УХВАЛА

11.06.2015Справа № 910/25089/13

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада»

На дії Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління

юстиції у місті Києві

у справі за позовом Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління

житловим господарством Дарницького району м. Києва»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада»

Про стягнення 33 205,80 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

від ДВС не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» про стягнення 33 205,80 грн., з яких: 28 766,74 грн. основного боргу, 304,94 грн. пені, 1 791,01 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 2 343,11 грн. - 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору про надання послуг диспетчерського зв'язку № 9-498т від 08.06.2006.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/25089/13 від 11.03.2014 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на користь Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» 28 766,74 грн. основного боргу, 742,27 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 1 475,37 грн. - 3% річних.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/25089/13 від 20.05.2014 рішення Господарського суду міста Києва № 910/25089/13 від 11.03.2014 залишено без змін.

02.06.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/25089/13 від 11.03.2014 було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України № 910/25089/13 від 17.09.2014 рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 у справі № 910/25089/13 скасовано в частині задоволених позовних вимог та в цій частині справу передано до Господарського суду міста Києва на новий розгляд.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/25089/13 від 14.10.2014 позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на користь Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» 21 926,61 грн. основного боргу, 157,00 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 814,99 грн. - 3% річних, 1 186,45 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/25089/13 від 10.12.2014 рішення Господарського суду міста Києва № 910/25089/13 від 14.10.2014 залишено без змін.

14.01.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/25089/13 від 14.10.2014 було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.03.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі № 910/25089/13 залишено без змін.

22.04.2015 відповідач звернувся до господарського суду зі скаргою № 00-631 від 22.04.2015 на дії Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, в якій просить

- визнати дії Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві в частині направлення платіжної вимоги № 777/1 від 31.03.2015 незаконними, а саму платіжну вимогу недійсною № 777/1 від 31.03.2015;

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Рада» грошові кошти у розмірі 36 098,75 грн. шляхом перерахування на рахунок ТОВ «Рада».

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/25089/13 від 27.04.2015 скаргу призначено до розгляду на 26.05.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/25089/13 від 26.05.2015 розгляд скарги було відкладено на 11.06.2015.

Позивач в судове засідання 11.06.2015 не з'явився.

Відповідач (скаржник) в судове засідання 11.06.2015 не з'явився.

Однак, відповідачем 11.06.2015 до відділу діловодства суду подано заяву, в якій просить у зв'язку з неможливістю направити повноважного представника в судове засідання розглядати скаргу без участі представника відповідача.

Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання 11.06.2015 представника не направив, вимог суду не виконав, а саме не подав письмові пояснення щодо фактів, які викладені у скарзі з наданням відповідних доказів.

Згідно з ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва, встановив:

Закон України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Стаття 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

10.06.2014 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управлінню юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/25089/13 від 02.06.2014 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на користь Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» 32 589,78 грн., про що винесено відповідну постанову за ВП № 43631888.

31.03.2015 Відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управлінню юстиції у місті Києві оформлено платіжну вимогу № 777/1 від 31.03.2015 щодо стягнення в примусовому порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на підставі примусового виконання наказу № 910/25089/13 від 02.06.2014 коштів в розмірі 36 098,75 грн.

Скаржник в обґрунтування скарги посилається на те, що ним 20.03.2015 було до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управлінню юстиції у місті Києві подано заяву про повернення виконавчого документу, у зв'язку з відновленням ТОВ «Рада» строку на подання апеляційної скарги на рішення 14.10.2014 у справі № 910/25089/13, а тому державний виконавець мав 23.03.2015 винести постанову про повернення виконавчого документа. Натомість 31.03.2015 Відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управлінню юстиції у місті Києві сформовано платіжну вимогу щодо стягнення з ТОВ «Рада» 36 098,75 грн. на підставі виконання наказу № 910/25089/13 від 02.06.2014, в результаті чого кошти списано та відповідач позбавлений права розпоряджатись власними коштами.

Так, дійсно з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського апеляційного господарського суду № 910/25089/13 від 14.11.2014 поновлено строк на подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» проте на рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2014, тоді як наказ № 910/25089/13 від 02.06.2014 був виданий на примусове виконання рішення у даній справі від 11.03.2014.

Скаржником до скарги додано заяву за № 00-0487 від 20.03.2015, яка адресована Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управлінню юстиції у місті Києві про повернення виконавчого документа, а саме наказу № 910/25089/13 від 02.06.2014.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, ….

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Проте, скаржником належних доказів в підтвердження надіслання або подачі до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управлінню юстиції у місті Києві зазначеної заяви не подано.

При цьому, як зазначалось вище рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2014 було постановою Вищого господарського суду України від 17.09.2014 скасовано, а отже боржник мав діяти в іншому порядку та звертатись до виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження у відповідності до ч. 4 п. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Доказів того, що боржник звертався до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управлінню юстиції у місті Києві із заявою про закінчення виконавчого провадження не подано.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Скаржником належними засобами доказування не доведено що державний виконавець на час формування платіжної вимоги № 777/1 від 31.03.2015 був обізнаний про наявність обставин за яких наказ суду не підлягав виконанню.

З урахуванням викладеного доводи скаржника щодо неправомірності дій Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві щодо направлення платіжної вимоги № 777/1 від 31.03.2015 не відповідають дійсності.

Вимога скаржника про зобов'язання Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Рада» грошові кошти у розмірі 36 098,75 грн. шляхом перерахування на його рахунок не може бути предметом розгляду скарги та за наявності підстав можє бути предметом окремого позовного провадження.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на дії Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві задоволенню не підлягає повністю.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада»на дії Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві відмовити повністю.

СуддяВ.В.Сівакова