РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015Справа №910/8857/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛФРОСТ-УКРАЇНА"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецгран"
про стягнення 109 617,13 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Куренний С.В. (дов. б/н від 05.05.2015 року)
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 11 червня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛФРОСТ-УКРАЇНА" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецгран" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 109 617,13 грн., в тому числі 82 310,33 грн. основного боргу, 16 709,00 інфляційних втрат, 9 879,05 грн. пені, 718,75 грн. 3 % річних.

Позовні вимого обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором транспортного експедирування № 1612/1 від 16.12.2014 року в частині здійснення оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2015 року порушено провадження у справі № 910/8857/15 та призначено справу до розгляду на 19.05.2015 року.

19.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання 19.05.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 14.04.2015 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 19.05.2015 року представник позивача надав документи, на виконання вимог ухвали суду та клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане позивачем 19.05.2015 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.05.2015 року винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи на 11.06.2015 року.

11.06.2015 року представник позивача через відділ діловодства суду подав клопотання, відповідно до якого просив розгляд справи проводи без участі представника.

Представник відповідача в судове засідання 11.06.2015 року не з'явився, проте через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 Господарського процесуального кодексу України).

Зважаючи на необґрунтованість доводів відповідача, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 11.06.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОЛФРОСТ-УКРАЇНА" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроспецгран" (клієнт) укладено Договір транспортного експедирування № 1612/1 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору експедитор зобов'язується за плату і за рахунок клієнта виконати або організувати виконання послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом.

Згідно з пунктом 1.6. Договору видом, найменуванням вантажу, пунктами відправлення та призначення вантажу є відповідні зазначення, які будуть надані клієнтом у заявках та/або визначені у додатках до даного Договору. Вид, кількість, номери, вартість рухомого складу зазначаються у додатках до даного Договору.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що замовленням клієнта на надання послуг, визначених даним Договором, є направлена по факсу, електронній пошті або доставлена іншим способом заявка зі зазначення інформації, встановленій умовами даного Договору. У подальшому, якщо заявка була прийнята експедитором до виконання, клієнт зобов'язаний протягом 3 робочих днів, після підтвердження заявки до виконання, направити поштою на адресу експедитора оригінальний примірник заявки.

Відповідно до пункту 3.6. Договору факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг, який складається експедитором та підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін.

Згідно з пунктом 4.1. Договору для виконання замовлених послуг клієнт забезпечує експедитора грошовими коштами на умовах 100 % попередньої оплати за планових витрат, якщо інше не передбачено в додатках до даного Договору. Перерахування грошових коштів здійснюється протягом 3 банківських днів з дати виставлення рахунку, інвойсу тощо, виставленому експедитору, якщо інший строк не вказано у додатках до даного Договору.

Протоколами 1 та 2 від 17.12.2014 року погодження договірної ціни сторони за Договором узгодили, що ціна за організацію перевезення й вагону товару (галька/гравій/щебінь), відповідно до поданих заявок, складатиме 3 872,77 грн.

На виконання умов договору позивачем виставлено відповідачу рахунок № 493 від 17.12.2014 року на суму 54 218,78 грн., № 494 від 17.12.2014 року на суму 58 091,55 грн, всього на суму 112 310,33 грн.

Відповідач перерахував на рахунок позивача 30 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками від 23.12.2014 року та від 25.12.2014 року (належним чином засвідчені копії наявні в матеріалах справи).

Згідно Акту № 1 виконаних робіт від 31.12.2014 року на суму 54 218,78 грн. та Акту № 2 виконаних робіт від 31.12.2014 року на суму 58 091,55 грн. позивачем виконано роботи на загальну суму 112 310,33 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором транспортного експедирування № 1612/1 від 16.12.2014 року в частині здійснення оплати наданих послуг, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 82 310,33 грн. основного боргу, 16 709,00 інфляційних втрат, 9 879,05 грн. пені, 718,75 грн. 3 % річних.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно з статтею 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, сплативши позивачу 30 000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг за Договором та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 82 310,33 грн. основного боргу.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та пункту 4.1. Договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання згідно Договору на момент розгляду справи настав.

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛФРОСТ-УКРАЇНА" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецгран" заборгованості у розмірі 82 310,33 грн. основного боргу є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом в повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 16 709,00 інфляційних втрат, 9 879,05 грн. пені, 718,75 грн. 3 % річних.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 6.4. Договору за прострочення оплати рахунків експедитора, клієнт сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Здійснивши перерахунок пені, суд дійшов висновку, що розрахунок позивача є арифметично вірним, а тому вимоги позивача про стягнення 9 879,05 грн. пені підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позивач просить стягнути з відповідача 16 709,00 інфляційних втрат та 718,75 грн. 3 % річних, які є обґрунтованими та задовольняються судом в межах розрахунку позивача.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛФРОСТ-УКРАЇНА" задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецгран" (04201, м. Київ, вулиця Юрія Кондратюка, будинок 4-В, офіс 72, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛФРОСТ-УКРАЇНА" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 43/2, ) 82 310 (вісімдесят дві тисячі триста десять) грн., 33 коп. основного боргу, 16 709 (шістнадцять тисяч сімсот дев'ять) грн., 00 коп. інфляційних втрат, 9 879 (дев'ять тисяч вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 05 коп. пені, 718 (сімсот вісімнадцять) грн., 75 коп. 3 % річних, 2 192 (дві тисячі сто дев'яносто дві) грн. 34 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.06.2015

Суддя С.В. Стасюк