РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015Справа № 910/11508/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Київстар»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міське довідково-інформаційне підприємство «Київміськдовідка»

про стягнення 34 953, 36 грн.

Суддя Ломака В.С.

Представники сторін:

від позивача: Ральченко Ю.Г. за довіреністю № 41 від 03.02.2015 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Київстар» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міське довідково-інформаційне підприємство «Київміськдовідка» (далі - відповідач) про стягнення 23 297, 00 грн. основного боргу, 7 788, 62 грн. інфляційних втрат, 510, 35 грн. 3% річних, 3 357, 39 грн. пені. Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 1 827, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між сторонами Договору від надав відповідачу телекомунікаційні послуги, за які останній в порушення взятих на себе зобов'язань в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем. Враховуючи зазначене, позивач вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2015 р. порушено провадження у справі № 910/11508/15, її розгляд призначено на 26.05.2015 р.

21.05.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 07.05.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/11508/15 подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 16.06.2015 р., у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та невиконанням останнім вимог ухвали суду.

Представник відповідача в судове засідання 16.06.2015 р. не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 16.06.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2009 р. між Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.» (оператор) та відповідачем (провайдер) було укладено Договір № 3568 про надання телекомунікаційних послуг, відповідно до п. 2.1. якого оператор зобов'язується надати провайдерові послуги, а провайдер зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги, згідно з умовами цього Договору.

Перелік Коротких номерів доступу, що надаються провайдеру, визначено у Додатках, які є невід'ємною частиною цього Договору (п. 2.2. Договору).

Згідно з Додатком № 1 до Договору відповідачу надано короткий номер доступу 1559 (IVR), одноразова плата за надання доступу до телекомунікаційної мережі оператора з використанням якого складає 25 000, 00 грн. з ПДВ (ціна активації короткого номеру доступу), а щомісячна абонентська плата складає 1 500, 00 грн.

Крім того, сторони уклали Додаток 1-6 до Договору, згідно з яким відповідачу надано короткий номер доступу 662 (IVR), одноразова плата за надання доступу до телекомунікаційної мережі оператора з використанням якого складає 4 000, 00 грн. з ПДВ (ціна активації короткого номеру доступу), а щомісячна абонентська плата складає 1 500, 00 грн.

За умовами п. 3.1. Договору послуги надаються оператором шляхом надання доступу до мережі оператора шляхом підключення та з'єднання кінцевого обладнання провайдера з використанням короткого номеру доступу оператора.

Відповідно до п. 3.2. Договору факт початку надання послуг підтверджується Актом початку комерційної експлуатації Короткого номеру доступу, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 4.1. Договору на провайдера покладено обов'язок приймати послуги оператора відповідно до умов цього Договору. Провайдер зобов'язується підписувати та повертати оператору підписані Акти наданих послуг до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом. Датою отримання оператором Акту наданих послуг є або вхідна дата поштової кореспонденції або дата, проставлена представником оператора, що прийняла Акт наданих послуг при доставці кур'єрською поштою.

В силу п. 4.2. Договору провайдер зобов'язується вчасно та у повному обсязі здійснювати оплату послуг, згідно з умовами цього Договору та відповідно до рахунків-фактур, що виставляються оператором.

Згідно з п. 6.4. Договору до 10 числа місяця наступного за Звітним періодом оператор надає провайдеру рахунок на оплату одноразової плати за надання доступу до телекомунікаційної мережі оператора з використанням Короткого номеру доступу, який провайдер оплачує до 20 числа місяця наступного за звітним періодом.

Пунктом 6.5. Договору передбачено, що оператор щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за Звітним періодом, надає провайдеру Акт наданих послуг, який провайдер підписує упродовж строку, визначеного умовами цього Договору, а також відповідний рахунок-фактуру на сплату щомісячної плати за користування послугами та відповідну податкову накладну. У випадку неотримання пакету документів протягом двох робочих днів після 10 числа місяця, наступного за звітним періодом, провайдер повинен повідомити про це оператора за адресою .

Відповідно до п. 6.6. Договору оплата щомісячної плати за користування послугами здійснюється провайдером щомісяця, до 20 числа місяця, наступного за Звітним періодом, відповідно до рахунків-фактур, що виставляються оператором.

За умовами п. 13.1. Договору сторони домовилися, що цей Договір набуває чинності з дати його укладення і діє до 31 дня місяця грудня 2010 р. (включно), якщо інше не передбачено цим Договором. Якщо на дату закінчення строку дії цього Договору які-небудь з зобов'язань сторін не виконані, вони залишаються чинними до їх повного виконання.

Дія Договору автоматично продовжується на тих самих умовах на кожний наступний календарний рік, у випадку, якщо жодна зі сторін в строк не пізніше як за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору письмово не повідомить іншу сторону про припинення дії Договору (п. 13.2. Договору).

Додатковою угодою про внесення змін до Договору сторони змінили п. 1.1. та визначили, що «Користувач» - споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах правочину, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі оператора та/або мережі ПрАТ «Українські радіосистеми» (, ТМ Білайн).

30.09.2011 р. сторони уклали Додаткову угоду до Договору, якою визначили, що вартість транзакції по короткому номеру доступу 5222 для користувача є нульовою.

Пунктом 2 Додаткової угоди від 30.09.2011 р. сторони визначили, що вартість послуг оператора за звітний період та найменування контенту визначається в таблиці № 1:

№Короткий номер доступуТип передачі контентуНайменування контентуВартість послуг оператора з обробки транзакцій за одну хвилину транзакції (з урахуванням ПДВ, без урахування збору до ПФ), у грн.
1.5222Голосовий каналТаксі Народне1, 00
Згідно з п. 3 Додаткової угоди від 30.09.2011 р., до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним періодом, оператор надає провайдеру акти наданих послуг за звітний період, а також рахунок на оплату провайдером, складений на підставі звітів про кількість здійснених транзакцій за звітний період. Вартість послуг з обробки транзакцій визначається шляхом множення кількості транзакцій на відповідний тариф, вказаний в таблиці № 1.

Всі розрахунки з оператором провайдер здійснює в національній валюті України шляхом переказу відповідної суми на поточний рахунок оператора, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом, на підставі отриманого від оператора рахунку (п. 6 Додаткової угоди від 30.09.2011р.).

09.12.2011 р. сторони уклали Додаткову угоду до Договору, якою визначили, що вартість транзакції по коротким номерам доступу 280, 597, 2323, 5656 та 7447 для користувача є нульовою.

Пунктом 2 Додаткової угоди від 09.12.2011 р. сторони визначили, що вартість послуг оператора з обробки транзакцій за одну хвилину транзакції (з урахуванням ПДВ, без урахування збору до ПФ) складає 1 грн. за звітний період та найменування контенту.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди від 09.12.2011 р., до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним періодом, оператор надає провайдеру акти наданих послуг за звітний період, а також рахунок на оплату провайдером, складений на підставі звітів про кількість здійснених транзакцій за звітний період. Вартість послуг з обробки транзакцій визначається шляхом множення кількості транзакцій на відповідний тариф, вказаний в таблиці № 1.

Всі розрахунки з оператором провайдер здійснює в національній валюті України шляхом переказу відповідної суми на поточний рахунок оператора, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом, на підставі отриманого від оператора рахунку (п. 6 Додаткової угоди від 09.12.2011 р.).

27.01.2012 р. сторони уклали Додаткову угоду до Договору, якою визначили, що вартість транзакції по короткому номеру доступу 662 для користувача є нульовою.

Пунктом 2 Додаткової угоди від 27.01.2012 р. сторони визначили, що вартість послуг оператора за звітний період та найменування контенту визначається в таблиці № 1:

№Короткий номер доступуТип передачі контентуНайменування контентуВартість послуг оператора з обробки транзакцій за одну хвилину транзакції (з урахуванням ПДВ, без урахування збору до ПФ), у грн.
1.662Голосовий каналЗамовлення таксі1, 00
Згідно з п. 3 Додаткової угоди від 27.01.2012 р., до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним періодом, оператор надає провайдеру акти наданих послуг за звітний період, а також рахунок на оплату провайдером, складений на підставі звітів про кількість здійснених транзакцій за звітний період. Вартість послуг з обробки транзакцій визначається шляхом множення кількості транзакцій на відповідний тариф, вказаний в таблиці № 1.

Всі розрахунки з оператором провайдер здійснює в національній валюті України шляхом переказу відповідної суми на поточний рахунок оператора, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом, на підставі отриманого від оператора рахунку (п. 6 Додаткової угоди від 27.01.2012 р.).

01.06.2012 р. сторони уклали Додаткову угоду до Договору, якою визначили, що вартість транзакції по коротким номерам доступу 597, 2323, 5656 та 7447 для користувача є нульовою.

Пунктом 2 Додаткової угоди від 01.06.2012 р. сторони визначили, що вартість послуг оператора за звітний період та найменування контенту визначається в таблиці № 1:

№Короткий номер доступуТип передачі контентуНайменування контентуВартість послуг оператора з обробки транзакцій за одну хвилину транзакції (з урахуванням ПДВ, без урахування збору до ПФ), у грн.
1.597Голосовий каналТаксі «Віват»1, 00
2.2323Голосовий каналТаксі «Назарі»1, 00
3.5656Голосовий каналТаксі «Планета»1,00
4.7447Голосовий каналТаксі «Десятка»1,00
Згідно з п. 3 Додаткової угоди від 01.06.2012 р., до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним періодом, оператор надає провайдеру акти наданих послуг за звітний період, а також рахунок на оплату провайдером, складений на підставі звітів про кількість здійснених транзакцій за звітний період. Вартість послуг з обробки транзакцій визначається шляхом множення кількості транзакцій на відповідний тариф, вказаний в таблиці № 1.

Всі розрахунки з оператором провайдер здійснює в національній валюті України шляхом переказу відповідної суми на поточний рахунок оператора, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом, на підставі отриманого від оператора рахунку (п. 6 Додаткової угоди від 01.06.2012 р.).

01.09.2012 р. сторони уклали Додаткову угоду до Договору, якою визначили, що вартість транзакції по коротким номерам доступу 597, 2323 та 5656 для користувача є нульовою.

Пунктом 2 Додаткової угоди від 01.09.2012 р. сторони визначили, що вартість послуг оператора за звітний період та найменування контенту визначається в таблиці № 1:

№Короткий номер доступуТип передачі контентуНайменування контентуВартість послуг оператора з обробки транзакцій за одну хвилину транзакції (з урахуванням ПДВ, без урахування збору до ПФ), у грн.
1.597Голосовий каналТаксі «Віват»1, 00
2.2323Голосовий каналТаксі «Назарі»1, 00
3.5656Голосовий каналТаксі «Планета»1,00
Згідно з п. 3 Додаткової угоди від 01.09.2012 р., до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним періодом, оператор надає провайдеру акти наданих послуг за звітний період, а також рахунок на оплату провайдером, складений на підставі звітів про кількість здійснених транзакцій за звітний період. Вартість послуг з обробки транзакцій визначається шляхом множення кількості транзакцій на відповідний тариф, вказаний в таблиці № 1.

Всі розрахунки з оператором провайдер здійснює в національній валюті України шляхом переказу відповідної суми на поточний рахунок оператора, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом, на підставі отриманого від оператора рахунку (п. 6 Додаткової угоди від 01.09.2012 р.).

07.09.2012 р. сторони уклали Додаткову угоду до Договору, якою визначили, що вартість транзакції по коротким номерам доступу 881, 4010 для користувача є нульовою.

Пунктом 2 Додаткової угоди від 07.09.2012 р. сторони визначили, що вартість послуг оператора за звітний період та найменування контенту визначається в таблиці № 1:

№Короткий номер доступуТип передачі контентуНайменування контентуВартість послуг оператора з обробки транзакцій за одну хвилину транзакції (з урахуванням ПДВ, без урахування збору до ПФ), у грн.
1.881Голосовий каналТаксі 8811, 00
2.4010Голосовий каналІнформаційно-довідковий центр компанії ММСІS1, 00
Згідно з п. 3 Додаткової угоди від 07.09.2012 р., до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним періодом, оператор надає провайдеру акти наданих послуг за звітний період, а також рахунок на оплату провайдером, складений на підставі звітів про кількість здійснених транзакцій за звітний період. Вартість послуг з обробки транзакцій визначається шляхом множення кількості транзакцій на відповідний тариф, вказаний в таблиці № 1.

Всі розрахунки з оператором провайдер здійснює в національній валюті України шляхом переказу відповідної суми на поточний рахунок оператора, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом, на підставі отриманого від оператора рахунку (п. 6 Додаткової угоди від 07.09.2012 р.).

15.04.2014 р. сторони уклали Додаткову угоду до Договору, згідно з якою домовилися припинити дію Додаткової угоди від 30.09.2011 р. з моменту підписання цієї Додаткової угоди, та визначили, що вартість транзакції по короткому номеру доступу 5222 (IVR) для користувача є нульовою.

Пунктом 3 Додаткової угоди від 15.04.2014 р. сторони визначили, що вартість послуг оператора за звітний період та найменування контенту визначається в таблиці № 1:

№Короткий номер доступуТип передачі контентуНайменування контенту Вартість послуг оператора з обробки транзакцій за одну хвилину транзакції (з урахуванням ПДВ, без урахування збору до ПФ), у грн.
1.5222голосовий каналТаксі народне1, 00
Згідно з п. 4 Додаткової угоди від 15.04.2014 р. до Договору, до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним періодом, оператор надає провайдеру акти наданих послуг за звітний період, а також рахунок на оплату провайдером, складений на підставі звітів про кількість здійснених транзакцій за звітний період. Вартість послуг з обробки транзакцій визначається шляхом множення кількості транзакцій на відповідний тариф, вказаний в таблиці № 1.

Всі розрахунки з оператором провайдер здійснює в національній валюті України шляхом переказу відповідної суми на поточний рахунок оператора, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом, на підставі отриманого від оператора рахунку (п. 7 Додаткової угоди від 15.04.2014 р.).

На виконання умов Договору та Додаткових угод до нього, позивач надав відповідачу короткі номери доступу 1559 (IVR), 204, 1553 (IVR), 5222 (IVR), 3210 (IVR), 123 (IVR), 662 (IVR), 280, 298, 597, 2221, 2323, 3444, 3888, 5656, 7447 (IVR), 649, 364, 9247 (IVR), 881, 4010 (IVR), що підтверджується Актами початку комерційної експлуатації від 25.12.2009 р., 07.05.2010 р., 30.09.2011 р., 11.10.2011 р., 21.10.2011 р., 09.12.2011 р., 01.02.2012 р., 07.09.2012 р., які складені та підписані сторонами згідно з п. 3.2. Договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були надані відповідачу телекомунікаційні послуги на суму 23 297, 00 грн., про що свідчать Акти приймання-передачі наданих послуг від 31.03.2014 р. на суму 53, 00 грн., від 30.04.2014 р. на суму 63, 00 грн., від 31.05.2014 р. на суму 84, 00 грн., від 30.06.2014 р. на суму 67, 00 грн., від 30.06.2014 р. на суму 11 400, 00 грн., від 31.07.2014 р. на суму 230, 00 грн., від 31.07.2014 р. на суму 11 400, 00 грн., які підписані сторонами без зауважень та скріплені печатками обох підприємств.

Проте, в порушення умов Договору надані позивачем телекомунікаційні послуги відповідачем оплачені не були.

Листом № 180714/1 від 18.07.2014 р. відповідач гарантував оплату заборгованості по Договору № 3568 від 21.12.2009 р. не пізніше 31.07.2014 р., однак так і не оплатив її.

Між сторонами був підписаний Акт звірки взаєморозрахунків, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.09.2014 р. складає 23 297, 00 грн.

03.11.2014 р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 19548/0/03/05 від 31.10.2014 р. та рахунок-фактури від 31.03.2014 р., від 30.04.2014 р., від 31.05.2014 р., від 30.06.2014 р., від 31.07.2014 р., № 1406/51115 від 30.06.2014 р., № 1407/52280 від 31.07.2014 р. про сплату заборгованості в сумі 23 297, 00 грн., яка також була залишена відповідачем без задоволення.

З огляду на те, що відповідач так і не розрахувався за надані позивачем послуги, останній вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

До спірних правовідносин сторін судом застосовуються положення Закону України «Про телекомунікації».

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про телекомунікації», телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умовами надання телекомунікаційних послуг є: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема: виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про телекомунікації», розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Як визначено пунктом 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. № 295, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати отримані телекомунікаційні послуги.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Оскільки відповідач прийняв замовлені ним послуги, однак в обумовлені строки не сплатив позивачеві їх вартості, відповідний борг, який станом на момент розгляду справи становить 23 297, 00 грн., має бути стягнутий з нього в судовому порядку.

Що стосується заявлених позивачем позовних вимог про стягнення 510, 35 грн. 3% річних та 7 788, 62 грн. інфляційних втрат, слід зазначити наступне.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

Основною метою визначення інфляційних втрат є встановлення розміру компенсації, яку боржник зобов'язаний в порядку ст. 625 ЦК України сплатити кредитору для усунення наслідків знецінення грошових коштів, що не були вчасно повернуті внаслідок порушення грошового зобов'язання.

Індекси споживчих цін (індекси інфляції), які є показниками загального рівня інфляції в економіці, розраховуються в цілому за місяць, а не на конкретні дати. Встановлено, що вони розраховуються Державним комітетом статистики України щомісячно та публікуються в наступному за звітним місяці.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Згідно з Листом Державного комітету статистики України № 11/1-5/73 від 13.02.2009 р. також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов'язань.

Зазначені висновки підтверджуються Рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 р., відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Так, відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97 р.

Таким чином, інфляційні втрати мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

Зазначене відповідає п. 6 Наказу Держкомстату від 27.07.2007 р. № 265 «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін», відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться «ланцюговим» методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.

Крім того, необхідно враховувати, що, як на тому наголошено в п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 р. сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (див. постанову Вищого господарського суду України № 23/466 від 05.04.2011 р. та лист Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» № 62-97р від 03.04.1997 р.).

В силу приписів п. 18 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» № 01-8/344 від 11.04.2005 р. з огляду на вимоги частини 1 статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого нарахування сум штрафних санкцій, річних, збитків від інфляції, і в разі, якщо їх обчислення помилкове зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних в сумі 510, 35 грн. та інфляційних втрат в сумі 7 788, 62 грн., суд вважає його арифметично вірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Що стосується заявлених позивачем позовних вимог про стягнення 3 357, 39 грн. пені, слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ст. 230 Господарського кодексу України).

Поняттю «пеня» дано визначення ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України.

Відповідно до зазначеної норми, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Приписи даної статті також кореспондуються з положеннями ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Пунктом 7.3. Договору передбачено, що при невиконанні провайдером вимог п. 6.4. або п. 6.6. цього Договору, провайдер сплачує оператору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від несплаченої суми за кожен день затримки оплати.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Вищенаведений шестимісячний строк не є строком позовної давності, оскільки в нормі йдеться саме про припинення нарахування штрафних санкцій, за стягненням яких особа має право звернутися в межах річного строку позовної давності, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені в сумі 3 357, 39 грн., суд вважає його арифметично невірним.

Згідно з вірним розрахунком сума пені складає 2 812, 89 грн.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе за договором обов'язки щодо оплати вартості наданих позивачем послуг, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням зазначеного.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міське довідково-інформаційне підприємство «Київміськдовідка» (01030, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 50-Б, літ. Г, офіс 39; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Київстар» (03110, місто Київ, Червонозоряний проспект, будинок 51; ) 23 297 (двадцять три тисячі двісті дев'яносто сім) грн. 00 коп. основного боргу, 510 (п'ятсот десять) грн. 35 коп. 3% річних, 2 812 (дві тисячі вісімсот дванадцять) грн. 89 коп. пені, 7 788 (сім тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 62 коп. інфляційних втрат та 1 798 (одну тисячу сімсот дев'яносто вісім) грн. 54 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.06.2015 р.

Суддя В.С. Ломака