ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 року Справа № 904/945/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідача ),

суддів: Євстигнеєва О.С., Бахмат Р.М.

секретар судового засідання Назаренко С.Г.

представники сторін:

від позивача: Каратаєва Л.О. , представник, дов. №311214 від 31.12.14

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар'єр"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2015 р.

по справі № 904/945/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Любимівський кар'єр", с. Любимовка, Дніпропетровська область

про стягнення 26 184,73грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2015 р. ( суддя Петренко Н. Е. ) позов задоволено у повному обсязі - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар'єр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" заборгованість за виконані роботи у розмірі 15 278,05 грн., 25% річних у розмірі 920,87 грн., пеню у розмірі 957,28 грн., заборгованість за відвантажені запасні частини у розмірі 9 028,53 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827, 00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЮБИМІВСЬКИЙ КАР'ЄР" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі.

На обґрунтування своєї апеляційної скарги, Відповідач посилається на те, що при винесенні рішення судом було порушено норми процесуального права. Так, на думку скаржника, приймаючи рішення за відсутності представника Відповідача, суд позбавив Відповідача можливості скористуватись передбаченими ст. 22 ГПК України правами - брати участь у судовому засіданні з метою захисту своїх законних прав та інтересів, чим порушив вимоги процесуального законодавства. Скаржник вважає, що судом не були взяті до уваги ті обставини, що предмет спору безпосередньо торкається майнових прав та інтересів Відповідача і тому має для Відповідача важливе значення, та участь представника ТОВ

«Любимівський кар'єр» при розгляді справи є обов'язковою. Скаржник також вважає, що

судом під час розгляду справи не було створено необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи та не здійснено заходів з метою повного та всебічного розгляду справи по суті, і тому при винесенні рішення судом не були дослідженні та оцінені всі докази, що мають значення для справи, не в повній мірі з'ясовані обставин справи, що призвело до прийняття необгрунтованого рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу, Позивач просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2015 р. залишити без змін, оскільки ним були надані всі наявні документи, які підтверджують існуючу заборгованість, її часткову оплату. В свою чергу, належним чином повідомлений про судове засідання Відповідач, не надав жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги, не надав пояснень щодо неможливості участі представника у судовому засіданні. Тому доводи, наведені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства є безпідставними та необгрунтованими.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.04.2015 р. у справі № 904/945/15 колегією суддів у складі : головуючого судді Кощеєва І.М., суддів: Бахмат Р.М. та Євстигнеєва О.С. апеляційну скаргу прийнято до розгляду, який було призначено на 28.05.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати від 27.05.2015 р., у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Бахмат Р.М. - члена постійної діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. № 1, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач ), суддів Євстигнеєва О.С., Науменко І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 р. у справі № 904/945/15 колегією суддів у складі : головуючого судді Кощеєва І.М., суддів : Євстигнеєва О.С. та Науменко І.М. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар'єр" відкладено на 25.06.2015 р.

12.06.2015 р. на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" надійшло письмове клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в Київському апеляційному господарському суді.

Розпорядженням секретаря судової палати від 22.06.2015 р., у зв'язку з перебуванням судді Євстигнеєва О.С. - члена постійної діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. № 1, у відрядженні, та у зв'язку з виходом на роботу судді Бахмат Р.М. - члена постійної діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. № 1, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач ), суддів Бахмат Р.М., Науменко І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 р. у справі № 904/945/15 колегією суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М., суддів: суддів Науменко І.М., Бахмат Р.М. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" про розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар'єр" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.15р. по справі № 904/945/15 в режимі відеоконференції.

Розпорядженням секретаря судової палати від 24.06.2015 р., у зв'язку з виходом на роботу судді Євстигнеєва О.С. - члена постійної діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. № 1, у відрядженні визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач ), суддів Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

Представник Відповідача вдруге в призначений час в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, що

підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Клопотання про відкладення розгляду справи від Відповідача до суду не надходило.

Ст. 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представника Відповідача.

У судовому засіданні 25.06.2015 р. оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника Позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, та доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено матеріалами справи, 17.06.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар'єр" ( Замовник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" ( Виконавець ) укладено Договір на комплексне технічне обслуговування № SR203/14, відповідно до умов п. 1.1. якого, Виконавець зобов'язується протягом строку дії цього Договору виконувати сервісне технічне обслуговування ( далі за текстом - "Роботи" або "Сервісне обслуговування" ) техніки Caterpillar, а також навісного обладнання Caterpillar (надалі - "Обладнання" ), згідно з Переліком обладнання ( Додаток № 1 до Договору), відповідно до вимог і рекомендацій заводу - виробника техніки Caterpillar, залежно від напрацювання обладнання відповідача за мото-годинами, з використанням оригінальних витратних матеріалів фірми "Caterpillar".

Відповідно до п. 4.1. Договору, після закінчення робіт Виконавець зобов'язаний здати, а Замовник прийняти результати робіт у місці знаходження обладнання в день закінчення робіт. Замовник забезпечує присутність свого уповноваженого представника в місці виконання робіт

протягом усього терміну виконання робіт, включаючи приймання.

Згідно з п. 4.2. Договору, при здаванні-прийманні робіт уповноважені представники сторін ставлять підписи в розділі "ПІДТВЕРДЖЕННЯ І ПРИЙМАННЯ ВИКОНАНОЇ РОБОТИ" замовлення-наряду. Проставляння підпису уповноваженим представником Замовником в цьому розділі є актом приймання робіт Замовником за відповідним етапом сервісних робіт. З моменту такого підписання зобов'язання Виконавець за відповідним замовленням-нарядом і заявкою вважаються виконаними в повному обсязі.

Протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання розділу "ПІДТВЕРДЖЕННЯ І ПРИЙМАННЯ ВИКОНАНОЇ РОБОТИ" замовлення-наряду, Виконавець зобов'язаний направити копії рахунка на оплату, Акта виконаних робіт і витратної накладної факсом, їх оригінали поштою на адресу Замовника, складені на підставі замовлення-наряду ( п. 4.4. Договору ).

Як зазначено у п. 5.2. Договору, Виконавець зобов'язаний виконати роботи відповідно до чинних правил і норм та технічної документації фірм-виробників обладнання.

Замовник зобов'язаний оплатити роботи в терміни і в порядку, що встановлені в пункті 7 цього Договору ( п. 6.2. Договору ).

П. 7.3. Договору передбачено, що Замовник зобов'язується здійснити попередню оплату в розмірі 100% від поточної вартості технічного обслуговування вказаного у Додатку № 1, яке обладнання потребує на момент направлення заявки до сервісної служби позивача.

Згідно з п. 9.3. Договору, за порушення Замовником строків оплати, визначених цим Договором останній сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки оплати.

Додатковою угодою № 1 від 24.06.2014 р. до Договору, сторони внесли зміни до п. 7.3. Договору, та виклали його в наступній редакції: "7.3. Замовник зобов'язується здійснити попередню оплату в розмірі 100% від поточної вартості технічного обслуговування вказаного у Додатку № 1, яке обладнання потребує на момент направлення заявки до сервісної служби позивача. Замовник може сплачувати рахунки за технічне обслуговування протягом 30-ти календарних днів з дати їх оформлення позивачем за фактом виконання технічного обслуговування, за умови, що загальна поточна сума заборгованості відповідача за цим Договором разом з усіма іншими укладеними між сторонами договорами на дату виставлення відповідного рахунку, та з його урахуванням, не перевищує 30 000 грн. з ПДВ. У випадку, якщо вищенаведений рахунок (рахунки) не був сплачений відповідачем протягом вказаного строку, на несплачену суму заборгованості нараховуються відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 25% річних, за кожний день прострочення".

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За твердженням Позивача ( не спростованим Відповідачем ) Замовник, на виконання умов вищезазначеного Договору, виконав роботи на суму 15 278,05 грн., що підтверджує Акт виконаних робіт № KVRN0008443 від 20.08.14р., який був підписаний з боку Відповідача та скріплений печаткою підприємства без будь-яких зауважень та рахунок-фактура № KVZP0082205 від 20.08.14р. на суму 15 278,05 грн.

Відповідач свого обов'язку за Договором щодо оплати виконаних позивачем робіт не виконав, внаслідок чого у Замовника виникла заборгованість за виконані роботи перед Виконавцем у розмірі 15 278,05 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

За неналежне виконання Відповідачем своїх обов'язків по Договору щодо належної та вчасної оплати виконаної роботи, Позивачем на підставі п. 7.3. Додаткової угоди № 1 до Договору були нараховані 25% річних у розмірі 920,87 грн. та на підставі п. 9.3. Договору пеня у розмірі 957,28 грн.

Відповідно до вимог ст. 199 ГК України виконання господарського зобов'язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Отже, суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов'язань установленням окремого виду відповідальності.

Ч. 1 ст. 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Види такої відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором сторони передбачили в розділі 9 договору.

Такий вид забезпечення виконання зобов'язань як пеня та його розмір встановлено пунктом 9.3 договору, ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України та статтями 1 і 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Таке право передбачити в договорі обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи з дня передання товару продавцем ( п. 7.3 договору ), надано сторонам, ч. 5 ст. 694 ЦК України, яка регулює правовідносини, пов'язані з продажем товару в кредит, та узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що відповідальність Замовника, передбачена п. 9.3 договору, не дублює його відповідальність, передбачену пунктом 7.3 цього договору, а тому встановлені вказаними пунктами договору штрафні санкції можуть застосовуватись одночасно ( наведена правова позиція також була відображена у постанові Верховного Суду України № 11/043 від 30.05.2011 р. по справі № 42/252 ).

Крім того, Позивачем були відвантажені Відповідачу запасні частини на загальну суму 17 028,53 грн., що підтверджується видатковою накладною № KVRN0008429 від 20.08.2014 р. та довіреністю на отримання цінностей № 393 від 20.08.2014 р.

Як зазначає Позивач, Відповідач за поставлені запасні частити розрахувався частково, а саме у розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується випискою з банку по рахунку від 05.08.2014 р. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за відвантажені запасні частини складає 9 028,53 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 24.10.2014 р. Позивач направив на адресу Відповідача претензію з вих. № 3672/23/10 від 23.10.2014 р., з вимогою сплатити суму простроченої заборгованості по вищевказаному Договору, яку Відповідач отримав 06.11.2014 р., що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вказану претензію Відповідач залишив без відповіді та задоволення, у зв'язку з чим Позивач змушений був звернутися з позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене, Позивач просив суд стягнути з Відповідача заборгованість

за виконані роботи у розмірі 15 278,05 грн., 25% річних у розмірі 920,87 грн., пеню у розмірі 957,28 грн. , заборгованість за відвантажені запасні частини у розмірі 9 028,53 грн., а всього 26 184,73 грн.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному Договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

Враховуючи неналежне виконання Відповідачем своїх зобов"язань за договором щодо оплати вартості послуг та оплати вартості запасних частин, приписи ст. ст. 525, 526, 530, 903 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком попередньої інстанції про стягнення з Відповідача заборгованості за виконані роботи у розмірі 15 278,05 грн., суми 25% річних у розмірі 920,87 грн., пеню у розмірі 957,28 грн., суму боргу за відвантажені запасні частини у розмірі 9 028,53 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на порушення господарським судом норм процесуального права - суд прийняв рішення за відсутності представника Відповідача.

Порушення норм процесуального права, зазначені у пунктах 1 - 7 частини третьої статті 104 ГПК, є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, у тому числі й тоді, коли суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Якщо порушення норм процесуального права не підпадає під ознаки, зазначені у пунктах 1 - 7 частини третьої статті 104 ГПК, господарський суд оцінює порушення норм процесуального права, виходячи з конкретних обставин справи та приписів частини другої зазначеної статті ГПК. Стороною, не повідомленою належним чином про місце засідання суду, про що йдеться у пункті 2 частини третьої статті 104 ГПК, слід вважати сторону, стосовно якої судом першої інстанції не дотримано вимог статті 64 ГПК ( п. 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. N 7 ).

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач був належним чином повідомлений про місце проведення суду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а. с. 38 ).

Ст. 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ст. 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд першої інстанції, відповідно до вказаних приписів ГПК України скористався своїм правом, дійшовши висновку про можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні ( будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, від Відповідача до суду не надходило ), що не є порушенням норм процесуального права та підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених в оскаржуваному рішенні і не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101 - 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮБИМІВСЬКИЙ КАР'ЄР" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2015 р. у справі № 904/945/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 26.06.2015 року

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя Р.М. Бахмат