ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. Справа № 914/574/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І. Желік М.Б.

при секретарі Греділь М.І.

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Львів, б/н від 29.04.2015 року

на рішення господарського суду Львівської області від 23.04.2015 р.

у справі № 914/574/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ОНУР ОСОБА_1 Інтернешнл, м. Київ

до відповідача: Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Львів

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів

про: стягнення 3 043 626,92 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2-адвокат;

від відповідача: ОСОБА_3- представник на підставі довіреності б/н від 22.01.15 року;

від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не зявився.

В судовому засіданні оголошену вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Львівської області від 23.04.2015 р. у справі № 914/574/15 (суддя Н.Мороз ) позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОНУР ОСОБА_1 Інтернешнл до Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба автомобільних доріг у Львівській області, про стягнення 3 043 626,92 грн. задоволено повністю. Вирішено стягнути з Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії Автомобільні дороги України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОНУР ОСОБА_1 Інтернешнл 3 013 492, 00 грн. основного боргу, 30 134,92 грн. господарських санкцій та розстрочити виконання рішення суду на 12 (дванадцять) місяців рівними частинами. Також стягнути з Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії Автомобільні дороги України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОНУР ОСОБА_1 Інтернешнл 60 872,52 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Львівської області від 23.04.2015р. у справі № 914/574/15, відповідач Дочірнє підприємство Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України подав апеляційну скаргу.

Зокрема, у поданій апеляційній скарзі апелянт посилається на відсутність достатнього обсягу коштів Служби автомобільних доріг у Львівській області для оплати виконаних робіт (наданих послуг) за договором, а відтак відсутність підстав для стягнення з ДП «Львівський облавтодор» відповідних коштів. Також скаржник зазначає про невідповідність листа від 31.12.2013р. вих. №196/Л вимогам п.11.8 договору щодо отримання генпідрядником листування, документації та порядку її направлення, а також про недотримання позивачем п.4.1., 4.2., 4.5. договору щодо ненадання документів, які підтверджують дату передачі робіт. Враховуючи, вищезазначене апелянт вважає, що строк оплати за виконані роботи (надані послуги) за договором не може вважатися таким, що настав.

На підставі вищенаведеного, скаржник просить суд скасувати рішення господарського суду Львівської області від 23.04.2015 р. у справі № 914/574/15 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ТзОВ «ОНУР ОСОБА_1 Інтернешнл» до ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба автомобільних доріг у Львівській області, про стягнення 3 043 626,92 грн. відмовити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2015р. справу № 914/574/15 призначено судді-доповідачу ОСОБА_4 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 р. подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 02.06.2015 р..

Згідно розпорядження голови Львівського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 року, у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Марка Р.І., внесено зміни у склад судової колегії по справі № 914/574/15, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Желік М.Б. та Юрченко Я.О..

Ухвалою суду від 02.06.2015 року розгляд справи відкладався з мотивів, наведених у ній.

23.06.2015 року, розпорядженням в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду, у звязку із зайнятістю судді Юрченка Я.О. у складі іншої судової колегії, склад колегії для розгляду справи № 914/574/15 господарського суду Івано-Франківської області сформовано у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Желік М.Б. та Марко Р.І..

Представникам розяснено їх права та обовязки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 23.06.15 року представник апелянта зявився, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ній. Також апелянт надав усні пояснення по суті спору.

Представник позивача в судове засідання 23.06.2015 року також зявився, проти апеляційної скарги заперечив з підстав наведених у поданих письмових поясненнях (вх. № 01-04/3969/15 від 22.6.15 року), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання повторно не зявився, причин неявки суду не довів, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обовязковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників апелянта та позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом між Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНУР ОСОБА_1 Інтернешнл» (надалі субпідрядник) укладено договір № 3ЛТ від 16.12.2013 р. на надання послуг (виконання робіт) з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення Н-02 Львів-Тернопіль на ділянці км 11+257 - км 17+550 (надалі договір), згідно умов якого генпідрядник доручає, а субпідрядник зобовязується виконати роботи з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного Н-02 Львів Тернопіль на ділянці км 11+257 км 17+550, а генпідрядник зобовязується прийняти та оплатити такі роботи.

У відповідності до п. п. 3.1., 3.2. договору, ціна останнього становить 17 609 815,00 грн., в тому числі ПДВ 2934969,00 грн., що станом на дату укладення договору дорівнює загальній вартості робіт. Вартість робіт за договором визначається договірною ціною (додаток до договору) яка є динамічною. Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Перегляд договірної ціни обґрунтовується розрахунками і оформляється сторонами шляхом укладання додаткових угод, які є невідємними частинами договору.

Пунктами 3.3. та 3.4. договору визначено, що фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів Служби автомобільних доріг у Львівській області (надалі замовник). У разі затримки фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється після отримання генпідрядником на свій рахунок коштів від замовника на відповідні цілі в повному обсязі.

Згідно умов п. 4.1. договору, розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок субпідрядника після одержання від субпідрядника рахунку на оплату робіт та після підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3), а також після одержання від субпідрядника документів, зазначених пунктом 4.2. договору та виключно після отримання повного розрахунку в межах фінансування від замовника.

Відповідно до п. 4.3. договору, передбачено, що здача-приймання закінчених робіт (обєкту) здійснюється відповідно до вимог нормативних актів. Здача-приймання виконаних робіт оформляється актом приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) та підписується уповноваженою особою філії за якою згідно ДГ закріплена дана ділянка дороги. Фінансування витрат на організацію прийняття виконаних робіт покладається на субпідрядника, якщо інше не визначено письмово сторонами.

Розділом 6 договору встановлено, що субпідрядник зобовязаний забезпечити виконання робіт у порядку та в строки, встановлені цим договором, в свою чергу генпідрядник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати виконані та прийняті згідно з актом приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) роботи.

Факт виконання робіт позивачем згідно договору № 3ЛТ від 16.12.2013 р. на загальну суму 3 013 492,00 грн. та прийняття їх відповідачем підтверджується, наявними в матеріалах справи, актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013р. на суму 34 823,00 грн. та на суму 2 978 669,00 грн., а також довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2013р. на загальну суму 3 013 492,00 грн., підписаними та скріпленими печатками сторін.

Відповідач свої зобовязання за договором порушив не здійснивши оплати за наданні послуги (виконанні роботи), внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 3 013 492,00 грн.

Позивачем було направлено відповідачу вимогу б/н від 13.03.2014 р. про погашення заборгованості на суму 3 013 492,00 грн.. Проте, дана вимога залишилась без відповіді з боку відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом наявність дебіторської заборгованості ДП «Львівський облавтодор» перед ТзОВ «ОСОБА_1 Інтернешнл» підтверджується також довідкою Державної фінансової інспекції в Київській області №06-20/094-з від 14.05.2014р. зустрічної звірки щодо документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ДП «Львівський облавтодор» з ТзОВ «ОСОБА_1 Інтернешнл» за період з 01.01.2013р. по 01.03.2014р.

Відтак, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» 3 043 626,92 грн. з яких 3 013 492, 00 грн. основного боргу та 30 134,92 грн. господарських санкцій.

Згідно ч. 1 ст. 509, 837, 853, 525 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 838 ЦК України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обовязків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обовязку.

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого обєкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч. 4 ст. 879 ЦК України).

Пунктами 98, 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Постановою КМУ від 01.08.2005 року № 668, передбачено, що оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду. Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (обєкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість.

Згідно із ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки, відповідач не виконав свої зобовязання, які випливають з договору та закону, то, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за наданні послуги (виконанні роботи) в сумі 3 013 492, 00 грн., була підставно задоволена судом першої інстанції.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо зобовязання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обовязки, в тому числі передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, згідно п. 7.3.10. договору передбачено, що у разі порушення строків оплати робіт, генпідрядник на вимогу субпідрядника зобовязаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,001% від суми боргу за кожен день прострочення та штрафу в розмірі 0,0001% від суми боргу (сплачується одноразово). Сторонами погоджено, що нарахування будь-яких сум щодо відповідальності генпідрядника за невиконання грошового зобовязання за цим договором припиняється через один місяць від дня порушення такого зобовязання (п. 7.3.13. договору).

Відтак, позивачем нараховано відповідачу 3% річних у розмірі 7 678,21 грн., 99 445,24 грн. - інфляційних втрат, а також пеню в розмірі 934,18 грн. (за період з 24.03.2014р. - 23.04.2014р.).

Однак, відповідно до п. 7.4. договору, сторони домовилися та підтверджують, що загальний розмір відповідальності генпідрядника за цим договором не може перевищувати 1% від загальної вартості порушень генпідрядником зобовязань. Враховуючи дане положення договору, загальний розмір відповідальності відповідача за неналежне виконання своїх зобовязань за договором не може перевищувати 1% від суми основного боргу (3 013 492,00 грн.) так як вірно встановлено місцевим господарським судом становить 30 134,92 грн..

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правомірно присуджено до стягнення з відповідача господарських санкцій в розмірі 30 134,92 грн.

Щодо посилання скаржника в апеляційній скарзі на відсутність достатнього обсягу коштів Служби автомобільних доріг у Львівській області для оплати виконаних робіт (наданих послуг) колегія суддів зазначає наступне:

згідно ч. 1 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями.

Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частина 2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобовязання контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Пунктом 10.1. договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2013 року. Однак, у відповідності до п.10.3. договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору, а також від виконання договору в випадках передбачених договором та/або законодавством.

Крім того, дане твердження апелянта спростовується наявними в матеріалах справи документами. Зокрема, як вірно зазначає суд першої інстанції згідно письмових пояснень Служби автомобільних доріг України та долучених платіжних доручень, вбачається виконання усіх зобовязань щодо оплати за виконані роботи підряднику - ДП «Львівський облавтодор» за договором №06-02/13 від 15.02.2013р. про надання послуг з поточного ремонту (дрібного, середнього) та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області, в тому числі ділянки автомобільної дороги Н-02 Львів - Тернопіль 11+257км-17+550км.

Колегія суддів також погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції, що посилання скаржника на невідповідність листа від 31.12.2013р. вих. №196/Л вимогам п. 11.8 договору щодо отримання генпідрядником листування, документації та порядку її направлення, на недотримання позивачем п. 4.1., 4.2., 4.5. договору щодо ненадання документів, які підтверджують дату передачі робіт, а відтак на те що строк оплати за виконані роботи (надані послуги) за договором не може вважатися таким, що настав спростовується наявними в матеріалах справи підписаними та скріпленими печатками сторін актами приймання виконаних робіт за грудень 2013р., які свідчать про факт отримання таких документів та прийняття робіт.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Львівської області від 23.04.2015 р. слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Львів - залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 23.04.2015 року у справі № 914/574/15 без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 26.06.2015 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.