ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" червня 2015 р.Справа № 916/1573/15-г

За позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1;

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "АГРО-РИТМ"

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників:

Від позивача: Рожнів Я.Я. довіреність від 25.03.2015р.

Від відповідача:Кирилюк В.А. довіреність №58 від 20.05.2015р.

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "АГРО-РИТМ" про стягнення 100 000 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.04.2015р. було порушено провадження по справі №916/1573/15-г.

25.05.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло заперечення на позовну заяву.

05.06.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшли додаткові пояснення.

10.06.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло нормативно - правове обгрунтування відзиву на позовну заяву.

15.06.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло нормативно - правове обгрунтування заперечень позовних вимог в частині стягнення всіх судових витрат.

У судовому засіданні 15.06.2015р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 березня 2014 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зі свого розрахункового рахунку згідно платіжного доручення № 37 від 20.03.2014 року перерахувала на розрахунковий рахунок відповідача кошти в сумі 100000 (сто тисяч) гривень. Дані кошти були перераховані внаслідок проведених домовленостей з відповідачем в рахунок майбутньої поставки ним товару, яка планувалася, але жодні договори з відповідачем так і не були укладені, також жоден товар відповідачем не був поставлений. Позивач неодноразово телефонувала до відповідача з приводу повернення даних коштів, на що останній відповів відмовою.

30 вересня 2014 року позивачем був направлений до відповідача лист вих. № 10, у якому позивач просила зайво отримані кошти в сумі 100000 гривень перерахувати на її розрахунковий рахунок.

Від відповідача надійшов лист № 163 від 08.10.2014 року, в якому відповідач повідомив, що розрахунки з позивачем будуть здійснені після закінчення досудового розслідування, та враховуючи рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся з відповідним позовом до господарського суду Одеської області.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встанволено, що 20 березня 2014 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зі свого розрахункового рахунку згідно платіжного доручення № 37 від 20.03.2014 року перерахувала на розрахунковий рахунок відповідача кошти в сумі 100000 (сто тисяч) гривень.

30 вересня 2014 року позивачем був направлений до відповідача лист вих. № 10, у якому позивач просила зайво отримані кошти в сумі 100000 гривень перерахувати на її розрахунковий рахунок.

Від відповідача надійшов лист № 163 від 08.10.2014 року, в якому відповідач повідомив, що розрахунки з позивачем будуть здійснені після закінчення досудового розслідування, та враховуючи рішення суду.

05.06.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшли додаткові пояснення щодо існування рахунку на оплату № 02 від 20 березня 2014 року, виданого ТОВ «НВП «Агро-Ритм», копія якого надана до суду відповідачем, відповідно до якого зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не отримувала від ТОВ «НВП «Агро-Ритм» вищевказаного рахунку на оплату № 02 від 20 березня 2014 року. Також у даному рахунку вказано, що останній видано на підставі договору купівлі-продажу № 151 від 27.12.2011 року, позивач зазначає, що такого договору між ФОП ОСОБА_1 та відповідачем взагалі не існувало, крім того не існувало і будь-яких інших договорів купівлі-продажу чи поставки між даними сторонами. В платіжному дорученні № 37 від 20.03.2014 року, вказано рахунок на оплату № 02 від 20 березня 2014 року, якого ніколи не існувало, з метою подальшого укладення договору з відповідачем та виписки відповідного рахунку, що не було здійснено сторонами. ФОП ОСОБА_1 були перераховані спірні кошти до укладення договору з відповідачем, в зв'язку з довірливими діловими стосунками, які існували на той момент між ФОП ОСОБА_4 (котрий є родичем ФОП ОСОБА_1) та ТОВ «НВП «Агро-Ритм», які склалися внаслідок їхньої співпраці протягом декількох років.

Стосовно кримінального провадження № 0000485, на існування якого посилається відповідач у своїх запереченнях, суд вважає, що ФОП ОСОБА_1 не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження.

Згідно статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У зв'язку з тим що у Відповідача відсутні законні підстави для набуття грошових коштів, грошові кошти, перераховані Позивачем, з урахуванням вимог ст. 1212 Цивільного кодексу України, підлягають поверненню Відповідачем, як безпідставно одержані кошти у сумі - 100 000грн.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Оцінюючи вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 20 000 гривень , суд зазначає наступне:

Як вбачається зі змісту ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Статтею 44 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Положеннями ст.49 ГПК України визначено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №9 визначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Позивач надав до суду договір про надання адвокатських послуг №1 від 26.03.2015р. підписаний адвокатом Рожнів Я.Я. з однієї сторони та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №470 та акту здачі - приймання наданих послуг №1 від 11.05.2015 року, відповідно до якого, загальна вартість наданих послуг на правову допомогу становить 20 000 гривень.

Відповідно до Пункту 6.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №9, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд повинен враховувати, що розмір судових витрат пов'язаних з правовою допомогою адвоката повинен бути співрозмірним. У зв'язку з цим, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, тривалості і складності справи, з огляду на розумну необхідність витрат пов'язаних з правовою допомогою для даної справи, суд може обмежити даний розмір судових витрат.

Таким чином, суд доходить до висновку про часткове задоволення вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу адвоката у сумі 10 000 гривень

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 50, ст.ст. 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "АГРО-РИТМ" (юридична адреса: 66500, Одеська обл, Любашівський район, смт. Любашівка, вул Леніна, 27; фактична адреса: 66521, Любашівський район, с. Солтанівка; р/р 1288 в Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса, МФО 328704, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1; р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) - заборгованість у розмірі 100 000грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі 2000грн. та адвокатські послуги у сумі 10 000грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10-денного строку з моменту складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Одеським апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.06.2015р.

Суддя Оборотова О.Ю.