ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р. Справа № 922/1305/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Плужник О.В., суддя Барбашова С.В.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 2511 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 02.04.15 р. у справі № 922/1305/15

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт", м. Харків

до ОСОБА_4 господарства "Вектор Плюс", с. Іванівка

про стягнення коштів 35771,44 грн.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача - ОСОБА_4 господарства "Вектор Плюс" 35771,44 грн. заборгованості та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1827,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.04.2015 р. (суддя І.О. Чистякова) у справі № 922/1305/15 у задоволенні позову відмовлено повністю. Відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування у позивача додаткових доказів. Відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про визнання судом недійсним п. 4.7. договору поставки № ПКП-03/1403-12 від 12.03.2014 р.

Рішення мотивоване тим, що здійснення позивачем перерахунку суми боргу відповідача у відповідності до середньозваженого курсу гривні до долару США на міжбанківському ринку станом на 27 лютого 2015 р. не відповідає умовам договору та обставинам справи, та ін.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 02.04.2015 р. та прийняти нове рішення, яким позовну заяву про стягнення заборгованості задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін, з мотивів та підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що суд першої інстанції при вирішенні справи не надав належної оцінки тому, що відповідно до умов п. 7.2 договору за прострочення здійснення відповідачем остаточної оплати за договором сторонами визначено, що позивач при зверненні до суду має лише право, а не обов'язок, для підрахунку суми заборгованості у якості Нового курсу використати, на вибір позивача, курс гривні до долару США, що діяв в останній день строку, коли товар мав бути оплачений відповідачем або курс гривні до долару США, що діяв на день, що передує зверненню Позивача до суду за показниками згідно з п. 4.8. договору. Крім того зазначив, що обовязок відповідача за договором здійснити оплату товару у відповідності до п. 4.2. договору з урахуванням положень п. 4.6. договору, але до теперішнього часу також залишається не виконаним належним чином, та ін.

Розпорядженням секретаря третьої судової палати від 15.06.2015 р. у звязку з відпусткою судді Могилєвкіна Ю.О. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Пушай В.І., судді Плужника О.В., судді Барбашової С.В.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, на безпідставність перерахунку оплати товару у повному обсязі, та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, 12.03.2014 р. між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" (постачальник) та ОСОБА_4 господарством "Вектор Плюс" (покупець) укладений договір поставки № ПКП-03/1403-12 (далі договір) відповідно до умов якого постачальник зобов'язався передати у встановлений договором термін товар у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2. договору, товаром, що постачається за договором, є насіння сільськогосподарських культур, а саме: насіння соняшника "Альбарт" F1 2013 в кількості 20 т., насіння соняшника "Атланта" F1 2013 в кількості 20 т., насіння соняшника "Аліум" F1 2013 в кількості 20 т. та насіння кукурудзи "Інагуа" F1 2013 в кількості 8 т., загальною вартістю 51000,00 грн.

Згідно з п. 3.1, п. 3.2, п. 3.3 договору, поставка товару здійснюється однією або кількома партіями. Кількість товару в кожній партії зазначається у видаткових накладних або специфікаціях, підписаних покупцем. Постачальник зобов'язався поставити товар у термін до 30.04.2014 р. Поставка товару за договором здійснюється на умовах DAP; пункт поставки: смт. Близнюки.

У п. 3.4. договору зазначено, що постачальник до моменту здійснення поставки на кожну партію товару в обов'язковому порядку надає покупцеві оригінали наступних документів: рахунок-фактуру; видаткову накладну; податкову накладну; копію сертифікату на насіння України; атестат або свідоцтво на Товар.

Відповідно до п. 4.1. договору, загальна вартість товару, що постачається за договором складає еквівалент 5484,20 доларів США (в тому числі ПДВ 20%), що на дату підписання цього договору за курсом згідно з п. 4.5. договору становить 51000,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) 8500,00 грн. Загальна вартість товару підлягає перерахуванню в строки та в порядку, передбаченому п. 4.6. договору.

У відповідності до п. 4.2 договору, оплата товару здійснюється в два етапи:

- згідно з п. 4.2.1. договору, 30% загальної вартості товару, що складає еквівалент 1645,26 доларів США (в т.ч. ПДВ 20%), що становить 15300,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) 2550,00 грн., сплачується покупцем за курсом, передбаченим п. 4.5. договору, протягом 7 банківських днів з дати підписання даного договору;

- згідно з п. 4.2.2. договору, остаточний розрахунок в розмірі 70% загальної вартості товару, що складає еквівалент 3838,94 доларів США, в тому числі ПДВ (20%), що на дату підписання цього Договору за курсом згідно з п. 4.5. договору становить 35700,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) 5950,00 грн., перераховується та сплачується покупцем в порядку, передбаченому п. 4.6. договору, в строк 180 календарних днів з дати поставки, однак не пізніше 01 жовтня 2014 року.

Відповідно до п. 4.3., п. 4.5 договору, спосіб оплати товару покупцем: безготівковий розрахунок шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. У призначенні платежу має бути зазначений цей договір і відповідний рахунок-фактура. Станом на день підписання цього договору середньозважений курс на міжбанківському ринку складає 9,3 гривень за 1 долар США (надалі - "Початковий курс").

Згідно з п. 4.6. договору у випадку, якщо середньозважений курс на міжбанківському ринку станом на останній банківський день, що передує дню здійснення покупцем платежу, зазначеного в п. 4.2.2. договору, (надалі "Новий курс") є вищим за Початковий курс більш, ніж на 1 (один) відсоток, вартість товару (окрім вартості товару, що оплачена згідно з п.4.2.1. договору) в національній валюті України перераховується та сплачується у відповідності до Нового курсу. У інших випадках застосовуватиметься Початковий курс.

Відповідно до п. 4.7 договору, перерахування та сплата грошових коштів за Новим курсом за цим договором при здійсненні платежу відбувається на підставі даного договору та не потребує надання жодних додаткових документів постачальником.

Згідно з п. 4.8. договору, середньозважений курс на міжбанківському ринку на відповідну дату операції в межах цього договору визначатиметься сторонами на підставі відповідних показників на сайті: http//www.udinform.com (значення показників таблиці - Межбанк:Forex).

Відповідно до п. 4.9. договору, всі платежі за цим договором здійснюються в національній валюті України - гривні.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачеві товар (насіння соняшника "Альбарт" F1 2013 в кількості 20 т., насіння соняшника "Атланта" F1 2013 в кількості 20 т., насіння соняшника "Аліум" F1 2013 в кількості 20 т. та насіння кукурудзи "Інагуа" F1 2013 в кількості 8 т.) на загальну суму 51000,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 11П/01-04 від 01.04.2014 р., № 14П/14-04 від 14.04.2014 р. та довіреностями на отримання товарно - матеріальних цінностей № 2 від 01.04.2014 р. та від 24.04.2014 р. Зауважень та претензій по якості та кількості товару від відповідача не надходило.

Позивач зазначає, що 14.03.2014 р. відповідачем здійснено перший етап оплати товару у розмірі 15300,00 грн. та 29.09.2014 р. другий етап оплати товару у розмірі 35700,00 грн.

Позивач вважає, що відповідач за другим етапом оплати товару частково розрахувався, оскільки середньозважений курс на міжбанківському ринку станом на останній банківський день, що передує дню здійснення покупцем платежу - 26.09.2014 р. становив 13,18 грн. за один долар США.

Таким чином, відповідач мав сплатити 50597,23 грн. за другим етапом оплати товару, проте ним сплачено суму у розмірі 35700,00 грн., що у еквіваленті складає 2708,65 доларів США.

Несплаченою залишається вартість поставленого товару у розмірі еквівалентному 1130,29 доларів США.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення крім іншого виходив, зокрема, з того, що здійснення позивачем перерахунку суми боргу відповідача у відповідності до середньозваженого курсу гривні до долару США на міжбанківському ринку станом на 27 лютого 2015 р. не відповідає умовам договору та обставинам справи, та ін.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, не повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, в зв'язку з чим, є підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України, визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аналогічна норма міститься в ст. 265 ГК України, згідно з якою за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору постачальник поставив покупцеві товар (насіння соняшника "Альбарт" F1 2013 в кількості 20 т., насіння соняшника "Атланта" F1 2013 в кількості 20 т., насіння соняшника "Аліум" F1 2013 в кількості 20 т. та насіння кукурудзи "Інагуа" F1 2013 в кількості 8 т.) на загальну суму 51000,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 11П/01-04 від 01.04.2014 р., № 14П/14-04 від 14.04.2014 р. та довіреностями на отримання товарно - матеріальних цінностей № 2 від 01.04.2014 р. та від 24.04.2014 р. Зауважень та претензій по якості та кількості товару від відповідача не надходило.

Позивач зазначає, що 14.03.2014 р. відповідачем здійснено оплату з першого етапу оплати товару у розмірі 15300,00 грн. та 29.09.2014 р. другого етапу оплати товару - у розмірі 35700,00 грн.

Отже, згідно п. 4.2.2. договору сума до сплати складає еквівалент 3838,94 долара США.

Відповідно до п. 7.2. договору сторонами передбачено, що незважаючи на зазначене в п. 4.6. договору, у разі прострочення здійснення покупцем остаточної оплати товару згідно з п. 4.2.2. договору, постачальник при зверненні до суду має право для підрахунку суми заборгованості у якості Нового курсу використати, на вибір постачальника, курс гривні до долару США, що діяв в останній день строку, коли товар мав бути оплачений покупцем або курс гривні до долару США, що діяв на день, що передує зверненню постачальника до суду за показниками згідно до п. 4.8 договору, яким обумовлено, що середньозважений курс на міжбанківському ринку на відповідну дату операції в межах договору визначатиметься сторонами на підставі відповідних показників на сайті: http://www.udinform.com (значення показників таблиці - Межбанк: Forex).

В даному випадку відповідачем сплачено лише 2664,18 доларів США, заборгованість за другим етапом оплати у сумі 1174,76 доларів США залишилась несплаченою, з урахуванням здійсненого перерахунку у відповідності до середньозваженого курсу на міжбанківському ринку визначеного станом на 27.02.2015 р., заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає: 35771,44 грн. (1174,76 доларів США х 30,45 грн./долар США = 35 771,44 гри.).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 35771,44 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням вимог ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 1827,00 грн. судового збору та 913,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду не відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 2 ст. 103, ст. 104, ст. 105 ГПК України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 02.04.2015 р. по справі № 922/1305/15 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 господарства "Вектор Плюс" (64730, Харківська обл., Барвінківський район, с. Іванівка (Іванівська с/рада), вул. Гагаріна, буд. 78, ЄДРПОУ код 35604502) на користь позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" (61052, м. Харків, вул. Дмитрівська, 31/35, ЄДРПОУ код 34331634) 35771,44 грн. боргу, 1827,00 грн. судового збору та 913,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Наказ доручити видати господарському суду Харківської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 22.06.2015 р.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.

Суддя Барбашова С.В.