номер провадження справи 33/100/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 Справа № 908/3393/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Хімпобутсервіс (адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Фурманова, 12; поштова адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Красна, 6/20)
до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.
Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:
від позивача: Солодовник С.О. довіреність б/н від 18.02.2015 р.
від відповідача : не з`явився;
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю Хімпобутсервіс, м. Дніпропетровськ звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 , м. Запоріжжя заборгованості за договором № ХБС 058/01/13 від 12.02.2013 р. в розмірі 8601,12 грн.
Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що на виконання умов укладеного між сторонами договору № ХБС 058/01/13 від 12.02.2013 р., позивач у період з червня 2013 р. по липень 2013 р. включно, надав відповідачу обумовлені договором послуги з прання і прасування у повному обсязі на загальну суму 8601,12грн. Проте, з боку відповідача, зобов`язання за договором щодо здійснення оплати, виконані не були. Посилаючись на приписи статей 525, 526, 530, 903 ЦК України, ст. 193 ГК України та умови договору № ХБС 058/01/13 від 12.02.2013 р., позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.05.2015 р. порушено провадження у справі № 908/3393/15, розгляд якої призначено на 16.06.2015 р.
Ухвалою суду від 16.06.2015 р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 25.06.2015 р.
Відповідач Військова частина НОМЕР_1 вимоги суду, викладені в ухвалах від 27.05.2015 р. та від 16.06.2015 р. щодо надання письмового відзиву та витребуваних судом документів не виконав, процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні не скористався, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.
На вказану у позовній заяві адресу, яка співпадає з адресою, визначеною у ЄДР, відповідачу направлялися ухвали господарського суду від 27.05.2015 р. про порушення провадження у справі № 908/3393/15 і призначення її до розгляду на 16.06.2015 р. та від 16.06.2015 р. про відкладення розгляду справи на 25.06.2015 р.
Направлені на адресу відповідача ухвали суду, через неотримання їх адресатом, до суду не повертались.
За таких обставин, відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце судового розгляду справи.
В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.
За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутності відповідача.
За письмовим клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Надав Довідку (вих. б/н від 25.06.2015 р.), за підписом директора та головного бухгалтера ТОВ Хімпобутсервіс про наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором № ХБС 058/01/13 від 12.02.2013 р. в сумі 8601,12 грн.
В судовому засіданні 25.06.2015 р. справу розглянуто по суті спору; прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини судового рішення.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Матеріали справи свідчать, що 12.02.2013 р. між позивачем (Виконавцем) та відповідачем (Замовником) було укладено договір № ХБС 058/01/13 (надалі Договір), за умовами якого, Виконавець зобов`язався надати послуги з прання білизни.
Відповідно до пункту 2.2 Договору приймання-здача виконаних робіт (послуг) оформлюється актом приймання-передачі, підписаного уповноваженими представниками обох сторін.
Усі претензії щодо якості виконаних послуг приймаються при складанні акта приймання-передачі із зазначенням необхідних допрацювань та строків їх виконання (п. 2.3 Договору).
Згідно із п. 3.1 Договору оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця з моменту отримання рахунка протягом 5-ти банківських днів, але не більше 1-го місяця з моменту перерахування бюджетних коштів у відповідності з виконанням об`ємів та порядком фінансування.
Як підтверджується матеріалами справи, з боку позивача зобов`язання за Договором були виконані належним чином. За період червень 2013 р. липень 2013 р. відповідачу були надані послуги на загальну суму 8601,12 грн., що підтверджується актами приймальних контролю та кількості наданих послуг з прання і прасування: № 293 від 20.06.2013 р. та № 374 від 22.07.2013 р. (арк. справи 13-14).
Проте, з боку відповідача, договірні зобов`язання належним чином виконані не були. Як зазначено в позовній заяві, за переліченими вище Актами, відповідачем жодних оплат здійснено не було.
Позовна вимога про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 , м. Запоріжжя заборгованості за договором № ХБС 058/01/13 від 12.02.2013 р. в розмірі 8601,12 грн., стала предметом судового розгляду у даній справі.
Згідно з частинами 2, 3 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів. (Аналогічні норми містяться в статтях 173 175 Господарського кодексу України).
Позовні вимоги ґрунтуються на Договорі, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Договір про надання послуг є двосторонньозобов`язувальним, оскільки і виконавець, і замовник наділені як правами, так і обов`язками. На виконавця покладено обов`язок надати послуги і надано право на одержання відповідної плати або відшкодування фактичних витрат, необхідних для виконання договору. Замовник, в свою чергу, зобов`язаний оплатити послуги і наділений правом вимагати належного надання послуг з боку виконавця.
Статтею 903 ЦК України встановлено: якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що в період з червня 2013 р. по липень 2013 р. включно позивачем було надано відповідачу послуги за Договором на загальну суму 8601,12 грн. Надання послуг у спірний період підтверджується двосторонніми Актами приймальних контролю та кількості наданих послуг з прання і прасування: № 293 від 20.06.2013 р. та № 374 від 22.07.2013 р., копії яких долучені до матеріалів справи.
Враховуючи, що Акти надання послуг за спірний період підписані уповноваженим представником відповідача та засвідчені печаткою підприємства, вони вважаються погодженими і є підставою для проведення остаточних розрахунків за отримані протягом вказаного в них періоду послуги.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг, всупереч вимог закону та умов Договору належним чином не виконав, вартість наданих послуг не сплатив, у зв`язку з чим, у нього утворився основний борг за Договором в сумі 8601,12 грн.
Доказів погашення заборгованості за отримані послуги за Договором в сумі 8601,12грн., відповідачем до господарському суду надано не було.
Наявність заборгованості відповідача перед позивачем додатково підтверджується Актом звіряння розрахунків сторін станом на 31.10.2014 р., а також Довідками позивача про розмір заборгованості за спірним Договором та про відсутність додаткових оплат від відповідача після підписання вказаного Акта звіряння.
Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно з якою зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд вважає позовну вимогу про стягнення з Військової частини А 1978 суми 8601,12грн. основного боргу правомірною та доведеною, а тому задовольняє її у повному обсязі.
Отже, позов задовольняється повністю.
Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов`язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.
Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.
Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обов`язок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
В даному випадку, відповідач не надав суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання ним договірних зобов`язань.
Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору в розмірі 1827,00 грн. покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Хімпобутсервіс (адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Фурманова, 12; поштова адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Красна, 6/20, , р/р № НОМЕР_3 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) суму 8601 (вісім тисяч шістсот одна) грн. 12 коп. основного боргу та суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 26.06.2015 р.

Суддя М.В. Мірошниченко