УХВАЛА

22.06.2015Справа № 910/14334/15
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" про забезпечення позову

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"

До Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

Про визнання права користування

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.06.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про визнання права користування

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 порушено провадження у справі №910/14334/15 та призначено розгляд справи на 22.06.2015.

Крім того, 04.06.2015 з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій він просить заборонити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м. Києву (01032, Київ, бульвар Тараса Шевченка, 50 г, ), Державному підприємству «Завод 410 Цивільної авіації» (03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 94, ) та будь-яким іншим особам чинити Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хоре» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, ) перешкоди у користуванні майном - нежитловими приміщеннями загальною площею 506,10 кв.м., що розміщені на 1 та 2 поверхах будівлі корпусу турбогвинтових літаків за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94, що перебувають на балансі Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації» шляхом прийняття будь-яких рішень або вчинення будь-яких дій, направлених на обмеження у користуванні даними приміщеннями, будь-яким чином передавати право користування даними приміщеннями іншим особам та заборонити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 50 г, ), Державному підприємству «Завод 410 Цивільної авіації» (03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 94, ) та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо майна - нежитлових приміщень загальною площею 506,10 кв.м., що розміщені на 1 та 2 поверхах будівлі корпусу турбогвинтових літаків за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94, що перебувають на балансі Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації», а саме заходити до даних приміщень без представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хоре» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, ), демонтувати розташоване у приміщеннях обладнання тренажеру МД, перевозити обладнання тренажеру МД у будь-яке інше місце.

Заява про забезпечення позову мотивоване тим, що територія на якій розташовані об'єкти оренди має обмежений доступ. В результаті того, що ДП «Завод 410 ЦА» відмовляло у видачі перепусток працівники товариства, тобто Товариство обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хоре» було обмежено у праві користуватись орендованим майном, що стало підставою для захисту порушеного права в судовому порядку.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києва протягом місяця з моменту припинення договору оренди № 4476 від 30.09.2009 не направило заперечень щодо продовження строку дії договору та не погодилось до приведення його у відповідність до чинного законодавства України, а балансоутримувач самовільно вчинив дії щодо перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хоре» у користуванні орендованими об'єктами нерухомості та обладнанням, яке розташовано в даних приміщеннях, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хоре» на праві власності. Тому суд вважає, що існує реальна загроза в майбутньому не відновлення права орендаря.

В абзаці 1 пункту 1 постанови Вищого Господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (надалі - Постанова № 16) роз'яснено, що забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, дослідивши позовні матеріали в цілому, суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також, відповідно до абзацу 1 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до приписів статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до приписів частини 1 статті 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Поняття господарської діяльності міститься і в інших законах України, проте на відміну від загального визначення господарської діяльності в ГК України, її визначення, що міститься в спеціальних законах, застосовується лише для цілей цих законів.

Наведене свідчить про наявність зв'язку між визначеними заходами до забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти і предметом спору, співмірність та адекватність таких заходів із заявленими вимогами. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування вищезгаданих заходів до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, беручи до уваги те, що позивачем вказується на фактичне порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, суд дійшов висновку про можливість існування небезпеки в заподіянні шкоди правам, свободам та інтересам позивача до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" про вжиття заходів до забезпечення позову - задовольнити.

2. З метою забезпечення позову, до вирішення спору по суті та набрання ним законної сили заборонити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м. Києву (01032, Київ, бульвар Тараса Шевченка, 50 г, ), Державному підприємству «Завод 410 Цивільної авіації» (03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 94, ) та будь-яким іншим особам чинити Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, ) перешкоди у користуванні майном - нежитловими приміщеннями загальною площею 506,10 кв.м., що розміщені на 1 та 2 поверхах будівлі корпусу турбогвинтових літаків за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94, що перебувають на балансі Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації» шляхом прийняття будь-яких рішень або вчинення будь-яких дій, направлених на обмеження у користуванні даними приміщеннями, будь-яким чином передавати право користування даними приміщеннями іншим особам

3. З метою забезпечення позову, до вирішення спору по суті та набрання ним законної сили заборонити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 50 г, ), Державному підприємству «Завод 410 Цивільної авіації» (03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 94, ) та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо майна - нежитлових приміщень загальною площею 506,10 кв.м., що розміщені на 1 та 2 поверхах будівлі корпусу турбогвинтових літаків за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94, що перебувають на балансі Державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації», а саме заходити до даних приміщень без представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, ), демонтувати розташоване у приміщеннях обладнання тренажеру МД, перевозити обладнання тренажеру МД у будь-яке інше місце.

4. Ухвала про забезпечення позову має силу виконавчого документу відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження ".

5. Стягувачем у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, )

6. Боржники:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 50 г, )

Державне підприємство «Завод 410 Цивільної авіації» (03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 94, )

7. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дати її прийняття 22.06.2015 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

8. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом року з моменту її прийняття.

Суддя М.О. Лиськов