РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015Справа №910/9669/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП (в порядку регресу), в розмірі 2 047,38 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Яценко Є.О., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП (в порядку регресу), в розмірі 2 047,38 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.04.2015 р. було порушено провадження у справі № 910/9669/15, розгляд справи призначено на 20.05.2015 р.

19.05.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 20.05.2015 р. представник позивача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 17.04.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/9669/15 позивач виконав частково.

У судове засідання 20.05.2015 р. представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 17.04.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/9669/15 відповідач не виконав.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 20.05.2015 р. не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем та частковим виконанням позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 17.04.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/9669/15, розгляд справи було відкладено на 10.06.2015 р.

У судове засідання 10.06.2015 р. представник позивача з'явився, надав суду свої пояснення по суті спору.

Представник відповідача у судове засідання 10.06.2015 р. з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - позивач) було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) № 28-2828-0157.

В подальшому, 27.03.2013 р. між страхувальником та позивачем було укладено Додаток № 28-0199-0157/13/0140 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) № 28-2828-0157 від 26.04.2011 р. (далі - Договір), відповідно до якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак АА 6580 МО.

Заворотний О.В., 04.09.2014 р. о 16 год. 10 хв., в м. Черкаси по проспекту Хіміків, керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак АА 6580 МО, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Акура», д.н.з. СА 9939 ВВ, який рухався назустріч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Тодоров А.А., 04.09.2014 р. о 16 год. 10 хв., в м. Черкаси по проспекту Хіміків, керуючи автомобілем «Акура», д.н.з. СА 9939 ВВ, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак АА 6580 МО, який рухався назустріч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2014 р. Заворотного О.В. та Тодорова А.А. визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовані до них адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Таким чином, постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2014 р. встановлено вину обох учасників вищезазначеної ДТП.

Розмір страхового відшкодування було визначено позивачем на підставі рахунку № МАС0008481 від 05.09.2014 р.

Позивачем було складено та підписано страховий акт № КА-5622 від 16.10.2014 р., згідно з яким пошкодження автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак АА 6580 МО, внаслідок вищезазначеної ДТП, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 2 047,38 грн.

На підставі сформованого страхового акту № КА-5622 від 16.10.2014 р. позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 2 047,38 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 25361 від 16.10.2014 р.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Акура», державний номерний знак СА 9939 ВВ, на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон» (далі - відповідач), згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6673756.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм та у зв'язку з укладенням Полісу № АС/6673756 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Акура», державний номерний знак СА 9939 ВВ.

Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Акура», державний номерний знак СА 9939 ВВ, на момент скоєння вищезазначеної ДТП було застраховано відповідачем, що підтверджується Полісом № АС/6673756, відповідач згідно з статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» зобов'язаний в межах ліміту відповідальності виплатити страхове відшкодування позивачу.

Судом встановлено, що вищезазначена ДТП сталась з вини обох водіїв.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при наявності вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного.

Таким чином, розмір частки відшкодування завданої власнику автомобіля «Фольксваген», державний реєстраційний номер АА 6580 МО шкоди визначається відповідно до ступеня вини кожного із учасників вищезазначеної ДТП.

При визначенні цього розміру суд виходить із змісту постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси, якою було застосовано до обох учасників вказаної ДТП однакове адміністративне стягнення, а саме штраф в розмірі 340,00 грн.

Отже, ступінь вини Тодорова А.А. та Заворотного О.В. визначається судом як рівна, а тому шкода повинна бути відшкодована кожною із зазначених осіб у рівній частці від загального розміру заподіяної власнику автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак АА 6580 МО шкоди.

Позивачем було направлено відповідачу претензію щодо виплати страхового відшкодування в порядку регресу вих. № 747-04-1/17 від 17.11.2014 р., проте, в порушення п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідач відшкодування не здійснив.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 2 433,52 грн. підлягають частковому задоволенню в розмірі 1 023,69 грн. (2 047,38 грн. - 50 % від виплаченого позивачем страхового відшкодування своєму страхувальнику за Договором).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 33-Б, 2 під'їзд; ідентифікаційний код: 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32, літ.А; ідентифікаційний код: 30859524) страхове відшкодування в розмірі 1 023 (одна тисяча двадцять три) грн. 69 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 33-Б, 2 під'їзд; ідентифікаційний код: 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32, літ.А; ідентифікаційний код: 30859524) судовий збір в розмірі 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп.

Повне рішення складено 15.06.2015 р.

Суддя О.В. Нечай