ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015 року Справа № 904/669/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідач)

суддів: Виноградник О.М., Науменко І.М. ( зміна складу колегії суддів відбулась на підставі розпорядження секретаря судової палати Коваль Л.А. від 22 червня 2015 року )

Секретар судового засідання Ситникова М.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Карпенко Ю.С. представник, довіреність № б/н від 27.01.15;

від відповідачча: Ремезок А.Ю. представник, довіреність № 1 від 02.03.15;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАНІВКА", смт.Кринички на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015року у справі № 904/669/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАНІВКА", смт. Кринички

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НТ ТРЕЙДИНГ", м. Дніпродзержинськ

про стягнення 358470,69грн.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови (статті 85, 99, 105 Господарського процесуального кодексу України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року по справі № 904/669/15 ( суддя Васильєв О.Ю. ) відмовлено у задоволенні позовних вимог ( зі змінами) Товариству з обмеженою відповідальністю "ІВАНІВКА", смт. Кринички до Товариства з обмеженою відповідальністю "НТ ТРЕЙДИНГ", м. Дніпродзержинськ про стягнення 358470,69 грн., з яких: 344560,02грн. сума попередньої оплати; 13910,67 грн. 3% річних від простроченої суми за Договором поставки продукції від 12 вересня 2013 року № 1-12-09-13.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до Специфікацій №1 та №2 до Договору поставки № 1-12-09-13 від 12 вересня 2013 року постачальник (відповідач) зобов'язувався поставити позивачу товар на загальну суму 707201,09 грн. * 2 = 1414402,18 грн. на протязі 7 календарних днів з моменту здійснення покупцем 100% попередньої оплати за товар, передбаченої в пункті 3.1 цих Специфікацій.

Однак позивач в порушення прийнятих на себе зобов'язань стовідсоткову передоплату за товар, узгоджену сторонами у Специфікаціях, не здійснив.

Таким чином, зазначив суд, саме позивач не виконав свої зобов'язання за вищенаведеним Договором в частині стовідсоткової попередньої оплати товару у зв'язку з чим відповідач, в силу приписів статті 538 Цивільного кодексу України мав право зупинити або відмовитися від свого обов'язку виконувати свої зобов'язання з поставки товару позивачу по Договору.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов до висновку про недоведеність позивачем своїх вимог, зазначив, що у відповідача станом на цей час не виникло обов'язку з поставки товару позивачу відповідно до умов Договору поставки продукції від 12 вересня 2013 року № 1-12-09-13.

Також суд у своєму рішенні послався на приписи частини 2 статті 613, статті 693 Цивільного кодексу України, статей 32,33,34,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із вказаним рішенням, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач, в якій просить рішення скасувати, а позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що кількість та вартість недопоставленого відповідачем товару узгоджена актом звіряння взаємних розрахунків, складеного сторонами станом на 31 грудня 2013 року.

При прийнятті рішення суд першої інстанції не врахував вимоги, передбачені статтею 530 Цивільного кодексу України де визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Також,судом не застосовані і вимоги статей 525,526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

В апеляційній скарзі позивач звертає увагу і на порушення судом вимог статей 3,11,509,530,610,655,693,712 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, положень Державного стандарту України (ДСТУ) 3993-2000.

Крім того, скаржник зазначає, що в Специфікаціях, сторони дійсно узгодили найменування, кількість, одиницю виміру, асортимент, ціну товару, але це не є партією товару, виходячи з того, що сторони зазначили в пункті 3.1 Специфікацій, що товар повинен бути оплачений позивачем на умові повної ( стовідсоткової) попередньої оплати за кожну узгоджену партію. Тобто згідно кожної Специфікації повинно бути поставлено декілька партій, які сторонами не узгоджувалися.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "НТ ТРЕЙДИНГ", м. Дніпродзержинськ просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАНІВКА", смт.Кринички без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Кіровоградської області підлягає скасуванню з наступних підстав.

12 вересня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "НТ ТРЕЙДИНГ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІВАНІВКА" (покупець) було укладено Договір поставки продукції №1-12-09-13 ( далі Договір); відповідно до умов якого постачальник зобов'язався у встановлений строк поставити (передати у власність) покупцю товар (мінеральні добрива) в кількості та якості відповідно до специфікацій, які складають невід'ємну частину даного Договору ; а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей товар (пункт 1.2. Договору). Товар поставляється партіями; на кожну партію товару сторони погоджують та підписують специфікацію (пункт 1.3. Договору). В пункті 2.1. Договору сторони погодили, що ціна і об'єм кожної партії товару, який буде поставлятися в рахунок виконання даного договору , вказується в специфікаціях до даного договору, які є невід'ємною його частиною.

Згідно до пункту 3.1. Договору поставка товару здійснюється окремими партіями на умовах, вказаних в Специфікаціях на кожну окрему партію товару. Строки поставки і об'єми кожної партії товару погоджуються сторонами окремо і зазначаються в Специфікаціях даного Договору (пункт 3.2. Договору). Відповідно до пункту 5.1. Договору оплата за товар, який буде поставлятися по даному договору , проводиться покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника в розмірах і строках, що узгоджуються сторонами в специфікаціях на кожну окрему партію товару. Фактичним терміном оплати вважається день надходження грошових коштів на банківський рахунок постачальника ( пункт 5.3. Договору). Згідно з пунктом 5.5. Договору у випадку відсутності у специфікації строку оплати товару покупець зобов'язаний оплатити 100% вартості партії товару (а.с.27-30).

В Специфікації №1 від 12 вересня 2013 року до вищезазначеного Договору сторони погодили найменування , одиницю виміру, кількість , ціну товару , який повинен бути поставлений відповідачем; та умови оплати товару позивачем, а саме: найменування товару - діамофоска NPK 10:26:26 , кількість - 136 т ; ціну товару - 4 333,34 грн. за тону , загальну вартість - 707 201, 09 грн. ( в т.ч. ПДВ - 117 866, 85 грн.); умови поставки - товар по даній специфікації вивозиться автотранспортом постачальника; вартість доставки включено в ціну товару; умови оплати - товар повинен бути оплачений покупцем на умові повної (стовідсоткової ) попередньої оплати за кожну узгоджену партію; фактичним терміном оплати товару по даній специфікації вважається дата зарахування грошових коштів банком на рахунок постачальника; строк поставки - 7 календарних днів з моменту здійснення 100% попередньої оплати за товар, передбаченої в пункті 3.1. даної Специфікації (а.с.31-32).

12 вересня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НТ ТРЕЙДИНГ" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Іванівка" рахунок-фактуру № СФ - 000030 на оплату товару - діамофоска NPK 10:26:26 , в кількості - 136 т ; за ціною - 4 333,34 грн. за тону ( без ПДВ ) на загальну суму 707 201, 09 грн. ( в т.ч. ПДВ - 117 866, 85 грн.) ( а.с.35 )

В Специфікації № 2 від 22 вересня 2013 року до вищезазначеного Договору сторони погодили найменування товару - діамофоска NPK 10:26:26 , кількість - 136 т ; ціну товару - 4 333,34 грн. за тону , загальну вартість - 707 201, 09 грн. ( в т.ч. ПДВ - 117 866, 85 грн.); умови поставки - товар по даній Специфікації вивозиться автотранспортом постачальника; вартість доставки включено в ціну товару; умови оплати - товар повинен бути оплачений покупцем на умові повної (стовідсоткової ) попередньої оплати за кожну узгоджену партію; фактичним терміном оплати товару по даній специфікації вважається дата зарахування грошових коштів банком на рахунок постачальника; строк поставки - 7 календарних днів з моменту здійснення 100% попередньої оплати за товар, передбаченої в пункті 3.1. даної Специфікації. (а.с.33-34).

22 жовтня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НТ ТРЕЙДИНГ" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Іванівка" рахунок-фактуру № СФ - 000055 на оплату товару - діамофоска NPK 10:26:26 , в кількості - 136 т ; за ціною - 4 333,34 грн. за тону ( без ПДВ ) , на загальну суму 707 201, 09 грн. ( в т.ч. ПДВ - 117 866, 85 грн.) ( а.с.36 ).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Іванівка" на підставі Специфікації №1 від 12 вересня 2013 року та рахунку - фактури №СФ-000030 від 12 вересня 2013 року на суму 707 201, 09 грн. платіжним дорученням № 1330 від 13 вересня 2013 року перерахував на користь відповідача 677 201, 09 грн. попередньої оплати за товар ( а.с.37); а відповідач відповідно до видаткової накладної № РН-0001015 від 24 вересня 2013 року передав у власність позивача товар , у кількості меньшої фактично попередньо оплаченої всього на загальну суму 349 440, 54 грн. (а.с.39) .

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Іванівка" на підставі Специфікації №2 від 22 вересня 2013 року та рахунку - фактури №СФ-000055 від 22 жовтня 2013 року на суму 707 201, 09 грн. платіжним дорученням № 1546 від 22 жовтня 2013 року перерахував на користь відповідача 360 000, 00 грн. попередньої оплати за товар ( а.с.38); а відповідач відповідно до видаткової накладної №РН-0000030 від 04 листопада 2013 року передав у власність позивача товар у кількості меншої ніж попередньо оплаченої всього на загальну суму 343 200, 54 грн. (а.с.40).

Згідно з частиною 1 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до приписів статті 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Згідно до частин 2,3 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

03 грудня 2014 року позивач направив відповідачу Лист від 03 грудня 2014 року №379 про вимогу повернути попередню оплату на яку відповідачем не була поставлена продукція у сумі 344560,02 грн. та сплатити пеню з 21 вересня 2013 року по 02 грудня 2014 рік відповідно до Специфікації №1 у розмірі 104634,39 грн.

На вказаний лист позивача, відповідач відповідь не надав, не повідомив позивача про причини не поставки товару на суму здійсненої позивачем передоплати, а також не проінформував позивача про можливість виконати в подальшому свої обов»язки по поставці товару.

Згідно до пункту 4.1 Договору сторони узгодили, що товар по даному договору буде поставлятися у 2013 році.

У випадку відсутності у Специфікації строку оплати товару покупець зобов'язаний оплатити 100% вартість партії товару ( пункт 5.5 Договору).

Як вже зазначалось вище пунктом 5 Специфікацій № 1,2 сторони узгодили, що строк поставки 7 календарних днів з моменту здійснення 100%оплати за товар, передбачений в пункті 3.1 даної Специфікації.

На час звернення позивача з позовом відповідачем попередня оплата на не поставлений позивачу товар не повернута; товар який слід було поставити в рахунок попередньої оплати у 2013 році, позивачу не передано.

За вказаних обставин, враховуючи приписи частин 2,3 статті 693 Цивільного кодексу України , колегія суддів вважає позовні вимоги про стягнення 344560,02 грн. основного боргу ( передоплати на яку не поставлена продукція), та 3% річних у сумі 13910,67 грн. такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з чим рішення господарського суду Дніпропетровської області підлягає скасуванню.

Щодо клопотання про забезпечення позову слід зазначити, що судом першої інстанції в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено з підстав відмови позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, та не розглядалось по суті.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ( зі змінами) колегія суддів вважає, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 66 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Частиною 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України передбачені заходи забезпечення позову, зокрема:

накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; заборона відповідачеві вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 6 статті 67 Господарського процесуального кодексу України визначено, що види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову " (зі змінами та доповненнями) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 3 вищевказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України визначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Наведені позивачем обставини в обґрунтування заяви про забезпечення позову, а саме, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання є залишення претензії № 379 від 03 грудня 2014 року без розгляду, невиконання свого зобов'язання за договором поставки продукції №1-12-09-13 від 12 вересня 2013 року, надання керівником відповідача реквізитів нового підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "АРГО НТ" та копії 2-х сторінок Статуту , копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копії наказу № 1 від 01 квітня 2014 року про призначення Тихонова Руслана Олександровича директором Товариства з обмеженою відповідальністю "АРГО НТ" не свідчить про неможливість чи утруднення в подальшому виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області.

Судовий збір відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покласти на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАНІВКА", смт.Кринички - задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015року у справі № 904/669/15 - скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НТ ТРЕЙДИНГ", м. Дніпродзержинськ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАНІВКА", смт.Кринички суму основного боргу у розмірі 344560,02 грн., 3% річних у сумі 13910,67 грн., та витрати зі сплати судового збору в розмірі 7169,4 грн. за подання позовної заяви, 3584,7 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Матеріали справи повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25 червня 2015 року.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя О.М.Виноградник

Суддя І.М.Науменко