КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа№ 910/690/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Городецький А.К. - дов. № 3866/18 від 02.12.2014р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2015р.

у справі № 910/690/15-г (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«Провідна»

про стягнення 5 564, 01 грн.

В судовому засіданні 10.06.2015р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення 5 564, 01 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що виплативши своєму страхувальнику згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № ТП53850Га/11п від 08.11.2011р. страхове відшкодування, набув права зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, якою, на думку позивача, є відповідач.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2015р. у справі №910/690/15-г позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» шкоду в розмірі 5 564, 01 грн. та судовий збір в розмірі 1 827, 00 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального права, рішення прийнято з неправильним з'ясуванням фактичних обставин справи, оскільки, на думку апелянта, у позивача були відсутні підстави для виплати своєму страхувальнику страхового відшкодування, відповідно відсутні і підстави для стягнення заявленої суми з відповідача.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 26.03.2015р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Самсін Р.І., Шаптала Є.Ю.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці, сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя - Скрипка І.М., судді - Гончаров С.А., Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 22.04.2015р.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції розгляд справи відкладався, останній раз на 10.06.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 10.06.2015р. заперечував проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції 10.06.2015р., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2011р. між Акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», яке в подальшому було перейменовано на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування», (позивач, страховик за договором) та Солоп Катериною Гаврилівною (страхувальник за договором) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ТП53850Га/11п, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем «Toyota Camry», д. н. ВІ 3000 АВ.

06.03.2012р. о 16 год. 45 хв. у м. Полтава сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Camry», д. н. ВІ 3000 АВ, власником якого є Солоп К.Г., та автомобіля «ВАЗ», д. н. ВІ 4120 АС, під керуванням Сморжова О.М.

Внаслідок ДТП учасники склали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), відповідно до якого водій автомобіля «ВАЗ», д. н. ВІ 4120 АС, зіткнувся з автомобілем «Toyota Camry», д. н. ВІ 3000 АВ, під час стоянки останнього.

12.03.2012р. страхувальник позивача звернувся до останнього із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з пошкодженням застрахованого автомобіля «Toyota Camry», д. н. ВІ 3000 АВ, внаслідок ДТП, що відповідно до умов договору є страховим випадком.

Згідно рахунку-фактури № 1-00000293 від 15.03.2012р., виставленого ТОВ «Компанія «Стар Лайн», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Camry», д. н. ВІ 3000 АВ, складає 6 064, 01 грн.

Відповідно до Розрахунку суми страхового відшкодування №2012/V/MOD01781 від 19.03.2012р., сума страхового відшкодування власнику автомобіля «Toyota Camry», д. н. ВІ 3000 АВ, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 6 064, 01 грн.

Страховим актом № 2012/V/MOD01781/VESKO6164 від 21.03.2012р. позивачем зазначену подію визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 6 064, 01 грн.

Позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором добровільного страхування наземного транспорту № ТП53850Га/11п від 08.11.2011р., на підставі страхового акту № 2012/V/MOD01781/VESKO6164 від 21.03.2012р. (а. с. 26), заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 6 064, 01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11786 від 23.03.2012р. (а. с. 29).

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ», д. н. ВІ 4120 АС, на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» згідно Полісу № АВ/2621141 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (належним чином завірена копія наявна в матеріалах справи (а. с. 62). Термін дії полісу з 24.12.2011р. до 23.12.2012р.

Згідно даного полісу передбачено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, в сумі 50 000, 00 грн. та передбачено франшизу в розмірі 500, 00 грн.

Зі складеного учасниками ДТП Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) від 06.03.2012р. вбачається, що водій автомобіля «ВАЗ», д. н. ВІ 4120 АС, здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», д. н. ВІ 3000 АВ, під час стоянки останнього, отже ДТП сталася з вини водія Сморжова О.М., цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

Відповідно до п. 24.1.4. договору добровільного страхування №ТП53850Га/11п від 08.11.2011р., у разі настання страхової події за ризиком «збитки внаслідок ДТП» для підтвердження настання страхового випадку та визначення завданих збитків страхувальник зобов'язаний надати страховику, зокрема, копію посвідчення водія, що керував транспортним засобом та довідку ДАІ про ДТП, встановленої форми.

Згідно п. 24.5. договору добровільного страхування № ТП53850Га/11п від 08.11.2011р. у випадку ДТП, при наявності іншого учасника ДТП (окрім застрахованого ТЗ), страхувальник (водій застрахованого транспортного засобу) зобов'язаний повідомити органи ДАІ про подію та діяти у відповідності до п. п. 2.10, 2.11 ПДР. У випадку невиконання страхувальником (водієм застрахованого транспортного засобу) вказаного обов'язку, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування (виключенням є випадки, обумовлені у Примітці п. 24.1.6.)

Так, в примітці п. 24.1.6. зазначено, що під час дії договору страхувальник може двічі скористатися пільгою, відповідно до якої він може не надавати страховику довідки з органів МВС у випадках пошкодження лакофарбового покриття, скла, приладів зовнішнього освітлення, дзеркал, антен, декоративних елементів кузову (молдінгів, емблем). При цьому, при розрахунку страхового відшкодування вказаний в п. 24.4. ліміт не застосовується та умови п. п. 23.14-23.1.6 на цю Примітку не розповсюджуються.

Крім того, відповідно до п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011р. № 274/2011 інструкцію щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 7 вказаної Інструкції, у Повідомленні зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Оформлене у відповідності до зазначеної Інструкції учасниками дорожньо-транспортної пригоди Повідомлення в силу положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для прийняття страховиком рішення щодо здійснення страхового відшкодування.

Як вбачається із Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, останнє підписане обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди та заповнено у відповідності з Інструкцією щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка затверджена Протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011р. №274/2011 та погоджена Начальником управління державної автомобільної інспекції МВС України.

Таким чином, вищенаведене підтверджує правомірність виплати позивачем страхового відшкодування своєму страхувальнику у відповідності до умов укладеного між ними договору добровільного страхування №ТП53850Га/11п від 08.11.2011р. та норм чинного законодавства, а доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що учасники ДТП скористались своїм правом не звертатись до відповідного підрозділу МВС України та самостійно погодили складення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, у якому фактично визначили, що Сморжов О.М. як водій, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем по забезпеченому транспортному засобу - «ВАЗ», д. н. ВІ 4120 АС, є особою, внаслідок дій якого сталась дана ДТП, а отже колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідач є особою, відповідальною за заподіяну винуватцем ДТП шкоду.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № ТП53850Га/11п від 08.11.2011р. перейшло право вимоги до відповідача як до особи, відповідальної за заподіяну винуватцем ДТП шкоду.

05.11.2012р. за № РГ/1781/12/10 позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 6 064, 01 грн., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином, з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, у відповідності до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», 5 564, 01 грн. страхового відшкодування в порядку регресу (з урахуванням франшизи в розмірі 500, 00 грн., передбаченої Полісом № № АВ/2621141).

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, рішення прийнято з наданням належної оцінки доказам по справі, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення від 13.02.2015р.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2015р. у справі № 910/690/15-г залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2015р. у справі №910/690/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/690/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Р.І. Самсін