ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015 року Справа № 904/2876/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Науменко І.М., Бахмат Р.М.

секретар судового засідання Назаренко С.Г.

представники сторін:

від позивача: Сафронов Г.М., наказ №1 від 02.09.04, керівник;

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства

"Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2015 року у справі

за позовом Приватного підприємства "Скло-Альянс",

м. Костянтинівка, Донецька обл.

до Публічного акціонерного товариства

"Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод",

м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 325 623, 50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2015 р. ( суддя Мельниченко І. Ф. ) по справі № 904/2876/15 позовні вимоги задоволено - стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь Приватного підприємства „Скло-Альянс" - 242 574,13 грн. основного боргу, 39 037,82 грн. пені, 40 462,66 грн. інфляції, 3 548,89 грн. річних, 6 512,48 грн. судового збору. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" в доход Державного бюджету України в особі Управління Державної Казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області - 1 700 грн. штрафу.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з обставин доведеності неналежного виконання Відповідачем зобов'язань щодо оплати поставленого товару відповідно до умов укладеного між сторонами договору поставки.

Крім того, ненадання Відповідачем до дати слухання справи витребуваних судом документів, було розцінене господарським судом як зловживання процесуальними правами, у зв'язку з чим, відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України з останнього стягнуто штраф в сумі 1 700 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального

права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Позивачеві в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 39 037,82 грн. та в частині стягнення в доход Державного бюджету України штрафу у розмірі 1 700,00 грн.

На обґрунтування своєї апеляційної скарги, Відповідач посилається на те, що рішення від 05.05.2015 р. по справі № 904/2876/15 є незаконним та необгрунтованим, оскільки було неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушені норми матеріального права, що обґрунтовується наступним. Сторони не узгодили в договорі конкретний розмір пені, тому стягнення з Відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ є неправомірним. Крім того, неявка представника Відповідача у перше судове засідання, з урахуванням подання останнім клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин, не може розцінюватись як ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, а отже стягнення судом першої інстанції 1700,00 грн. штрафу за невиконання вимог суду є безпідставним.

У відзиві на апеляційну скаргу, Позивач просить суд залишити без змін рішення господарського суду, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 р. у справі № 904/2876/15 колегією суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М., суддів: Євстигнеєва О.С., Науменко І.М. апеляційну скаргу прийнято до розгляду, яку було призначено на 23.06.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати від 22.06.2015 р., у зв'язку з перебуванням судді Євстигнеєва О.С. члена постійної діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. № 1, у відрядженні, та у зв'язку з виходом на роботу судді Бахмат Р.М. - члена постійної діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. № 1, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач ), суддів Науменко І.М., Бахмат Р.М.

Представник Відповідача в призначений час в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший день, у зв'язку з участю його представника в іншому судовому засіданні.

Ст. 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представника Відповідача.

У судовому засіданні 23.06.2015 р. оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника Позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного.

Відповідно до частини 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона

має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено матеріалами справи, в 2014 році між Приватним підприємством „Скло-Альянс" ( Постачальник ) та Публічним акціонерним товариством „Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" ( Покупець ) укладено Договір поставки № 511141419 ( далі - Договір ), відповідно до п. 1.1. якого, Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти і сплатити продукцію матеріально-технічного призначення, що надалі іменується Товар. Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна, умови і терміни постачання Товару вказані в Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків до Договору, що є невід'ємною його часткою.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Договору, товар за Договором поставляється на умовах, вказаних в Специфікаціях до Договору, згідно Інкотермс 2000.

Товар поставляється партіями в терміни, узгоджені сторонами в Специфікаціях.

Сторони підписали Специфікацію № 1 до Договору, в якій узгодили поставку наступного товару - скло віконне 4 мм, скло армоване 4 мм, скло армоване, 6 мм.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до копії видаткових накладних № 102 від 23.09.2014 р., № 109 від 24.09.2014 р. ( а. с. 15, 19 ), Постачальник поставив Покупцю товар на загальну суму 242 574, 13 грн.

Згідно підписаної сторонами Специфікації, Покупець повинен оплатити товар з момент постачання протягом 5 календарних днів.

Доказів виконання зобов'язань щодо оплати поставленого товару в сумі 242 574, 13 грн., на момент розгляду спору, Відповідачем надано не було.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого Позивачем розрахунку сума річних за період з 30.09.2014 р. по 26.03.2015 р. складає 3 548, 89 грн., а сума інфляції за період з вересня 2014 р. по березень 2015 р. складає 40 462,66 грн.

Враховуючи неналежне виконання Відповідачем своїх зобов"язань за договором поставки щодо оплати поставленого товару, приписи ст. ст. 525, 526, 530, 712 ЦК України та Специфікацію, колегія суддів погоджується з висновком попередньої інстанції про стягнення з Відповідача - 242 574,13 грн. основного боргу, 40 462,66 грн. інфляції, 3 548,89 грн. річних. Вказані суми не заперечуються Відповідачем в апеляційній скарзі.

Також місцевий господарський суд оскаржуваним рішенням у даній справі задовольнив позовні вимоги Позивача стосовно стягнення пені за період з 30.09.2014 р. по 26.03.2015 р. у розмірі 39 037, 82 грн. Однак, апеляційний господарський суд вважає такий висновок місцевого господарського суду необґрунтованим у зв'язку з наступним.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( стаття 612 Цивільного кодексу України).

У пункті 7.5 Договору сторони узгодили, що в разі невчасного здійснення розрахунків за цим договором, Покупець виплачує Постачальнику пеню в розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" також визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за просторочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Таким чином, у законі йдеться про чітко визначений розмір пені, який мають визначити сторони у договорі. Натомість, з умов Договору ( п. 7.5. ) вбачається, що сторонами визначений граничний, а не конкретний розмір пені.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстави для стягнення пені з Відповідача відсутні, оскільки фактично її розмір Договором не врегульований. Тому, в частині стягнення пені рішення суду підлягає скасуванню і в позові в цій частині слід відмовити.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір розподіляється між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

Відповідно до п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України суд має право стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Рішенням господарського суду стягнуто з Відповідача в доход Державного бюджету України 1700 грн. за невиконання вимог суду, зазначених в ухвалі про порушення провадження у справі. Зазначену бездіяльність Відповідача, господарський суд розцінив як зловживання процесуальними правами, у зв'язку з чим , відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України з останнього стягнув штраф.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на те, що Відповідач 30.04.2015 р. звернувся до суду з клопотанням № 24-1-348 про відкладення розгляду справи, в якому зазначив, що представник ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» не може взяти участь у розгляді справи, в тому числі і надати пояснення по суті справи, у зв'язку з тим, що знаходиться в іншому суді. В підтвердження своїх доводів Відповідачем надано копію повістки Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26.03.2015 р. по справі № АС № 461в/2014 ( а. с. 34 ). Крім того, про відкладення розгляду справи просила і інша сторона ( а. с. 32 ).

Суд першої інстанції мав врахувати поважність причини нез'явлення представника Відповідача у перше судове засідання та мав можливість відкласти розгляд справи в межах процесуальних строків, визначених ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, серед іншого, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів.

Неявка представника Відповідача у перше судове засідання, з урахуванням подання останнім клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин, не може розцінюватись як ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, а отже стягнення судом першої інстанції 1 700 грн. штрафу за невиконання вимог суду визнається колегією суддів безпідставним.

За таких обставин рішення господарського суду в частині стягнення 1 700 грн. штрафу підлягає скасуванню.

З огляду на наведене, викладені в апеляційній скарзі заперечення колегія суддів вважає такими, що містять під собою правові підстави для часткового скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст. ст. 101 - 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2015 р. у справі № 904/2876/15 скасувати в частині стягнення 39 037 грн. 82 коп. пені та 1 700 грн. штрафу, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (49081, м. Дніпропетровськ, вул. Столєтова, 21, , р/р 321 в ПАТ „Банк Кредит Дніпро") на користь Приватного підприємства „Скло-Альянс" (85113, Донецької обл., м. Костянтинівка, бул. Космонавтів, 5, кв. 44, р/р 6746 в ПАТ „Укрсоцбанк", ) - 242 574 ( двісті сорок дві тисячі п'ятсот сімдесят чотири гривні) 13 коп. основного боргу, 40 462 (сорок тисяч чотириста шістдесят дві гривні) 66 коп. інфляції, 3 548 (три тисячі п'ятсот сорок вісім гривень) 89 коп. річних, 5 731 (п'ять тисяч сімсот тридцять одна гривня) 71 коп. судового збору, про що видати наказ.

В задоволені позовних вимог, пов'язаних зі стягненням 39 037 грн. 82 коп. пені - відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства „Скло-Альянс" на користь Публічного акціонерного товариства „Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" - 390 грн. 38 коп. судового збору за подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, про що видати наказ.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 24.06.2015 року

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя І.М. Науменко

Суддя Р.М. Бахмат