ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р. Справа № 925/1810/13

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Єфіменка В.В.

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю представників сторін :

від позивача-1 - Солошенко М.І. за довіреністю,

від позивача-2 - не з"явився,

від відповідача - Мороз М.В. за посадою, Белявська Л.Г. за довіреністю,

від ІІІ особи (Управління культури Черкаської облдержадміністраці) - не з'явився,

від ІІІ особи (Глибочкіської сільради) - Мельник В.Г за посадою,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу за позовом

позивача-1: Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області;

позивача-2: відділу Держземагенства у Тальнівському районі Черкаської області

до селянського фермерського господарства "Відродження", с.Глибочок Тальнівського району,

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Управління культури Черкаської обласної державної адміністрації;

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Глибочківська сільська рада,

про визнання недійсним розпорядження та договору оренди землі, зміни до договору землі,

та заяву селянського фермерського господарства "Відродження" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у справі від 14.01.2014,-

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2014 р. господарський суд розгляну спір між сторонами і вирішив:

1. Позов відділу Держземагенства у Тальнівському районі Черкаської області про визнання недійсним розпорядження Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області від 22.11.2007 року №577 "Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документа, що посвідчує право довгострокової оренди терміном на 10 років земельними ділянками селянському (фермерському) господарству "Відродження", землі сільськогосподарського призначення - рілля, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель державної власності за межами населеного пункту в адмінмежах Глибочківської сільської ради, Тальнівського району, Черкаської області", задовольнити.

2. Визнати недійсним розпорядження Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області (далі - Тальнівська РДА) від 22.11.2007 року №577 "Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документа, що посвідчує право довгострокової оренди терміном на 10 років земельними ділянками селянському (фермерському) господарству "Відродження", землі сільськогосподарського призначення - рілля, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель державної власності за межами населеного пункту в адмінмежах Глибочківської сільської ради, Тальнівського району, Черкаської області".

3. Позов Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання недійсним договору оренди землі №577 від 01.12.2007 року із змінами №531 від 27.12.2010 року, укладеного між Тальнівською районною державною адміністрацією та селянським фермерським господарством "Відродження", задовольнити.

4. Позов відділу Держземагенства у Тальнівському районі Черкаської області про визнання недійсним договору оренди землі №577 від 01.12.2007 року із змінами №531 від 27.12.2010 року, укладеного між Тальнівською районною державною адміністрацією та селянським фермерським господарством "Відродження", задовольнити.

5. Визнати недійсним договір оренди землі №577 від 01.12.2007 року із змінами №531 від 27.12.2010 року, укладений між Тальнівською районною державною адміністрацією та селянським фермерським господарством "Відродження", зареєстрований у Тальнівському районному відділі Черкаської філії ДП "Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельним ресурсах" 21.12.2007 року за №01.

15.05.2014 постановою Київського апеляційного господарського суду рішення суду від 14.01.2014 залишено без змін (том 1; а.с.256-264).

11 серпня 2014 року ухвалою Вищого господарського суду України, касаційна скарга СФГ «Відродження» повернута скаржнику без розгляду.

10 жовтня 2014 року ухвалою Вищого господарського суду України, клопотання СФГ «Відродження» про відновлення пропущеного процесуального строку для касаційного оскарження відхилено та касаційну скаргу повернуто скаржнику.

03 квітня 2015 року Ухвалою Вищого господарського суду України відмовлено у прийнятті касаційної скарги СФГ «Відродження».

Рішення від 14.01.2014 у справі № 925/1810/13 набрало законної сили.

11.06.2015 Голова селянського фермерського господарства (далі - СФГ) "Відродження" Мороз М.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить суд:

1) переглянути рішення господарського суду Черкаської області від 14 січня 2014 по справі № 925/1810/13 за позовом Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області та відділу Держземагенства у Тальнівському районі Черкаської області до СФГ "Відродження" про скасування Розпорядження голови Тальнівської райдержадміністрації та визнання недійсним договору оренди землі, зміни до договору землі за нововиявленими обставинами;

2) прийняти нове рішення пот справі № 925/1810/13, яким скасувати рішення рішення господарського суду Черкаської області від 14 січня 2014 у справі № 925/1810/13 за позовом Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області та відділу Держземагенства у Тальнівському районі Черкаської області до СФГ "Відродження" про скасування Розпорядження голови Тальнівської райдержадміністрації та визнання недійсним договору оренди землі, зміни до договору землі (том 3; а.с.4-8).

В порядку ст.2-1 ГПК України справа передана судді Єфіменку В.В. (том 3; а.с.1).

Представники заявника в судовому засіданні заяву підтримали повністю мотивуючи тим, що оскільки рішенням господарського суду Черкаської області від 14 травня 2015 року по справі № 925/586/15 встановлена недійсність Державного акту на право постійного користування землею КСГП «Граніт» серія ЧР 14-21. виданого Глибочківською сільською радою народних депутатів Тальнівського району Черкаської області 05 лютого 1996 року, оригінал якого в суді не досліджувався; враховуючи, що в рішенні господарського суду Черкаської області від 14" січня 2014 р. по справі №925/1810/13 цільове призначення земельної ділянки, яку було передано в оренду відповідачу (землі історико-культурного призначення - рілля), підтверджувалося Державним актом на право постійного користування землею серії ЧР 14-21, то спростовуються факти та докази, на підставі яких було прийнято судове рішення по справі №925/1810/13 і тому, відповідно до ст.ст. 112 - 114 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду від 14 січня 2014 року по справі №925/1810/13 має бути переглянуте, скасоване та прийняте нове рішення про відмову в позові.

Представник позивача-1 (Тальнівської РДА) в судовому засіданні заперечував проти доводів заявника мотивуючи тим, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими.

В той же час, від голови Тальнівської РДА 22.06.2015 надійшло письмове пояснення, в якому позивач-1 вказує, що в рішенні суду зазначено: «як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи на підставі спірного договору оренди №577 від 01.12.2007 СФГ «Відродження» прийняло в тимчасове користування на умовах оренди земельні ділянки загальною площею -113,1343 га із земель історико-культурного призначення, які знаходяться за межами населеного пункту в адмінмежах Глибочківської сільської ради.

Згідно п. 16 договору оренди №577 01.12.2007 цільове призначення земельної ділянки визначено: рілля - землі сільськогосподарського призначення, тоді як в оренду передано землі історико-культурного призначення - рілля (п.1договору), що підтверджується Державним актом направо постійного користування землею серії ЧР 14-21. Тобто фактично відбулася зміна цільового призначення землі без прийняття відповідного рішення…».

Позивач-1 зауважив, що до копії позовної заяви, яка була надіслана сторонам по справі, не було додано копію вищевказаного Державного акту в зв'язку з тим, що про його наявність не було жодної інформації.

Під час судового розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, позивач-1 не знав, що Державний акт на право постійного користування землею КСГП «Граніт» серія ЧР 14-21, виданий 05 лютого 1996 року на підставі рішення Глибочківської сільської ради народних депутатів від 22 травня 1996 року № 5/22, фактично є сфальсифікованим і не відповідає вимогам законодавства.

В зв'язку з тим, що цільове призначення земельної ділянки, яку було передано в оренду Відповідачу, а саме землі історико-культурного призначення - рілля, підтверджувалося Державним актом на право постійного користування землею серії ЧР 14-21, який визнано недійсним, та спростовуються факти, які було покладено в основу судового рішення.

При поданні СФГ «Відродження» касаційної скарги на

вказані рішення судів, сторона по договору оренди земельної ділянки і

одночасно позивач-1 - Тальнівська районна державна адміністрація подала

клопотання від 04.09.2014 за №748/03-03, яке було зареєстроване у

Вищому господарському суді України 06 жовтня 2014 р. за №13851/2014 про скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 14.01.2014 та постанову Київського апеляційного суду від 15.05.2014 через те, що розпорядження голови Тальнівської райдержадміністрації від 22.11.2007 № 577 і договір оренди землі №577 від 01.12.2007 нічиї інтереси і права не порушують.

Позивач-1 зазначив, що так як основний доказ по справі - Державний акт визнано недійсним, то позивач вважає можливим перегляд рішення Господарського суду Черкаської області від „14 " січня 2014 р. по справі № 925/1810/13 та його скасування.

Через відсутність коштів на відрядження, позивач-1 просив суд справу розглядати без представника Тальнівської РДА, але з врахуванням його письмових пояснень.

Враховуючи, що за приписами ст.8, ст.ст.13, 14 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних державних адміністрацій, які мають відповідні повноваження.

Відтак, пояснення представника Тальнівської РДА суд оцінює критично і приходить до висновку, що за основу має бути взята позиція керівника Тальнівської РДА - голови райдержадміністрації.

Представник позивача-2 в судове засідання не з'явився, подав до суду письмове пояснення, в яких повідомив, що рішенням Глибочківської сільської ради народних депутатів від 22.05.1996 № 5/22 «Про передачу земель в колективну власність КСГП «Граніт» сільська Рада народних депутатів вирішила надати КСГП «Граніт» в постійне користування землі державної власності загальною площею - 773,0 га, в тому числі:

землі резервного фонду - 284,1 га;

землі лісового фонду - 201,5 га;

землі водного фонду - 30,6 га;

землі природоохоронного призначення -1,1 га;

землі історико-культурного призначення - 255,7 га.

Відповідно до рішення Глибочківської сільської ради народних депутатів від 22.05.1996 № 5/22 складено Державний акт на право постійного користування землею серія ЧР 14-21, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 14.

Відповідно до частини 2 статті 19 Земельного кодексу України земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Документація із землеустрою щодо встановлення меж територій історико-культурного призначення не розроблялася. Згідно державної статистичної звітності форми 6-зем земельна ділянка загальною площею 113,1545 га в адмінмежах Глибочківської сільської ради рахується, як землі запасу (землі сільськогосподарського призначення - рілля).

На даний час зазначена земельна ділянка не виведена із земель сільськогосподарського призначення (державного земельного запасу). Землі історико-культурного призначення обліковуються у формі 6-зем довідково, їх загальна площа по Глибочківській сільській раді становить - 255,7 га.

Позивач-2 у письмовому поясненні просить суд про те, що так як саме цей акт був єдиним документальним підтвердженням приналежності даної земельної ділянки до земель історико-культурного призначення, винести рішення на розсуд суду.

В зв'язку з відсутністю коштів на відрядження, справу просив розглядати без представника позивача-2.

Представник від ІІІ особи (Управління культури Черкаської облдержадміністраці) в судове засідання не з'явився, про причини нез'явлення суд не повідомив.

Представник від ІІІ особи (Глибочкіської сільради) в судовому засіданні підтримав доводи заявника (відповідача) посилаючись на те, що цільове призначення земельної ділянки, яку було передано в оренду відповідачу, а саме землі історико-культурного призначення - рілля, підтверджувалося Державним актом на право постійного користування землею серії ЧР 14-21, який визнано недійсним, спростовуються факти, які було покладено в основу судового рішення від 14.01.2014.

Представник від ІІІ особи просив суд скасувати рішення від 14.01.2014 у справі № 925/1810/13 мотивуючи тим, що на момент укладення договору оренди від 01.12.2007 року, СФГ «Відродження» було єдине, хто подав заяву до Тальнівської райдержадміністрації про надання в користування на умовах оренди земельних ділянок , площею 113,1545 га в адмінмежах Глибочківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. За час використання земельної ділянки, площею 113,1545 га СФГ «Відродження», сплатило до бюджету коштів в якості орендної плати в сумі: 2011 рік - 72695,97 грн.; 2012 рік - 127654,19 грн.; 2013 рік -127654,18 грн.

Представник від ІІІ особи зазначив, що згідно листа директора Державного історико-культурного заповідника «Трипільська культура» від 29 червня 2014 року №43, адресований Глибочківській сільській раді на її запит та є в матеріалах справи, документація із землеустрою про те, що земельні ділянки, які орендувало СФГ «Відродження», є землями історико-культурного призначення, відсутня.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку передбаченому ст.75 ГПК України.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та заяву і додані до неї документи та документи, подані сторонами, приходить до наступного.

В основу судового рішення від 14.01.2014 було покладено той факт, що цільове призначення земельної ділянки, яку було передано в оренду відповідачу, а саме землі історико-культурного призначення - рілля підтверджувалося Державним актом на право постійного користування землею серії ЧР 14-21 (том 1; а.с.62-65).

Постановою Верхової Ради України від 13.03.1992 № 2201 "Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею" (далі - Постанова), яка втратила чинність у грудні 2003 року, затверджено форми державних актів на право колективної власності на землю; на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею.

В додатку до Постанови наведено зразок Державного акту на право постійного користування землею з якого вбачається, що такі акти видаються місцевими радами народних депутатів, акт підписується головою ради та скріплюється печаткою ради. В акті повинно бути посилання на дату рішення місцевої ради народних депутатів про передачу землі у постійне користування.

СФГ «Відродження» орендує спірну земельну ділянку з 12.06.2002, коли між Тальнівською райдержадміністрацією та СФГ «Відродження» був укладений договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Тальнівському відділі земельних ресурсів 12 червня 2002 року за № 5 .

Як вбачається із матеріалів наданого заявником до суду для дослідження примірника державного акту на право постійного користування землею серія ЧР 14-21 відсутній підпис керівника Глибочківської сільської ради та відсутній відтиск печатки сільської ради.

Судом встановлено, що ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час розгляду справи апеляційною інстанцією, оригінал вищевказаного Акту серії ЧР 14-21 не досліджувався, оскільки сторонами не надавався, що підтверджується протоколами судових засідань (том 1; а.с.44; 101-102; 121-122; 133-134; 2208-209; 248-250).

Крім того, Державний акт фактично складено 05.02.1996, тобто раніше, ніж було прийнято рішення Глибочківської сільської ради № 5/22 від 22.05.1996 (том 1; а.с.223-227).

За приписами п. 2.4., 2.5 затвердженої наказом Держкомзему від 15 квітня 1993 року N 28 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) визначено наступне:

При заповненні бланків державних актів на право власності на землю, постійного користування землею і договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) всі записи мають бути зроблені чітко і акуратно, помарки і виправлення не допускаються.

Державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності на землю, право постійного користування землею складаються у двох примірниках, підписуються головою відповідної місцевої Ради народних депутатів і скріплюються гербовою печаткою. Сторінку державного акта із зображенням плану земельної ділянки підписує інженер-землевпорядник.

П. 3.1. цієї ж Інструкції визначено, що Державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності на землю, право постійного користування землею видаються і реєструються тією сільською, селищною, міською, районною Радою народних депутатів, яка прийняла рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання її у постійне користування.

Згідно п. 4 Інструкції - випадках припинення права власності або права користування на земельну ділянку документи, що посвідчують це право, повертаються до органу, котрий їх видав.

Факт видачі вищевказаного Акту сільською радою сільський голова Глибочківської сільської ради в судовому засіданні не підтверджує.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 14 травня 2015 р. у справі № 925/586/15 визнано недійсним Державний акт на право постійного користування землею КСГП «Граніт» серія ЧР 14-21, виданого Глибочківською сільською радою народних депутатів Тальнівського району Черкаської області 05 лютого 1996 року (том 3; а.с.14-17).

Перевіряючи доводи позивачів щодо правового статусу спірної земельної ділянки, суд приходить до такого.

Правовий режим земель історико-культурного призначення регламентовано, зокрема главою 10 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та Законом України «Про охорону культурної спадщини» (далі Закон № 1805-ІІІ).

Так, ст. ст.53, 54, ЗК України містять такі положення:

До земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам'ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам'яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам'яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель.

Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом.

Ст.1 Закону № 1805-ІІІ визначено, що об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

За приписами ст.25 Закону України «Про охорону культурної спадщини» надання об'єктів культурної спадщини, що є пам'ятками, в користування юридичним та фізичним особам з науковою, культурно-освітньою, туристичною та іншою метою здійснюється з дотриманням встановлених цим Законом вимог.

Юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам'ятки, відповідають за їхню збереженість і зобов'язані дотримувати вимог органів охорони культурної спадщини.

Юридичні та фізичні особи зобов'язані забезпечити збереженість пам'яток на землях, якими вони користуються, та укладати з органами охорони культурної спадщини охоронні договори.

Розділом ІІІ Закону визначено порядок держаної реєстрації об'єктів культурної спадщини, занесення та виключення цих об'єктів з Реєстру.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачі мали б доводити факт входження спірної земельної ділянки до земель історико-культурного призначення відповідно до вимог Закону № 1805-ІІІ.

В судовому засіданні з'ясовано такі фактичні обставини, що у 2003 році розроблено Положення про державний історико-культурний заповідник «Трипільська культура», погоджено Міністерством культури і мистецтва України 17.06.2003 та затверджено Черкаською обласною державною адміністрацією 23.06.2003, яке зареєстровано в Тальнівській райдержадміністрації 31.03.2004 реєстраційний № 26.

Відповідно додатку 1 вищезазначеного Положення Перелік об'єктів, які включаються до складу державного історико-культурного заповідника «Трипільська культура» в Тальнівському районі входить 7 окремих територій, в тому числі поселення трипільської культури, розташоване біля північної околиці с Глибочок, в межах 1 км від села, площа 100 га.

Розпорядженням Тальнівської районної державної адміністрації від 22 листопада 2007 року № 577 затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документа, що посвідчує право довгострокової оренди терміном на 10 років земельними ділянками селянському (фермерському) господарству «Відродження», площею - 113,1545 га., в тому числі земельна ділянка № 1 площею - 17,9842 га. та земельна ділянка № 2 площею - 95,1703 га. землі сільськогосподарського призначення - рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель державної власності в адмінмежах Глибочківської сільської ради, Тальнівського району, Черкаської області, за межами населеного пункту.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею - 113,1545 га для надання в оренду СФГ «Відродження» не розроблявся, а розроблена технічна документація із землеустрою, не була погоджена органами охорони культурної спадщини, охоронні зобов'язання не видавались, охоронний договір не укладався (том 1; а.с.67-99).

Відповідно до розпорядження Тальнівської районної державної адміністрації № 577 від 22 листопада 2007 року встановлено передати в оренду земельні ділянки за межами населеного пункту в адмінмежах Глибочківської сільської ради загальною площею - 113,1545 га., за рахунок земель державної власності із земель сільськогосподарського призначення - рілля.

Згідно п. 1 договору оренди № 577 від 01 грудня 2007 року предметом договору являється земельна ділянка загальною площею - 113,1545 га., в тому числі земельна ділянка № 1 площею -17,9842 га, ділянка № 2 - 95,1703 га із земель історико-культурного призначення - рілля.

Але відповідно до п. 16 спірного договору цільове призначення земельної ділянки визначено як рілля - землі сільськогосподарського призначення, тоді як в оренду передано землі історико-культурного призначення - рілля.

01 грудня 2007 року, на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 22.11.2007 року № 577, між Тальнівською районною державною адміністрацією Черкаської області та селянським (фермерським) господарством «Відродження» було укладено договір оренди землі № 577, відповідно до умов якого СФГ «Відродження» передано в тимчасове користування на умовах оренди земельні ділянки загальною площею 113,1545 га, в тому числі земельна ділянка № 1 площею 17,9842 га., земельна ділянка № 2 - 95,1703 га із земель історико - культурного призначення - рілля, які знаходяться за межами населеного пункту в адмінмежах Глибочківської сільської ради, терміном з 01 жовтня 2007 року по 30 вересня 2017 року.

Договір зареєстрований у Тальнівському районному відділі Черкаської філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах» 21 грудня 2007 року за № 01.

Розпорядженням Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області «Про внесення змін до розпорядження районної державної адміністрації від 22.11.2007 № 577» від 20 лютого 2010 № 531 внесено відповідні зміни до розпорядження № 577 від 22.11.2007.

На підставі вказаного розпорядження, 27 грудня 2010 року прийнято зміни № 531 до договору оренди землі від 01 грудня 2007 року № 577, в частині зміни розміру орендної плати.

Вищезазначені зміни до договору оренди землі зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.04.2011 № 00194.

На виконання подання прокурора Тальнівського району про усунення порушень земельного законодавства, Тальнівською райдержадміністрацією спільно із Відділом Держземагентства у Тальнівському районі було підготовлено позов до СФГ «Відродження» про визнання договору оренди № 577 від 01.12.2007 із змінами № 531 від 27.12.2010 недійсним.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 14 травня 2015 р. у справі № 925/586/15 визнано недійсним Державний акт на право постійного користування землею КСГП «Граніт» серія ЧР 14-21, виданого Глибочківською сільською радою народних депутатів Тальнівського району Черкаської області 05 лютого 1996 року.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачі всупереч приписів ст.33 ГПК України, не надали до суду належних і допустимих доказів, які б відповідно до положень чинного законодавства підтверджували факт віднесення спірної земельної ділянки до складу земель історико-культурного призначення.

Аналізуючи вищевикладені обставини та оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності нововиявлених обставин, які суд визначає істотними для правильного вирішення спору, тому що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом 14.01.2014 у судовому рішенні, переглядається.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення від 14.01.2014 підлягає скасуванню, а у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.112-114 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Прийняти нове рішення - у позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду з дня складення і підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено і

підписано 25.06.2015

СУДДЯ В.В.Єфіменко