КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2015 р. Справа№ 911/5455/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2015 р. у справі № 911/5455/14 (суддя Лилак Т.Д.)

за позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в

особі відділу освіти Славутицької міської ради Київської області

до 1. Центру професійного розвитку Славутицікої міської ради

Київської області

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-

комерційна фірма "Аді"

про визнання договору недійсним та зобов'язання повернення

комунального майна,

за участю представників:

від прокуратури: Нестеренко Є.І.,

від позивача: Линкевич О.Б за довіреністю,

від відповідача-1: представник - Макаров О.В. - за довіреністю,

від відповідача-2: представник - Панкратов В.С. - за довіреністю,

Василенко О.Л. директор.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області № 911/5455/14 від 29.01.2015 відмовлено Заступнику прокурора Київської області у задоволенні позову про визнання договору недійсним та зобов'язання повернути комунальне майно.

Не погоджуючись з рішенням, Заступник прокурора Київської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник прокуратури підтримав апеляційні вимоги, вважає рішення таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні поклався на розсуд суду та надав пояснення.

В судовому засіданні представники відповідачів проти вимог, викладених в апеляційній скарзі заперечували, просили залишити їх без задоволення, рішення суду - без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 31.10.2013 року між Центром професійного розвитку (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Аді" (орендар) було укладено договір №138 оренди нерухомого майна, що знаходиться Київська обл., м. Славутич, вул. 77 Гвардійської Дивізії, 3, належить до комунальної власності територіальної громади м. Славутич і знаходиться на балансі відділу освіти виконавчого комітету Славутицької міської ради, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно, а саме: нежитлові приміщення, інженерні мережі та комунікації, площею 176,4 кв. м. в тому числі 158,4 кв. м., міст загального користування 18 кв. м., що є невід'ємною частиною (надалі об'єкт) і знаходиться на балансі орендодавця, строком до 30.09.2016 року.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Заступник прокурора Київської області просить визнати вказаний договір недійсним, та посилається на те, що договір №138 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 31.10.2013 року укладено Центром професійного розвитку в особі директора Зайця Олександра Федоровича з перевищенням повноважень, відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування".

Відмовляючи у задоволенні позову, господарський суд виходив з того, що рішенням Славутицької міської ради Київської області №354-11-VI від 09.09.2011 року затверджено статут Центру професійного розвитку Славутицької міської ради Київської області, відповідно до якого Центр професійного розвитку Славутицької міської ради Київської області створений шляхом реорганізації Міжшкільного навчально-виробничого комбінату відділу освіти м. Славутича і знаходиться у комунальній формі власності.

Відповідно до п. 1.3. статуту, засновником Центру професійного розвитку Славутицької міської ради Київської області є Славутицька міська рада Київської області. Центр професійного розвитку Славутицької міської ради Київської області підпорядкований відділу освіти Славутицької міської ради, а тому доводи заступника прокурора Київської області, що передумовою укладання договору №138 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 31.10.2013 року мало бути прийняття рішення відповідної обласної чи районної ради, є безпідставними.

Крім того зазначив, що рішенням Славутицької міської ради Київської області №751-48-IV від 06.10.2005 року "Про надання дозволу на передачу в оренду об'єктів майна комунальної власності" уповноважено міський відділ освіти укладати договори оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності.

Також, заступником прокурора Київської області за заявленими вимогами та їх правовими підставами не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання правочинів недійсними.

Заперечуючи проти рішення суду, Заступник прокурора наполягає на доводах викладених в позовній заяві та вказує, що судом першої інстанції не враховано приписи ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з начальним та науковим процесом не підлягають приватизації, перепрофілюванню та використанню не за призначенням. На думку Заступника прокурора Київської області, використання спірного приміщення з цільовим призначенням, яке не пов'язане з навчально - виховним процесом суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» об'єктами оренди державного та комунального майна може бути лише майно, зазначене у частині першій статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". Укладення договорів оренди майна, яке відповідно до пункту 2 статті 4 названого Закону та інших законодавчих актів України не може бути об'єктом оренди є підставою для визнання таких договорів недійсними на підставі статті 215 ЦК України. Що ж до об'єкта (предмета) договорів оренди (найму) майна, належного до інших форм власності, то ним може бути майно, зазначене у статтях 760 ЦК України та 283 ГК України.

З урахуванням приписів частини п'ятої статті 16, підпункту 1 пункту "а" статті 29 і частини п'ятої статті 60 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", а також абзацу третього статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" господарські суди, вирішуючи питання щодо права орендодавця самостійно, без відповідного рішення ради, передавати в оренду майно, належне до комунальної власності, мають виходити з кола його повноважень, передбачених положеннями про таких орендодавців, затвердженими у встановленому порядку радою. При цьому слід також враховувати, що орендодавець здійснює свої повноваження тільки за наявності рішення ради і не наділений повноваженнями самостійно приймати рішення про передачу об'єктів комунальної власності в оренду, якщо інше не передбачено положенням про нього.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Славутицької міської ради Київської області №751-48-IV від 06.10.2005 року "Про надання дозволу на передачу в оренду об'єктів майна комунальної власності" уповноважено міський відділ освіти укладати договори оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності. Засновником Центру професійного розвитку Славутицької міської ради Київської області є Славутицька міська рада Київської області. Центр професійного розвитку Славутицької міської ради Київської області підпорядкований відділу освіти Славутицької міської ради

Можливість надання навчальними закладами платних послуг передбачена частиною 4 статті 61 Закону України "Про освіту", відповідно до якої додатковими джерелами фінансування є в тому числі доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 796 від 27.08.2010 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності», зокрема передбачено надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Посилання прокурора на ст. 63 Закону України "Про освіту", якою заборонено перепрофілювання навчальних закладів і використання приміщень не за призначенням не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на те, що спірне приміщення було передбачено під цех ручної деревообробки для навчання учнів професії «Столяр будівельний», таким чином твердження про використання приміщення не за цільовим призначенням не знайшли свого підтвердження..

Відповідно до статті 638 ЦК України істотними умовами договору оренди можуть бути також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно з частиною другою статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" за згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови, наприклад, щодо використання орендарем об'єкта оренди за цільовим призначенням.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.2009, № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Статут Центру професійного розвитку Славутицької міської ради Київської області передбачає право здавати в оренду рухоме та нерухоме майно, що не використовується під час організації та ведення навчально-виховного процесу за умови, що це не призведе до погіршення якості навчального процесу та безпечних умов навчання згідно з чинним законодавством України.

Відповідач 1 зазначив, що спірне приміщення використовувалось як цех ручної деревообробки для навчання учнів професії «Столяр будівельний», під час навчання, відповідачем 2, під наглядом професійних майстрів відповідача 1, надавались практичні та навчальні послуги з цієї галузі.

Проте в зв'язку з тим, що за даним профілем кількість учнів суттєво зменшилась, відповідач 1 не отримав відповідної ліцензії, тому приміщення, що мають окремий вхід, у навчально-виховному процеси не використовуються.

Відповідно до Положення про порядок передачі в оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Славутича, затвердженого рішенням Славутицької міської ради № 550-41-ІV від 15.12.2004 зі змінами та доповненнями від 24.06.2011, та від 24.05.2013, оренда комунального майна здійснюється на конкурсних засадах, договір без погодження Відділом комунальної власності вважається недійсним.

Крім того, відповідно до п.п.2.1 Положення орендодавці зобов'язані щомісячно надавати відділу комунальної власності реєстри об'єктів комунального майна, які можуть бути передані в оренду. Інформація щодо об'єктів оприлюднюється у місцевій газеті, ТРК «Славутич», сайті міської ради.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Відділ освіти виконавчого відділу Славутицької міської ради надав відомості щодо об'єктів нерухомого майна, яке може бути передане в оренду, в тому числі майно за оспорюваним договором.

У місцевій газеті № 40 (777) від 03.10.2013 розміщений перелік об'єктів нерухомого майна що може бути наданій в оренду.

31.10.2013 в зв'язку з отриманням лише однієї заяви між відповідачами був укладений оспорюваний договір оренди.

Відповідно до ст. ст. 215, 203 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Обсяг цивільної дієздатності особи, що вчиняє правочин від імені юридичної особи, визначається відповідно до установчих документів юридичної особи та закону; вчинення дій, що свідчать про прийняття правочину до виконання, вважається схваленням правочину у разі вчинення правочину особою з перевищенням наданих їй повноважень.

Як зазначалось вище, відповідно до Статуту відповідач може здавати в оренду рухоме та нерухоме майно, що не використовується під час організації та ведення навчально-виховного процесу за умови, що це не призведе до погіршення якості навчального процесу та безпечних умов навчання згідно з чинним законодавством України за погодженням з органом управління майном.

Договір оренди № 138 від 31.10.2013 погоджений відділом комунальної власності, послуг та приватизації Славутицької міської ради, підписаний та скріплений печатками Заступником міського голови та заступником відділу освіти.

В судовому засіданні представник відділу освіти Славутицької міської ради Київської області пояснив, що численність осіб, що навчаються у місти значно спало, а в зв'язку з повішенням комунальних послуг, позивач надає перелік об'єктів, що може бути переданий в користування на умовах оренди для нормального функціонування установ та недопущення їх руйнування.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про освіту" матеріально-технічна база навчальних закладів системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Як зазначалось вище, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади, на підставі рішення Славутицької міської ради Київської області №751-48-IV від 06.10.2005 року "Про надання дозволу на передачу в оренду об'єктів майна комунальної власності" Відділу освіти виконкому Славутицької міськради делеговані повноваження на укладання договорів оренди на майна що перебуває на балансі останнього, то передача майна в оренду не суперечить вимогам чинного законодавства, а саме вимогам ст. 63 Закону України "Про освіту" та згідно зі ст. 203 ЦК України, ст. 215 ЦК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 23.03.2012р. "Про судове рішення" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги , а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора Київської області залишити без задоволення, рішення господарського суду Київської області № 911/5455/14 від 29.01.2015- без змін.

2. Матеріали справи повернути господарському суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 26.06.2015

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв