ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" січня 2015 р. Справа № 918/21/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Благост" (Житомирська область, м.Бердичів)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" (м.Рівне)

про стягнення заборгованості в сумі 396 000 грн. 00 коп.

Представники:

Від позивача: Дивак О.В. (директор)

Від відповідача: Іськович А.Ю. (довіреність від 30 жовтня 2014 року);

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 81-1 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Благост" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" про стягнення сумі 396 000 грн. 00 коп., позовні вимоги аргументувавши тим, що відповідачем не виконано належним чином умови укладеного між сторонами договору поставки № 44Т від 22 грудня 2014 року в частині повної оплати за поставлений товар.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, господарським судом Рівненської області встановлено наступне.

22 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Благост" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" (покупець, відповідач) було укладено договір поставки № 44Т (надалі договір), відповідно до предмету якого на умовах і в порядку, передбаченому даним договором, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату. Предметом даного договору є просо жовте неподріблене, не для посіву, що надалі іменується - товар, найменування та асортимент якого зазначається у рахунках фактурах та накладних на кожну окрему партію.

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб'єктів господарювання.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором, у тому числі щодо обміну оригіналами бухгалтерських документів (п. 9.1. Договору).

Пунктами 4.1.,4.2. договору передбачено, що ціна однієї тонни товару становить 4 500 грн., у тому числі ПДВ. Загальна вартість договору становить 396 000 грн., у тому числі ПДВ.

Згідно пункту 4.3. договору покупець здійснює попередню оплату товару не пізніше, ніж у день відвантаження товару на підставі рахунку або договору.

Відповідно до пункту 4.4. договору датою оплати вважається дата списання банком грошових коштів з розрахункового рахунку покупця.

Як підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме видатковою накладною № 18 від 29 грудня 2014 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Благост" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Тріанекс", згідно умов договору № 44-Т від 22 грудня 2014 року, товар на загальну суму 396 000,00 грн..

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" прийняло товар без заперечень.

Доказів оплати за поставлений товар відповідач суду не надав, разом з тим, в судовому засіданні представник відповідача підтвердив наявну заборгованість перед позивачем в сумі 396 000,00 грн.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 статті 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

В даному випадку між позивачем та відповідачем склалися відносини, що випливають з договору поставки.

Згідно зі статтею 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до положень частини 1 та частини 2 статті 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частин 1, 7 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу статей 525, 526 ЦК України, одостороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Благост" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" про стягнення заборгованості в сумі 396 000,00 грн. є законними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими а відтак такими, що підлягають до задоволення.

Судові витрати відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" (33024, м.Рівне, вул. Соборна 446, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Благост" (13300, Житомирська область, м.Бердичів, вул. Короленка 39 і, офіс 8, ) 396 000,00 грн. заборгованості та 7 920,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

повне рішення складено 02 лютого 2015 року

Суддя Качур А.М.