ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.06.15р. Справа № 904/4105/15

За позовом Спільного українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю "Лай-Спеції"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР"

про стягнення 14 901,55 грн. за договором поставки

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Буріма С.І., довіреність №б/н від 01.03.15р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 14 901,55 грн. за договором поставки, з яких: 11 052,90 грн. - основного боргу, 2 075,13 грн. - збитків від інфляції, 102,57 грн. - 3 % річних, 1 670,96 грн. - пені, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

З метою забезпечення позову, Позивач просив накласти арешт на майно Відповідача, а саме: на гроші на рахунках в банку та/або інше майно Відповідача, в межах позовних вимог.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Розгляд справи відкладався.

Відповідач повідомлений про слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 49 9.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.09.14р. сторонами укладено договір № 1716 (далі Договір), за п. 1.1 якого Постачальник зобов'язався поставляти товар на умовах DDR (рампа торгового центру в місці поставки - згідно замовлення Покупця), а Покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість відповідно до умов Договору. Товар, що підлягає поставці за цим Договором, визначається Специфікацією (Додаток №3), яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 2.5 Договору Постачальник зобов'язався надавати разом з кожною партією товару до торгового центру Покупця наступні документи:

- товарно-транспортну накладну (за формою згідно Додатку №А), що не містить інформацію про ціну товару;

- замовлення;

- санітарно-гігієнічний висновок;

- посвідчення якості товару;

- ветеринарне свідоцтво;

- копію Декларації виробника про оптову ціну на продовольчі товари, або інформацію про митну вартість імпортних товарів, щодо яких запроваджено державне регулювання;

- технічний паспорт (на побутові товари);

- інші документи на товар, надання яких передбачено чинним законодавством України;

- довіреність на представника постачальника або перевізника, яка надає право передачі товару, отримання поверненого Покупцем товару, складання актів невідповідності товару умовам договору або вимогам законодавства.

Якщо вищезазначені документи (чи один із них) не будуть надані разом з товаром або будуть надані в неналежному вигляді чи не в повному обсязі, то Покупець має право не приймати такий товар або відстрочити дату розрахунку з Постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів.

За результатами приймання товару за кількістю на підставі товарно-транспортної накладної Постачальник складає товарну (видаткову) накладну у формі згідно Додатку №Б та податкову накладну, а у разі повернення товару - корегувальну податкову накладну. Податкова накладна, або корегувальна накладна може надаватися Постачальником Покупцю в один з таких способів: у паперовому вигляді або в електронній формі за допомогою спеціалізованої програми з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством України, електронного підпису уповноваженої Постачальником особи та умови реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Якщо за Договором постачається товар, постачання якого повинно супроводжуватися супровідними документами, зразки яких затверджені законодавством, зокрема товарно-транспортними накладними на постачання алкогольних напоїв. Постачальник окрім вищезазначених документів надає документ затвердженого зразка.

Постачальник надає товарну та податкову накладну до бухгалтерії Покупця за юридичною адресою, визначеною у розділі 9 Договору, протягом 7 календарних днів з моменту постачання товару. Якщо термін оплати товару є меншим ніж 7 календарних днів, то Постачальник повинен надати документи не пізніше наступного робочого дня після постачання товару.

Постачальник щомісяця зобов'язується надсилати не електрону адресу Покупця розшифровку розрахунку корегування до податкової накладної за формою наданою Покупцем.

Якщо Постачальник не надасть до бухгалтерії Покупця накладні, або надасть накладні у неналежному вигляді, то Покупець має право відстрочити дату розрахунку з Постачальником на строк затримки надання необхідних товарних та податкових накладних.

Згідно з п. 5.5 Договору (в редакції протоколу розбіжностей до Договору від 22.09.14р.), Покупець зобов'язаний здійснювати оплату за поставлений товар, за вирахуванням сум, які передбачені даним Договором, які настануть після спливу 40 календарних днів з моменту поставки товару, шляхом перераховування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Покупець здійснює оплату товарів два рази на тиждень по робочих вівторках та четвергах (в день, який раніше настане після спливу строку оплати).

Оплата за договором здійснюється за умови надання Постачальником належним чином оформлених документів, надання яких є необхідним згідно цього договору та чинного законодавства України. У випадку ненадання Постачальником належних документів Покупець має право відстрочити дату розрахунку з Постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів.

У разі наявності з боку Постачальника простроченої дебіторської заборгованості за Договором, Покупець має право відстрочити виконання зобов'язань до повного погашення заборгованості з обов'язкових платежів Постачальника.

Відповідно до п. 6.7 Договору (в редакції протоколу розбіжностей до Договору від 22.09.14р.) у випадку несвоєчасної оплати за поставлений Товар Покупець на вимогу Постачальника сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачеві товар за видатковою накладною № 304 від 28.11.14р., у якій зазначено, що усі необхідні товаросупроводжувальні документи оформлені належним чином та передані у повному обсязі. Однак Відповідача товар не оплатив, у зв'язку з чим, у нього утворився борг перед Позивачем у сумі 11 052,90 грн.

З посиланням на п. 6.7 Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України на прострочений борг Відповідача за період з 01.01.15р. до 05.05.15р. Позивачем нараховано пеню в розмірі 1 670,96 грн., збитки від інфляції -2 075,13 грн. та 3 % річних - 102,57 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

З метою забезпечення позову, Позивач просив накласти арешт на майно Відповідача, а саме: на гроші на рахунках в банку та/або інше майно Відповідача, в межах позовних вимог.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (постанова пленуму ВГС України від 26.12.11р. за № 16).

Обґрунтованих причин для забезпечення позову, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується можливість застосування заходів забезпечення позову Позивачем не надано. За викладених обставин, клопотання Позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та грошові суми Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР", задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" (49038, м.Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, буд. 27, код 325 164 92) на користь Спільного українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю "Лай-Спеції" (02140, м.Київ, вул. О.Мишуги, буд. 2, офіс 401, код 245 857 55) 11 052,90 грн. - основного боргу, 2 075,13 грн. - збитків від інфляції, 102,57 грн. - 3 % річних, 1 670,96 грн. - пені, 1827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане_________________