ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2015 р. справа №911/2011/15

Господарський суд Київської області

у складі:

головуючого: судді Грабець С.Ю.

секретар: Шапаренко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Златобанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Пашково - Град"

про стягнення заборгованості в сумі 259 858 341,09 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Фесенко О.М. - представник (довіреність №29 від 14.05.15.);

від відповідача: Борецький Б.О. - представник (довіреність від 10.06.15.),

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2015 року до господарського суду Київської області надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Златобанк» (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Пашково - Град" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 259 858 341,09 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на порушення відповідачем умов кредитного договору №242/1/13-KLMV від 03.09.13. (далі - кредитний договір №1) та кредитного договору №251/1/13-KL від 20.09.13. (далі - кредитний договір №2), згідно з якими позивач зобов'язувався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов'язувався в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші умови цього договору.

Відповідач зобов'язання, взяті на себе згідно з кредитними договорами №1 та №2, виконав частково.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача:

- за кредитним договором №242/1/13-KLMV від 03.09.13. заборгованість за кредитом у сумі 139 995 500,00 грн., заборгованість по процентах у сумі 11 723 343,28 грн., 603 205,57 пені та 5 000,00 грн. штрафу;

- за кредитним договором №251/1/13-KL від 20.09.13. заборгованість за кредитом у сумі 5 000 000,00 дол. США, заборгованість по процентах у сумі 102 916,66 дол. США, 70 838,82 грн. пені та 5 000,00 грн. штрафу.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Київської області від 07.05.15., розгляд справи призначено на 27 травня 2015 року.

27 травня 2015 року через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, витребуваних ухвалою суду від 07.05.15.

27 травня 2015 року в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, документів, витребуваних ухвалою суду, не надав.

Розгляд справи, на підставі ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було відкладено на 17.06.15.

16 червня 2015 року на адресу суду представник позивача направив супровідний лист з додатками для долучення документів до матеріалів справи.

17 червня 2015 року через канцелярію господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

17 червня 2015 року у судовому засіданні суд розглянув заявлене клопотання представника відповідача про витребування доказів та відмовив у його задоволенні, з огляду на те, що докази, які представник відповідача просив суд витребувати у позивача, містились в матеріалах справи.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявленого позову заперечував.

У судовому засіданні, на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 24 червня 2015 року.

24 червня 2015 року в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у його задоволенні відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані докази, суд дійшов наступних висновків:

03 вересня 2013 року та 20 вересня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Златобанк» (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Пашково - Град» (далі - відповідач) були укладені кредитні договори №242/1/13-KLMV (далі - кредитний договір №1) та №251/1/13-KL (далі - кредитний договір №2), згідно з умовами яких позивач зобов'язувався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов'язувався в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші умови цього договору.

20 вересня 2013 року сторони уклали додатковий договір №1 до кредитного договору №242/1/13-KLMV від 03.09.13., п. 1.3 якого передбачено, що максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 140 000 000,00 (сто сорок мільйонів) гривень 00 копійок. Максимальний ліміт заборгованості на день надання кредиту в разі надання його траншами розраховується в базовій валюті шляхом складання сум виданих траншів в кожній з валют цього кредитного договору, помножених на офіційний курс гривні до валюти наданих траншів, встановлений Національним банком України на день надання чергового траншу, та поділених на курс гривні до базової валюти, встановлений Національним банком України на день надання чергового траншу.

29 серпня 2014 року сторони уклали додатковий договір №2 до кредитного договору №242/1/13-KLMV від 03.09.13., п. 1.4 якого передбачено, що кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 01 вересня 2015 року включно.

29 серпня 2014 року сторони уклали договір про внесення змін №1 до кредитного договору №251/1/13-KL від 20.09.13., п. 1.4 якого передбачено, що кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 18 вересня 2015 року включно.

01 вересня 2014 року сторони уклали додатковий договір №3 до кредитного договору №242/1/13-KLMV від 03.09.13., п. 1.5 якого передбачено, що за користування кредитом відповідачем сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки. Процентна ставка встановлюється в наступних розмірах: 18% (вісімнадцять процентів) річних за користування кредитними коштами у гривні; 9% (дев'ять процентів) річних за користування кредитними коштами у доларах США.

01 вересня 2014 року сторони уклали договір про внесення змін №2 до кредитного договору №251/1/13-KL від 20.09.13., п. 1.5 якого передбачено, що за користування кредитом відповідачем сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, розмір встановлюється у розмірі - 9,5% (дев'ять цілих п'ять десятих) процентів річних.

Відповідач зобов'язання, взяті на себе згідно з умовами кредитних договорів №1 та №2, виконав частково, що підтверджується банківськими виписками по рахунку відповідача за період з 03.09.13. до 19.04.15., долученими до матеріалів справи.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача:

- за кредитним договором №242/1/13-KLMV від 03.09.13. заборгованість за кредитом у сумі 139 995 500,00 грн., заборгованість по процентах у сумі 11 723 343,28 грн., 603 205,57 пені та 5 000,00 грн. штрафу;

- за кредитним договором №251/1/13-KL від 20.09.13. заборгованість за кредитом у сумі 5 000 000,00 дол. США, заборгованість по процентах у сумі 102 916,66 дол. США, 70 838,82 грн. пені та 5 000,00 грн. штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України).

Представник відповідача жодних документів, що підтверджували б оплату ним заборгованості перед позивачем або спростовували доводи позивача, суду не надав.

Таким чином, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача боргу по сплаті кредиту за кредитним договором №242/1/13-KLMV від 03.09.13. в сумі 139 995 500,00 грн., за кредитним договором №251/1/13-KL від 20.09.13. в сумі 5 000 000,00 дол. США обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім стягнення основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача за кредитним договором №242/1/13-KLMV від 03.09.13. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 11 723 343,28 грн., 603 205,57 грн. пені та 5 000,00 грн. штрафу, за кредитним договором №251/1/13-KL від 20.09.13. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 102 916,66 дол. США, 70 838,82 грн. пені та 5 000,00 грн. штрафу,

Частиною 3 ст. 346 Господарського кодексу України встановлено, що кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 198 Господарського кодексу України, відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Пунктом 1.5 додаткового договору №3 від 01.03.14. до кредитного договору №242/1/13-KLMV від 03.09.13. передбачено, що за користування кредитом відповідачем сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки. Процентна ставка встановлюється в наступних розмірах: 18% (вісімнадцять процентів) річних за користування кредитними коштами у гривні; 9% (дев'ять процентів) річних за користування кредитними коштами у доларах США.

Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитом. При розрахунку процентів приймається рік і місяць, рівні календарній кількості днів - якщо заборгованість за кредитом в гривні, приймається рік і місяць, рівний 360 календарних днів - якщо заборгованості за кредитом в іншій валюті. День повернення кредиту до розрахунку не приймається.

Суд вважає, що заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором №242/1/13-KLMV від 03.09.13., враховуючи період заборгованості з:

01.11.14. до 04.11.14., складає 4 дні, тому вісімнадцять процентів річних від суми 136 365 500,00 грн. становлять 268 994,96 грн.;

05.11.14. до 18.11.14., складає 14 днів, тому вісімнадцять процентів річних від суми 139 279 500,00 грн. становлять 961 600,93 грн.;

19.11.14. до 19.11.14., складає 1 день, тому вісімнадцять процентів річних від суми 139 479 500,00 грн. становлять 68 784,41 грн.;

20.11.14. до 23.11.14., складає 4 дні, тому вісімнадцять процентів річних від суми 139 535 500,00 грн. становлять 275 248,11 грн.;

24.11.14. до 30.11.14., складає 7 днів, тому вісімнадцять процентів річних від суми 139 995 500,00 грн. становлять 483 272,14 грн.;

01.12.14. до 31.12.14., складає 31 день, тому вісімнадцять процентів річних від суми 139 995 500,00 грн. становлять 2 140 205,18 грн.;

01.01.15. до 31.01.15., складає 31 день, тому вісімнадцять процентів річних від суми 139 995 500,00 грн. становлять 2 140 205,18 грн.;

01.02.15. до 28.02.15., складає 28 днів, тому вісімнадцять процентів річних від суми 139 995 500,00 грн. становлять 1 933 088,55 грн.;

01.03.15. до 31.03.15., складає 31 день, тому вісімнадцять процентів річних від суми 139 995 500,00 грн. становлять 2 140 205,18 грн.;

01.04.15. до 19.04.15., складає 19 днів, тому вісімнадцять процентів річних від суми 139 995 500,00 грн. становлять 1 311 738,66 грн.,

а разом 11 723 343,30 грн.

Враховуючи те, що позивачем заборгованість по сплаті процентів визначена у розмірі 11 723 343,28 грн., то стягненню підлягає саме ця сума.

Пунктом 1.5 договору про внесення змін до кредитного договору №2 від 01.09.14. передбачено, що за користування кредитом відповідачем сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, розмір встановлюється у розмірі - 9,5% (дев'ять цілих п'ять десятих) процентів річних.

Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитом. При розрахунку процентів приймається рік і місяць, рівні календарній кількості днів, та рік, рівний 360 календарних дням. День повернення кредиту до розрахунку не приймається.

Суд вважає, що заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором №251/1/13-KL від 20.09.13., враховуючи період заборгованості з:

01.02.15. до 28.02.15., складає 28 днів, тому дев'ять цілих п'ять десятих процентів річних від суми 5 000 000,00 дол. США становлять 36 944,44 дол. США;

01.03.15. до 31.03.15., складає 31 день, тому дев'ять цілих п'ять десятих процентів річних від суми 5 000 000,00 дол. США становлять 40 902,78 дол. США;

01.04.15. до 19.04.15., складає 19 днів, тому дев'ять цілих п'ять десятих процентів річних від суми 5 000 000,00 дол. США становлять 25 069,44 дол. США;

а разом 102 916,66 дол. США, які підлягають стягненню.

Так, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором №242/1/13-KLMV від 03.09.13., за період з 01.11.14. до 19.04.15. та за кредитним договором №251/1/13-KL від 20.09.13., за період з 01.02.15. до 19.04.15. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 1.4 додаткового договору №2 від 29.08.14. до кредитного договору №242/1/13-KLMV від 03.09.13., кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 01 вересня 2015 року включно.

Відповідно до п. 1.4 договору про внесення змін №1 від 01.09.14. до кредитного договору №251/1/13-KL від 20.09.13., кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 18 вересня 2015 року включно.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.1 кредитних договорів №1 та №2 передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату процентів, позивач має право стягнути, а відповідач зобов'язаний сплатити неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє відповідача від сплати кредиту та/або процентів до моменту фактичного погашення заборгованості. Сума пені розраховується у валюті кредиту та сплачується у національній валюті за курсом НБУ на дату фактичної сплати, за реквізитами, зазначеними позивачем (або в порядку договірного списання стягується самостійно позивачем). За згодою сторін, розрахунок пені здійснюється із застосуванням умовної кількості днів у році - 360.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до п. 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Сума пені на прострочені проценти за користування кредитом за кредитним договором №242/1/13-KLMV від 03.09.13., враховуючи період заборгованості з:

08.04.14. до 08.04.14., суму боргу в розмірі 0,05 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 6,5% (Постанова НБУ від 09.08.13. №315), складає 0,0 грн.;

11.03.15. до 07.04.15., суму боргу в розмірі 8 271 399,44 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 30,0% (Постанова НБУ від 02.03.15. №154), складає 385 998,64 грн.;

08.04.15. до 20.04.15., суму боргу в розмірі 10 411 604,62 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 30,0% (Постанова НБУ від 02.03.15. №154), складає 225 584,77 грн.,

а разом 611 584,41 грн.

Оскільки позивачем заборгованість по сплаті пені на прострочені проценти за користування кредитом за кредитним договором №242/1/13-KLMV від 03.09.13. визначена у розмірі 603 205,57 грн., то стягненню підлягає саме ця сума.

Суд вважає, що сума пені на прострочені проценти за користування кредитом за кредитним договором №251/1/13-KL від 20.09.13., враховуючи період заборгованості з:

11.03.15. до 07.04.15., суму боргу в розмірі 36 944,44 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.04.15. становить 777 963,23 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 30,0% (Постанова НБУ від 02.03.15. №154), складає 36 304,95 грн.;

08.04.15. до 20.04.15., суму боргу в розмірі 77 847,22 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.04.15. становить 1 639 279,82 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 30,0% (Постанова НБУ від 02.03.15. №154), складає 35 517,73 грн.,

а разом 71 822,68 грн.

Оскільки позивачем пеня на прострочені проценти за користування кредитом за кредитним договором №251/1/13-KL від 20.09.13. визначена у сумі 70 838,82 грн., то стягненню підлягає саме ця сума.

Відтак, загальний розмір пені на прострочені проценти за користування кредитом, який підлягає стягненню за кредитними договорами №242/1/13-KLMV від 03.09.13. та №251/1/13-KL від 20.09.13., становить 674 044,39 грн.

Пунктом 4.3 кредитних договорів №1 та №2 передбачено, що за кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобов'язань за цим кредитним договором, передбачених п.3.4 (зокрема, але не включно, ненадання/несвоєчасне надання документів, передбачених цим кредитним договором (баланс, звіт про фінансові результати тощо), позивач має право стягнути, а відповідач зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 5 000,00 грн.

Так, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 5 000,00 грн. за кредитним договором №242/1/13-KLMV від 03.09.13. та штрафу в сумі 5 000,00 грн. за кредитним договором №251/1/13-KL від 20.09.13. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відтак, загальний розмір штрафу, який підлягає стягненню за кредитними договорами №242/1/13-KLMV від 03.09.13. та №251/1/13-KL від 20.09.13. становить 10 000,00 грн.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що відповідач не звільнений від сплати судового збору, згідно зі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 173, ч. ч. 1, 7 ст. 193, ч. 3 ст. 198, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 1 ст. 232, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 346 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, ст. 1, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ч. 2 ст. 49, ст. ст. 82-85, ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Златобанк» до товариства з обмеженою відповідальністю "Пашково - Град" про стягнення заборгованості задоволити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Пашково - Град" (08062, Київська область, Макарівський район, село Пашківка, вулиця Леніна, будинок 5, ідентифікаційний код 36293135) на користь публічного акціонерного товариства «Златобанк» (01030, місто Київ, вулиця Б.Хмельницького, будинок 17/52, ідентифікаційний код 35894495) 139 995 500,00 грн. (сто тридцять дев'ять мільйонів дев'ятсот дев'яносто п'ять тисяч п'ятсот грн. 00 коп.) та 5 000 000,00 дол. США (п'ять мільйонів дол. США, 00 центів) заборгованості по сплаті кредиту; прострочені проценти за користування кредитом у сумі 11 723 343,28 грн. (одинадцять мільйонів сімсот двадцять три тисячі триста сорок три грн. 28 коп.) та 102 916,66 дол. США (сто дві тисячі дев'ятсот шістнадцять дол. США 66 центів); пені за прострочені проценти за користування кредитами у сумі 674 044,39 грн. (шістсот сімдесят чотири тисячі сорок чотири грн. 39 коп.); 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) штрафу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Пашково - Град" (08062, Київська область, Макарівський район, село Пашківка, вулиця Леніна, будинок 5, ідентифікаційний код 36293135) в дохід Державного бюджету України 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і підписано 30.06.15.

Суддя С. Грабець