РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015№910/11986/15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАСТ-Гарантія"
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЕРША"
пропро відшкодування шкоди в порядку регресу 23 948,25 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Мартинюк О.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явились.

У судовому засіданні 24.06.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва передана позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАСТ-Гарантія" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЕРША" про стягнення 23 948,25 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2015 порушено провадження у справі №910/11986/15, розгляд справи призначений на 10.06.2015р.

Ухвалою від 02.06.2015 було задоволено клопотання позивача участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

10.06.2015 відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, за змістом якого визнає позовні вимоги частково на суму 11 133,45 грн. В іншій частині позовних вимог відповідач заперечує.

Ухвалою від 10.06.2015р. було відкладено розгляд справи на 24.06.2015.

Позивач у судовому засіданні призначеному на 24.06.2015 підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання призначене на 24.06.2015 не з'явився.

В судовому засіданні 24.06.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу України встановлено, що страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про страхування", страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України "Про страхування", є видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

21.10.2011 між ПрАТ "Страхова компанія "ТАСТ-Гарантія" (далі - позивач, страховик) та Онопко С.В. (далі - страхувальник), укладений Договір страхування поліс №00342 (далі - Договір), за яким був застрахований автомобіль "Lexus GS470" державний номер ВН8888ВВ.

19.04.2012 у м. Одесі по. вул. Архітекторській, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Lexus GS470" державний номер ВН8888ВВ, під керуванням Онопко С.В. та "Toyota corola" державний номер 73787ОК під керуванням Александрова М.М.

23.04.2012 страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

19.07.2012 року ПрАТ "Страхова компанія "ТАСТ-Гарантія" на підставі договору страхування складено страховий акт №26/А.

На підставі вищевказаного договору від 21.10.2011, заяви страхувальника від 23.04.2012р., страхового акту №26/А від 19.07.2012, рахунку №СФ-20428 від 20.04.2012р. позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 24948,25 грн. про що свідчить платіжне доручення №126 від 23.07.2012р.

Матеріали справи містять відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач частково визнав позовні вимоги в сумі 11 133,45 грн. Оскільки вважає, що позивачем не надано належних доказів що підтверджують понесені ним витрати.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов судом визнані необґрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чино, після виплати страхового відшкодування у позивача виникає право зворотньої вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжне доручення.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові від 10.12.2014 №910/7163/14.

Твердження відповідача про сплату ПДВ, судом визнані безпідставними враховуючи, що в рахунку-фактури та акті виконаних робіт, відсутнє ПДВ, а позивач, в свою чергу, не вимагає його сплати у відповідача.

Інші заперечення відповідача викладені у відзиві на позов судом визнані безпідставними та необґрунтованими і не доведеними в порядку ст. 33 ГПК України належними та допустимими доказами.

Відтак позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи, в межах суми 24 948,25 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно внаслідок експлуатації автомобіля "Toyota corola" державний номер 73787ОК, як вбачається з постанови Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2012.

Вищезазначеною постановою районного суду Александрова М.М. визнано винним та притягнуто до відповідності за ст. 124 КпАП України.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення - акт судового розгляду справи, який є результатом дослідження всіх документів та з'ясування всіх необхідних обставин. Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, дорожньо-транспортні пригоди, належним доказом є довідка Державної автомобільної інспекції, складена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення. У свою чергу, протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Toyota corola" державний номер 73787ОК була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) АА/4979271 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом АА/4979271, діючим на дату ДТП).

Отже, відповідач є особою на яку полісом АА/4979271 покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації автомобіля "Toyota corola" державний номер 73787ОК на час спірної ДТП.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (стаття 9 Закону України "Про страхування").

Отже, враховуючи вартість відновлювального ремонту, слід також враховувати розмір франшизи за страховим полісом АА/4979271, що становить 510, 00 грн., однак позивачем при визначені суми позовних вимог помилково зазначено, що франшиза становить 1000, 00 грн. за страховим полісом АА/4979271.

За встановленими судами обставинами справи, позивач здійснив виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспорту у розмірі 24 948,25 грн., однак позивач отримав право вимоги в сумі 23 988,25 грн. (24 948,25 грн. - 510,00 грн. (франшиза) - 450,00 грн. (послуги експерта, яка визначена у страховому акті №26/А від 19.07.2012), яке особа, що одержала страхове відшкодування, мала до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як встановлено судом позивач просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 23 948,25 грн. Суд не має можливості виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі визначеному позивачем 23 948,25 грн.

Відповідач в порядку ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, не спростував заявлені позовні вимоги.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У зв'язку із задоволенням позову, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (03118, м.Київ, просп.Червонозоряний, 150, код 31681672) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст-Гарантія» (65039, м. Одеса, вул. Транспортна,3, код 13915014) кошти у розмірі 23 948,25 грн. (двадцять три тисячі дев'ятсот сорок вісім гривень 25 коп.) та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 30.06.2015.

Суддя М.Є. Літвінова