РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015Справа №910/1681/15-г

Справа № 910/1681/15-г 22.06.15

За позовом Крикунова Володимира Васильовича
до Шаблатовича Андрія Миколайовича
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Сівакова Леоніда Миколайовича
третяособа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Світло"
про визнання договору удаваним

Головучий суддяСтасюк С.В.
СуддяКнязьков В.В.
СуддяЯрмак О.М.

Представники сторін:

від позивача не з'явився
від відповідача не з'явився
від третьої особи-1Ландишева С.М. (дов. б/н від 17.12.2014 року)
від третьої особи-2не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22 червня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Крикунов Володимир Васильович (надалі по тексту - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Шаблатовича Андрія Миколайовича (надалі по тексту - відповідач) про визнання договору удаваним та переведення прав та обов'язків покупця.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний Договір дарування від 30.01.2014 року укладений між Шаблатовичем Андрієм Миколайовичем та Сіваковим Леонідом Миколайовичем за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, у зв'язку з чим такий договір є удаваним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2015 року порушено провадження у справі № 910/1681/15-г, залучено до участі у справі у якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Сівакова Леоніда Миколайовича, третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Світло" та призначено справу до розгляду на 24.02.2015 року.

23.02.2015 року представник третьої особи-1 через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 24.02.2015 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 24.03.2015 року.

23.03.2015 року представник відповідача через відділ діловодства суду надав відзив на позовну заяву. У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо встановлення обов'язку Сівакова Леоніда Миколайовича вчинити по відношенню до відповідача будь-яких дій майнового чи немайнового характеру. Отримання при укладенні спірного договору дарування згоди дружин відповідача та третьої особи-1 на отримання в дар майна ніяким чином не свідчить про оплатність договору дарування, а є лише добровільною формою реалізації сімейних прав та обов'язків сторін договору дарування.

24.03.2015 року представник третьої особи-1 через відділ діловодства суду надав письмові пояснення по справі. У поданих поясненнях представник третьої особи-1 зазначив, що відмінність договору дарування від договору купівлі-продажу полягає саме в наявності чи відсутності оплати за отримане у власність майно. Спірним договором дарування не встановлено жодних обов'язків майнового чи немайнового характеру для Сівакова Леоніда Миколайовича вчинити будь-які дії на користь Шаблатовича Андрія Миколайовича. Дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Світло" відбулося між сторонами цього договору виключно на безоплатній основі, жодної оплати за вказану частку між сторонами не здійснювалось. Отримання згоди дружин обдаровуваного і дарувальника на отримання в дар майна чинним законодавством не заборонено та не свідчить про оплатність договору дарування.

24.03.2015 року представник позивача через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 24.03.2015 року представники третіх осіб подали клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане 24.03.2015 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2015 року розгляд справи було відкладено на 07.04.2015 року, у зв'язку з неявкою сторін, поданим клопотанням про відкладення розгляду справи та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

06.04.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до поданої заяви представник позивача просив визнати удаваним Договір дарування частки в розмірі 36 % в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Світло", укладений 30.01.2014 року між Шаблатовичем Андрієм Миколайовичем та Сіваковим Леонідом Миколайовичем, застосувавши до даного договору дарування положення законодавства України, що регулюють правовідносини за договорами купівлі-продажу

Суд дослідивши матеріали справи, враховуючи категорію спору та те, що спір між сторонами відноситься до складного і для вирішення якого виникла необхідність введення до складу суду додатково ще двох суддів, вирішив здійснювати розгляд справи № 910/1681/15-г колегіально у складі трьох суддів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2015 року суддя Стасюк С.В. вирішив розгляд справи здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

07.04.2015 року після проведення автоматичного розподілу справи № 910/1681/15-г, вказана справа була передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Князьков В.В., суддя Ярмак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2015 року колегія суддів у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Князьков В.В., суддя Ярмак О.М. прийняла справу № 910/1681/15-г до свого провадження, розгляд справи призначено на 14.05.2015 року.

13.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники учасників судового процесу в судове засідання 14.05.2015 року не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином.

Суд, розглянувши подане третьою особою-1 клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2015 року розгляд справи було відкладено на 28.05.2015 року, у зв'язку з неявкою учасників судового процесу, поданим клопотанням про відкладення розгляду справи та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

Представники позивача, відповідача та третьої особи - 2 в судове засідання 28.05.2015 року не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином.

У судовому засіданні 28.05.2015 року представник третьої особи-1 надав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане третьою особою-1 клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2015 року розгляд справи було відкладено на 11.06.2015 року, у зв'язку з неявкою учасників судового процесу та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

Представники позивача, відповідача та третьої особи - 2 в судове засідання 11.06.2015 року не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2015 року розгляд справи було відкладено на 18.06.2015 року, у зв'язку з неявкою учасників судового процесу та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

18.06.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від третьої осби-1 надійшло клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 18.06.2015 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 22.06.2015 року.

Представники позивача, відповідача та третьої особи - 2 в судове засідання 22.06.2015 року не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином.

Представник третьої особи-1 в судовому засіданні 22.06.2015 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких заперечував проти заявлених позовних вимог, через відділ діловодства суду надав додаткові документи по справі.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2014 року між Шаблатовичем Андрім Миколайовичем (дарувальник) та Сіваковим Леонідом Миколайовичем (обдаровуваний) укладено Договір дарування (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору дарувальник безоплатно передає обдарованому у власність, а обдаровуваний приймає у власність частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Світло" вартістю 720 000 (сімсот двадцять тисяч) грн. 00 коп., що складає 36 % (тридцять шість відсотків) статутного капіталу товариства.

Згідно з пунктом 1.2. Договору частка в статутному капіталі товариства, що дарується за цим договором, є повністю оплаченою дарувальником і належить йому на підставі статуту товариства.

Пунктом 1.4. Договору сторони погодили, що право власності обдаровуваного на частку у статутному капіталі товариства, що дарується за цим договором, виникає з моменту укладення і підписання сторонами даного договору.

На укладення цього договору надана згода дружини дарувальника та дружини обдаровуваного, викладена у розділі 2 цього договору (пункт 1.5. Договору.)

Спір виник у зв'язку з тим, що на думку позивача Договір дарування від 30.01.2014 року укладений між Шаблатовичем Андрієм Миколайовичем та Сіваковим Леонідом Миколайовичем за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, у зв'язку з чим такий договір є удаваним. Позивач зазначає, що договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Під час укладання спірного договору була отримана письмова згода дружин обох сторін даного договору, що на думку позивача, притаманне саме договору купівлі-продажу, а не дарування, оскільки згода другого з подружжя з боку набувача права на частку підтверджує необхідність зустрічної передачі певних матеріальних цінностей від обдарованого дарувальнику (в тому числі і грошових коштів) в обмін на право власності на частку в статутному капіталі товариства, що свідчить про удаваний характер даного правочину.

У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо встановлення обов'язку Сівакова Леоніда Миколайовича вчинити по відношенню до відповідача будь-яких дій майнового чи немайнового характеру. Отримання при укладенні спірного договору дарування згоди дружин відповідача та третьої особи-1 на отримання в дар майна ніяким чином не свідчить про оплатність договору дарування, а є лише добровільною формою реалізації сімейних прав та обов'язків сторін договору дарування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 717 Цивільного кодексу України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Договір дарування є реальним, завжди безоплатним, одностороннім. Разом з тим, даний договір не позбавлений ознаки двосторонньої угоди, оскільки для його укладення необхідно волевиявлення на прийняття дару від обдарованої особи.

Так, згідно частини першої статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі - продажу є оплатним, двостороннім та консенсуальним.

При цьому вартість відчужуваного майна сплачується продавцеві лише у грошовому вираженні, тому істотною умовою договору є ціна, визначена сторонами шляхом обопільної згоди.

Таким чином, принципова відмінність між договором купівлі - продажу та дарування полягає в розрахунку за одержане майно.

Предметом спірної угоди, як встановлено судом, є частка в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Світло" вартістю 720 000 (сімсот двадцять тисяч) грн. 00 коп., що складає 36 % (тридцять шість відсотків) статутного капіталу товариства.

Відповідно до пункту 1.1. Договору дарувальник безоплатно передає обдарованому у власність, а обдаровуваний приймає у власність частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Світло" вартістю 720 000 (сімсот двадцять тисяч) грн. 00 коп., що складає 36 % (тридцять шість відсотків) статутного капіталу товариства.

При цьому дане майно містить індивідуальні ознаки, а саме, це частка в статутному капіталі певного господарського товариства, яка має певний розмір та належить певній особі,

Тобто, в даній угоді відсутня обов'язкова ознака договору купівлі - продажу - оплата товару грошима як загальним еквівалентом вартості.

Згідно з частинами 1-2 статті 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо встановлення обов'язку Сівакова Леоніда Миколайовича вчинити по відношенню до відповідача будь-яких дій майнового чи немайнового характеру. Отримання при укладенні спірного договору дарування згоди дружин відповідача та третьої особи-1 на отримання в дар майна ніяким чином не свідчить про оплатність договору дарування.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги Крикунова Володимира Васильовича про визнання договору удаваним задоволенню не підлягають.

Витрати з судового збору покладаються на позивача, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Крикунова Володимира Васильовича відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.06.2015 року

Головучий суддяСтасюк С.В.
СуддяКнязьков В.В.
СуддяЯрмак О.М.