УХВАЛА

23 червня 2015 року Справа № 922/2949/15

Провадження №27/913/158/15

Суддя господарського суду Луганської області Байбак О.І.

при секретарі судового засідання Зоріній О.Г.

за участю представників сторін:

позивач: представник не прибув;

відповідач: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Луганської області cправу № 922/2949/15

за позовом Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк", м. Луганськ

про стягнення 19142616 грн. 58 коп., -

встановив:

Національний банк України в особі Управління Національного банку України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ (далі за текстом - позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою в якій просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк", м. Луганськ (далі за текстом - відповідач) заборгованість за укладеним між сторонами кредитним договором № 10-041/1 від 01.04.2014 р. в загальному розмірі 19142616 грн. 58 коп., з яких:

- 15000000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом;

- 2195753 грн. 44 коп. - проценти за користування кредитом;

- 180000 грн. 00 коп. - штраф;

- 1766863 грн. 14 коп. - пеня.

Ухвалою від 15.05.2015 р. по справі № 922/2949/15 господарський суд Харківської області позовні матеріали Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ до Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк", м. Луганськ про стягнення 19142616 грн. 58 коп. передав за встановленою підсудністю до господарського суду Луганської області.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 21.05.2015 р. по справі № 922/2949/15 вищезазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.06.2015 р., зобов'язано сторони надати суду документи, необхідні для розгляду даної справи.

В зв'язку з неявкою представників сторін, ненаданням витребуваних ухвалою від 21.05.2015 р. документів, та в зв'язку з поданням позивачем клопотання про відкладення розгляду справи, ухвалою господарського суду Луганської області від 09.06.2015 р. розгляд справи відкладено на 23.06.2015 р., повторно зобов'язано сторони виконати вимоги ухвали від 21.05.2015 р.

Сторони на судове засідання 23.06.2015 р. своїх представників знову не направили.

Позивач надав суду клопотання про залишення позову без розгляду та про розгляд цього клопотання за відсутності його представника.

Дане клопотання мотивоване з посиланням на те, що Постановою Правління Національного банку України від 12.05.2015 р. № 309/БТ відповідача у даній справі віднесено до категорії неплатоспроможних, призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію. На підставі викладеного, позивач має намір звернутися з відповідними вимогами до відповідача в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідач про причини неприбуття його представника на судове засідання не повідомив.

Доказів отримання ним процесуальних документів, які були направлені на адресу зазначену у позові в матеріалах справи відсутні.

Як свідчить залучений до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 43-46) місцезнаходженням Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк" є м. Луганськ, вулиця Шевченка В.В., буд. 18-А.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

Оскільки згідно з листом УДППЗ «Укрпошта» № 07-13-3378 від 27.11.2014 р., остання тимчасово не здійснює поштові відправлення до м. Луганська, направлення копій процесуальних документів на адресу відповідача за допомогою пошти виявилося неможливим.

Однак, з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд двічі розміщував на офіційному веб-порталі "Судова влада України" оголошення про час та місце розгляду даної справи (а. с. 3, 53). Крім того, повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи здійснювалося за допомогою телефонограм (а. с. 4, 52), проте їх передати також не вдалося через відсутність зв'язку з абонентом.

Доказів наявності у відповідача інших засобів зв'язку матеріали справи не містять.

Враховуючи рекомендації, які містить інформаційний лист ВГСУ від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 «Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", суд вжив всіх можливих заходів з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі документами та матеріалами, як це передбачено 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення поданого позивачем позову без розгляду виходячи за наступного:

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 36 ГПК України, Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

В пункті 2.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

Правила нотаріального засвідчення копій документів встановлюються чинним законодавством.

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Як свідчить подана позивачем позовна заява, його вимоги до відповідача заявлені в зв'язку з невиконанням останнім умов кредитного договору № 10-041/1 від 01.04.2014 р., з урахуванням змін, внесених додатковими договорами.

Матеріали справи свідчать, що додані позивачем до позову копії кредитного договору № 10-041/1 від 01.04.2014 р., додаткових договорів до нього (а.с. 24-33), та копія меморіального ордеру № від 01.04.2014 р. всупереч вимогам ст. 36 ГПК України, належним чином не засвідчені.

З метою вирішення даного питання, суд керуючись ст. 65 ГПК України ухвалою від 21.05.2015 р. витребував у позивача оригінали документів для їх огляду в судовому засіданні 09.06.2015 р. та засвідчення факту відповідності наданих позивачем копій кредитного договору, додаткових договорів та меморіального ордеру їх оригіналам.

В клопотанні № 22-015/3667 від 02.06.2015 р. (а. с. 47) позивач повідомив суд про неможливість надання згаданих документів на огляд суду 09.06.2015 р., оскільки на даний час він не має інформації стосовно витребуваних судом документів, збір усіх можливих доказів потребує тривалого часу та пов'язаний з ризиком для життя та здоров'я працівників позивача.

Однак, доказів в обґрунтування наявності зазначених обставин позивач, всупереч вимогам ст. 32-34 ГПК України, суду не надав.

В зв'язку з невиконанням вказаних вимог, суд ухвалою від 09.06.2015 р. повторно зобов'язав в т.ч. позивача виконати вимоги ухвали від 21.05.2015 р. щодо надання оригіналів вищезгаданих документів, а також окремо зобов'язав сторони надати на огляд суду оригінал кредитного договору № 10-041/1 від 01.04.2014 р.

Станом на 23.06.2015 р. вимоги суду повторно позивачем не виконані, оригінали кредитного договору № 10-041/1 від 01.04.2014 р., додаткових договорів до нього суду, та оригіналу меморіального ордеру № від 01.04.2014 р. не надано, доказів неможливості виконання зазначених вимог суду позивач також не надав.

Пунктом 5 ст. 81 ГПК України передбачено, що господарський суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

В пункті 4.9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Неподання позивачем у справі на огляд суду оригіналів кредитного договору № 10-041/1 від 01.04.2014 р. та додаткових договорів до нього унеможливлює засвідчення судом факту відповідності цих документів їх оригіналам. При цьому, не засвідчені копії цих документів в розумінні ст. 32, 34, 36 ГПК України, не можуть вважатися належними та допустимими доказами по даній справі.

Належних та допустимих доказів неможливості виконання вимог суду позивачем також не надано.

За таких обставин, суд в межах даної справи фактично позбавлений можливості встановити факт існування тих чи інших обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, зокрема факту укладання кредитного договору № 10-041/1 від 01.04.2014 р. та додаткових договорів до нього, факту надання відповідачу кредиту за цим договором, тощо. Тобто, наявні обставини перешкоджають розглядові справи, оскільки вирішити спір за наявними в матеріалах справи незасвідченими копіями певних документів суд не вбачає можливим.

Зазначені обставини зумовлюють необхідність залишення позову по даній справі без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32-34, 36, 43, п. 5 ст. 81, ст. 86 господарський суд, -

ухвалив:

Позов Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ до Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк", м. Луганськ про стягнення 19142616 грн. 58 коп. залишити без розгляду.

Суддя Байбак О.І.