ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.2015 Справа № 907/521/15

Суддя Ващиліна Н.М., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк", м.Дніпропетровськ

до приватного підприємства „ПКС ІССА", м.Мукачево

про стягнення 25927,86 грн. в т.ч. 10000 грн. заборгованості по кредиту згідно договору банківського обслуговування від 07.02.2013 року, 8246,67 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитом, 5683,84 грн. пені та 1997,35 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом,

Представники:

від позивача - Баблюк О.Б. - представник за довіреністю від 15.11.2013;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: публічним акціонерним товариством комерційним банком „ПриватБанк", м.Дніпропетровськ заявлено позов до приватного підприємства „ПКС ІССА", м.Мукачево про стягнення 25927,86 грн. в т.ч. 10000 грн. заборгованості по кредиту згідно договору банківського обслуговування від 07.02.2013 року, 8246,67 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитом, 5683,84 грн. пені та 1997,35 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом.

У судовому засіданні 22.06.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Позивач просить задоволити позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві. На вимогу суду подав суду докази знаходження приватного підприємства „ПКС ІССА" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України станом на 02.06.2015 (витяг з ЄДРПОУ отриманий з офіційного сайту Міністерства юстиції України - https://usr.minjust.gov.ua/).

Вважає, що вимоги підтверджені належними доказами, зокрема, договором банківського обслуговування б/н від 07.02.2013 року, виписками з рахунку відповідача та розрахунком заборгованості.

Стверджує, що відповідач своєчасно не виконав свої зобов'язання згідно умов договору банківського обслуговування, а саме - неповерненням грошових коштів в межах наданого кредитного ліміту, несплатою відсотків за користування кредитом та комісії за користування кредитом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 5683,84 грн. пені (п.3.2.1.5.1. умов).

Відповідач заперечень по суті позовних вимог не подав, вимоги ухвал суду від 18.05.2015 та від 03.06.2015 не виконав, явку уповноваженого представника на засідання суду жодного разу не забезпечив, причини неявки не повідомив.

Поштова кореспонденція з ухвалою суду про порушення провадження у справі, надіслана судом відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві, повернена органом поштового зв'язку з поміткою „…за зазначеною адресою не проживає" та „..за відмовою адресата від одержання".

Інша поштова кореспонденція (а саме - ухвала про відкладення розгляду справи від 03.06.2015), надіслана на адресу відповідача, до суду не поверталася.

За електронним запитом №20761878 від 22.06.2015 судом отримано Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України станом на 22.06.2015 з якого вбачається, що відповідач - приватне підприємство „ПКС ІССА" з реєстру не виключений та знаходиться за адресою: м.Мукачево, вул. Чернишевського, буд.32, кв. 25. Однак, у розділі витягу: „дані про підтвердження відомостей про юридичну особу" зазначено - відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

Для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, судом розміщено оголошення на офіційному сайті Господарського суду Закарпатської області про дату слухання справи.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а у разі не надання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в ЄДРПОУ), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на викладене, справа розглядається у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Сьомого лютого 2013 року приватним підприємством „ПКС ІССА", м.Мукачево (відповідачем) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови) та тарифів банку (позивача), що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою про відкриття поточного рахунку складають договір банківського обслуговування № б/н від 07.02.2013 року.

Пунктом 3.2.1.1.16. Умов встановлено, що при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до „Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі „Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь - якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно умов договору банківського обслуговування № б/н від 07.02.2013 банк (позивач) зобов'язався встановити відповідачеві кредитний ліміт на поточний рахунок № 7320 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта (системи клієнт - банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено та врегульовано Умовами, а останній зобов'язався повернути отримані грошові кошти згідно умов договору, сплатити відсотки та винагороду за користування кредитними коштами.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (п. 3.2.1.1.3.).

У відповідності до п. 3.2.1.1.8. Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до „Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі „Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - „Угода").

Пункт 3.2.1.1.6. Умов зазначає, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

На момент укладення договору діяли „Умови та правила надання банківських послуг" в редакції наказу № СП-2011-85 від 28.01.2011 року, що передбачали сплату клієнтом 24 % річних за користування кредитним лімітом, якщо заборгованість не була погашена протягом пільгового періоду та сплату клієнтом 48 % річних, якщо заборгованість не була погашена протягом 90 днів після пільгового періоду.

Від 04.06.2014 року позивачем внесено зміни до „Умов та правил надання банківських послуг" щодо ставок за кредитними лімітами на розрахунковий рахунок та гарантованим платежах.

Так, відповідно до розділу 3.2.1.4., яким затверджений порядок розрахунків, встановлено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - період, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню. У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого „Умовами і правилами надання банківських послуг", клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Під „непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. Клієнт сплачує банку винагороду (комісію) за використання ліміту 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні дати сплати, вони вважаються простроченими (п. 3.2.1.4.10.).

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Зобов'язання банку (позивача) щодо надання позичальнику (відповідачеві) кредиту (встановлення кредитного ліміту) відповідно до умов договору банківського обслуговування № б/н від 02.07.2013 виконані в повному обсязі, що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів по клієнту приватному підприємству „ПКС ІССА", поточний рахунок № 7320, виписками по рахунках боржника.

Матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо повного та своєчасного повернення грошових коштів в межах наданого кредитного ліміту, несплатою відсотків за користування кредитом та комісії за користування кредитом, що за таких обставин є порушенням п. 3.2.1.1.3. Умов, яке призвело до обґрунтованого нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами за ставкою 48% та з 01.07.2014 року у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості та на підставі п. 3.2.1.4.4. Умов комісії за користування лімітом.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору банківського обслуговування № б/н від 07.02.2013 зобов'язань, виникла заборгованість, яка станом на 06.04.2015 року склала: за кредитом - 10000 грн.; за відсотками за користування кредитом - 8246,67 грн..; з комісії за користування кредитом - 1997,35 грн.

Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача: за кредитом - 10000 грн.; за відсотками за користування кредитом - 8246,67 грн.; з комісії за користування кредитом - 1997,35 грн. підтверджена матеріалами справи, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості належним чином обґрунтована матеріалами справи, відповідачем не спростована. В матеріалах справи відсутні будь - які докази погашення відповідачем зазначеної заборгованості в добровільному порядку.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином. Порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором банківського обслуговування № б/н від 07.02.2013, а саме, 10000 грн. заборгованості за кредитом, 8246,67 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 1997,35 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом.

Крім того, порушення відповідачем зобов'язань згідно приписів ст. 193 Господарського кодексу України є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ст. 230 Господарського кодексу України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, як спеціальної норми закону, яка встановлює наслідки при порушенні умов кредитних зобов'язань, передбачено, що боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно приписів ч. 1 ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В свою чергу п. 3.2.1.5.1. Умов встановлено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3 Умов, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у% річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України, - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, відповідно до п. 3.2.1.5.4 Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Таким чином, позивач правомірно просить стягнути з відповідача пеню за прострочення строку повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5683,84 грн. пені за період з 26.07.2013 року по 06.04.2015 року. Сума 5683,84 грн. пені підлягає стягненню з відповідача.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1827 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85

Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства „ПКС ІССА" (89600, м.Мукачево, вул. Чернишевського, буд.32, кв. 25, код 37945073) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код 14360570) суму 25927,86 грн. (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот двадцять сім гривень 86 коп.), в т.ч. 10000 грн. заборгованості за кредитом, 8246,67 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 1997,35 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом, 5683,84 грн. пеня, а також суму 1827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.06.2015.

Суддя Н.М. Ващиліна