грн. до ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» в разі неналежного виконання ним зобов'язання з виплати компенсації.

Отже, твердження позивача про те, що передача права вимоги до відповідача не відбулася не ґрунтується на фактичних обставинах справи, а тому, на думку колегії суддів, не є поважною причиною пропуску строку позовної давності.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Так, судом встановлено, що відповідач повинен був сплатити першу частину компенсації в сумі 1 304 100,00 грн. не пізніше 10.03.2004, а друга частина компенсації в сумі 423 454,00 грн. підлягала сплаті до 04.06.2004 включно.

Враховуючи загальний строк позовної давності суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що строк позовної давності в частині сплати 1 304 100,00 грн. закінчився 10.03.2007, а в частині сплати 432 454,00 грн. - 04.06.2007.

При цьому, позивачем не надано суду доказів, що йому не було відомо про несплату ТОВ «Компанія ЯППІ Лімітед» суми компенсації, передбаченої договором про уступку права вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укргазвидобування» звернулося до суду з позовом 29.12.2014 (через 7 років і 6 місяців), про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті, тобто з пропущенням строку позовної давності.

Відповідно до п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013 якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Таким чином, з огляду на вищенаведене та враховуючи те, що позивачем не доведено наявність поважних причин пропуску строку позовної давності, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Інших належних доказів на підтвердження доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду Чернігівської області від 11.03.2015 у справі №927/29/15 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і є таким що відповідає нормам закону.

Зважаючи на те, що доводи позивача законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, апеляційну скаргу ПАТ «Укргазвидобування» слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернігівської області від 11.03.2015 у справі №927/29/15 - без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення господарського суду Чернігівської області від 11.03.2015 у справі №927/29/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Чернігівської області від 11.03.2015 у справі №927/29/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №927/29/15 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.І. Лобань

Р.В. Федорчук