КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р. Справа№ К17/102-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі Грабінській Г.В.

За участю представників:

від апелянта: ОСОБА_2

ОСОБА_3

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.10.2012р.

у справі №К17/102-12 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вимпел «Спец-Сервіс»

про стягнення внеску до статутного фонду товариства у розмірі 119 870,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вимпел «Спец-Сервіс» про стягнення з останнього 119 870,00 грн., що були внесені ним до статутного фонду відповідача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.10.2012р. було затверджено мирову угоду у справі №К17/102-12, укладену між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вимпел «Спец-Сервіс», провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 22.10.2012р.

Апелянт вважає, що дана ухвала порушує його права, як учасника товариства ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс», суперечить умовам договору купівлі-продажу державного майна об'єкта незавершеного будівництва, що продано на аукціону від 17.05.2002р. №19-НБ-ЗД. Скаржник зазначає, що при винесенні оскаржуваної ухвали, суд не врахував факту укладення угоди за відсутності встановленого законом необхідного обсягу цивільної дієздатності. Жодних зборів учасників товару з приводу відчуження нерухомого майна, розміру частки нерухомого майна, а також щодо визначення вартості даного майна, не проводилось. Також, як вказує скаржник, ні мировою угодою, ні оскаржуваною ухвалою питання про правову природу земельної ділянки вирішено не було; не з'ясована ринкова вартість частки нерухомого майна, що передавалася за мировою угодою.

Позивач - ОСОБА_4, надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким просить припинити апеляційне провадження у справі №К17/102-12, з тих підстав, що ОСОБА_2 не був учасником спору, оскаржуваною ухвалою його права не порушені.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вимпел «Спец-Сервіс», надав до матеріалів письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким також просить припинити апеляційне провадження у справі №К17/102-12. Відповідач вказує про те, що ОСОБА_2 не доведено, що оскаржуваною ухвалою господарський суд вирішив питання про його права та обов'язки та що ухвала суду вплинула на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін спору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.10.2012р. у справі №К17/102-12 задоволено, ухвалу Господарського суду Київської області від 22.10.2012р. скасовано, матеріали справи №К17/102-12 повернуто до Господарського суду Київської області для розгляду по суті.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.04.2015р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015р. у справі №К17/102-12 скасовано, справу передано на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015р. колегія суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Ткаченко Б.О., Синиця О.Ф. прийняла до свого провадження справу №К17/102-12 та призначила її до розгляду на 25.05.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2015р. продовжено строк розгляду справи №К17/102-12, розгляд справи відкладено на 10.06.2015р., з огляду на неявку в судове засідання представника апелянта та позивача та клопотанням апелянта про відкладення розгляду справи.

Розпорядженням заступника Київського апеляційного господарського суду Андрієнка В.В. від 10.06.2015р., з огляду на перебування судді Ткаченка Б.О. у відпустці, вирішено здійснити розгляд справи №К17/102-12 у складі колегії суддів головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Синиця О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015р. колегія суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Синиця О.Ф. прийняла до свого провадження справу №К17/102-12.

Справа слухалась з оголошеними в судових засіданнях 10.06.2015р. та 17.06.2015р. перервами на підставі ст. 77 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Ухвалою, що оскаржується, було затверджено Мирову угоду про врегулювання спору у справі Господарського суду Київської області №К17/102-12 від 22.10.2012р., укладену між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вимпел «Спец-Сервіс» в особі директора Левченка Петра Євгеновича.

За цією Мировою угодою сторони досягли згоди про те, що спір між ними, який розглядається Господарським судом Київської області у справі №К17/102-12 може бути вирішено шляхом підписання цієї мирової угоди.

В пункті 2 Мирової угоди вказано, що відповідач визнає свою заборгованість перед позивачем по сплаті 119 870,00 грн.,, які були внесені до статутного фонду.

В пункті 3 Мирової угоди зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вимпел «Спец-Сервіс» в добровільному порядку в рахунок погашення заборгованості передає у власність ОСОБА_4 53/100 частин в об'єктів нерухомості Гостинний двір «Столичний» (І черга), а саме: кафе, А-2, загальною площею 388,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яке належить ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.09.2012р., виданого Виконкомом Семиполківської сільської ради.

Згідно з п. 4 Мирової угоди позивач відмовляється від стягнення з відповідача боргу в сумі 119 870,00 грн., які були ним внесені до статутного фонду ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс».

Так, у відповідності до ст. 78 ГПК України умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ця заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

В п. 3.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначається, що одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову. Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони у господарському суді. Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Як вбачається, спір у даній справі вирішився шляхом укладенням між сторонами мирової угоди та затвердження її судом.

Разом з тим слід відмітити, що предметом розгляду у даній справі є вимоги про стягнення внеску до статутного фонду товариства у розмірі 119 870,00 грн. Дані вимоги заявлені особою, що була введена до складу учасників ТОВ «Вимпел «Спец-Сервіс» за рішенням учасників товариства, оформленим протоколом №20 від 18.08.2009р., яке в подальшому було визнано недійним у судовому порядку.

Так, порядок та строки розрахунків з учасником, який вийшов (виключений) з товариства, визначений ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», яка передбачає, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

При цьому з урахуванням положень п. д) ч. 5 ст. 41, ст. 59 Закону України «Про господарські товариства» до компетенції загальних зборів належить затвердження річних результатів діяльності акціонерного товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) з урахуванням вимог, передбачених цим та іншими законами, визначення порядку покриття збитків.

Частина 6 ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» вказує на те, що повноваження, передбачені, зокрема, пунктом «д» належать до виключної компетенції загальних зборів акціонерів і не можуть бути передані іншим органами товариства.

Таким чином, з наведених норм закону вбачається, що виплаті вартості частки у статутному капіталі товариства передує прийняття відповідного рішення учасниками товариства, яке, в тому числі, в даному випадку мало прийматися і за участю апелянта, як учасника товариства. При цьому прийняття такого рішення законом віднесено до виключної компетенції загальних зборів товариства. Якщо виплата частки здійснюється за відсутності рішень зборів учасників, то має місце порушення прав учасників цього товариства.

Отже, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що мирова угода, укладена між позивачем та відповідачем, не може бути затверджена, оскільки саме законом врегульовані правовідносини, пов'язані з виплатою частки у статутному капіталі.

При цьому ухвалою, що оскаржується, як встановлено вище, порушені права апелянта ОСОБА_2, оскільки він, як учасник товариства, мав брати участь у вирішенні питання щодо виплати частки статутного капіталу.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, і встановлено нормою ч. 1 ст. 33 ГПК України. Розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 2 ст. 34 ГПК України містить відомий процесуальному праву принцип допустимості доказів (засобів доказування). Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 22.10.2012р. у справі №К17/102-12 скасувати.

3. Справу №К17/102-12 передати до Господарського суду Київської області на розгляд.

4. Стягнути з ОСОБА_4 (01001, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (02068, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) 304,50 (триста чотири грн. 50 коп.) судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вимпел «Спец-Сервіс» (07423, Київська область, Броварський район, с. Семиполки, вул. Миру, буд. 17) на користь ОСОБА_2 (02068, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) 304,50 (триста чотири грн. 50 коп.) судового збору за розгляд апеляційної скарги.

6. Видачу наказів доручити Господарському суду Київської області.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Е.О. Шевченко

Судді В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця