донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.06.2015р. справа №908/2459/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівПопков Д.О., Радіонова О.О., Зубченко І.В.
при секретарі судового засідання Склярук С.І.
за участю представників сторін:
від позивача: Полуях С.Ю. (за довіреністю від 01.09.2014р.)
від відповідача: Кучерява В.Ф. (за довіреністю №307 від 22.01.2015р.), Брусняк Л.А. (за довіреністю №306 від 22.01.2015р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Основаніє», м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від20.05.2015р. (повний текст рішення підписано 21.05.2015р.)
по справі№908/2459/15-г (суддя Хуторной В.М.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Міські комунікаційні системи», м.Запоріжжя
до Міського комунального підприємства «Основаніє», м.Запоріжжя
простягнення суми

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Міські комунікаційні системи», м. Запоріжжя (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Міського комунального підприємства «Основаніє», м.Запоріжжя (Відповідач) про стягнення 3% річних в сумі 72152,99грн. за період з 11.10.2013р. по 12.03.2015р. та інфляційних нарахувань в сумі 628381,47грн. за період з жовтня 2013р. по лютий 2015р.

В перебігу розгляду справи Позивач заявою №19/05/15 від 19.05.2015р. (а.с.67) в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із усуненням помилки у визначені періоду нарахування стягуваних 3%, зменшив розмір позовних вимог за цією складовою до 70748,54грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.05.2015р. остаточні позовні вимоги Позивача були у повному обсягу задоволенні - стягнуто з Міського комунального підприємства «Основаніє», м.Запоріжжя 3% річних у розмірі 70748,54грн., інфляційні нарахування в сумі 628381,47грн.

Рішення місцевого господарського суду вмотивовано неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за договором, яке полягало у несвоєчасній сплаті Позивачу належних йому грошових коштів на загальну суму 1981494,93грн., факт чого є преюдиціальним, оскільки встановлений чинним рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.04.2014р. у справі №908/1391/14

Міське комунальне підприємство «Основаніє», м.Запоріжжя, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2015р. по справі №908/2459/15-г та прийняти нове про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсягу.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції скаржник зазначає порушення Господарським судом Запорізької області норм процесуального щодо відхилення клопотання Відповідача про відкладання розгляду справи та неврахування положень ст.ст.231, 232 Господарського кодексу України і ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України при визначені належного періоду нарахування стягуваних коштів, а також наголошує на великому соціальному значенні своєї господарської діяльності та важкому фінансовому становищі.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: Попков Д.О. (головуючий), Радіонова О.О., Зубченко І.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.06.2015р. порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 23.06.2015р. о 14.00. год.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представники Відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги у повному обсягу.

Представник Відповідача проти апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у наданому відзиві №16/06/15 від 16.06.2015р. та на виконання вимог апеляційного суду представив відомості щодо дат здійснених Відповідачем платежів, врахованих при розрахунку позовних вимог.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.05.2014р. у справі №908/1391/14 (а.с.а.с.30-34), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.01.2015р. (а.с.а.с.35-44), з Міського комунального підприємства «Основаніє», м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міські комунікаційні системи», м. Запоріжжя було стягнуто 1981494,93грн. як залишок несплаченої заборгованості за надані за договором №2308-ППД про передачу прав дистриб'ютора від 23.08.2013р. (а.с.а.с.11-17) у період з вересня 2013р. по березень 2014р. послуги згідно підписаних без зауважень актів здачі-приймання наданих послуг (а.с.а.с.18-29) на загальну суму 3568378,68грн.

За умовами п.п.5.1., 5.2. договору №2308-ППД оплата має здійснюватися Субдистриб'ютором (Відповідачем) щомісяця самостійно до 15 числа місяця, наступного за звітним, у національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позивача.

На підставі судового наказу Господарського суду Запорізької області від 06.06.2014р. №908/1391/14 Жовтневим ВДВС Запорізького міського управління юстиції 17.02.2015р. було відкрито виконавче провадження №46521412 (а.с.45). Наразі, будь-яких доказів повної чи часткової сплати або припинення у інший спосіб грошового зобов'язання у визначеному в межах справи №908/1391/14 розмірі стягнутої заборгованості Відповідачем ані до місцевого суду, ані до апеляційного суду не надано, а із апеляційної скарги посилання на такі обставини не вбачається.

За таких обставин місцевий суд задовольнив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Міські комунікаційні системи», м. Запоріжжя, викладені в заяві №19/05/2015 від 19.05.2015р., стягнувши з Відповідача нараховані в порядку ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України за період з 16.10.2013р. по 12.03.2015р. 3% в сумі 70748,54грн. та нараховану з жовтня 2013р. по лютий 2015р. інфляційну індексацію в сумі 628381,47грн.

Оцінюючи правильність застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального законодавства в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про таке:

Факт порушення у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України Відповідачем грошового зобов'язання, сума якого є базою для нарахування стягуваних в межах цієї справи сум інфляційної індексації та 3% річних, встановлений чинним судовим рішенням від 21.05.2014р. в межах справи №908/1391/14 та є преюдиціальним для розглядуваної справи у розумінні ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сам по собі факт задоволення судом позовних вимог про стягнення певної суми заборгованості діючим законодавством наразі не віднесений до обставин, що припиняють чи змінюють правову природу грошового зобов'язання, а отже - жодною мірою не звільняє боржника від відповідальності за порушення грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора на отримання коштів, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, нарахування яких припиняється лише із припиненням відповідного грошового зобов'язання.

В свою чергу, у світлі приписів п. 30.1 ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Таким чином, період прострочення, за який можуть бути нараховані стягувані суми, розпочинається (з урахуванням п.5.1. договору №2308-ППД від 23.08.2013р.) щодо кожного несплаченого місяця надання послуг з 15 числа наступного місяця та триває для відповідної суми заборгованості до дня, в якому була здійснена оплата (повна або часткова), без включення такого дня до розрахункового періоду, що узгоджується із правовою позицією, викладеною в п.1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р.

При цьому, доводи Скаржника про неправомірність визначення місцевим судом періоду нарахування стягуваних 3% річних та інфляційної індексації у світлі положень ч.6 ст.232 та ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України є хибними, адже стягувані в межах цієї справи кошти за своєю правовою природою не є неустойкою (штрафними санкціями), період їх нарахування визначається всім проміжком часу прострочення і на такі вимоги розповсюджується загальний строк позовної давності (п.п.3.4., 4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р.)

Проаналізувавши здійснені Відповідачем оплати, які були враховані у розрахунку позовних вимог, відомості довідки про рух коштів №58-3-394-14/40 від 16.06.2015р., які були надані Позивачем на виконання вимог ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 10.06.2015р., апеляційний суд дійшов висновку про залишене поза увагою місцевого суду безпідставне збільшення Позивачем періоду нарахування 3% річних відносно всієї нарахованої на певну дату суму заборгованості за рахунок включення до його складу днів, в яких відбувалося часткове погашення такої суми борги.

Зокрема, період нарахування 3% річних відносно суми заборгованості в розмірі (за розрахунком на а.с.68):

- 624285,07грн. має обмежуватися датою 04.12.2013р. і становить 19, а не 20 днів, і розмір стягуваних 3% річних відповідно має становити 974,91грн.;

- 1830549,56грн. має обмежуватися датою 29.01.2014р. і становить 14, а не 15 днів, і розмір стягуваних 3% річних відповідно має становити 2106,39грн;

- 2181494,93грн. має обмежуватися датою 03.04.2014р. і становить 19, а не 20 днів, і розмір стягуваних 3% річних відповідно має становити 3406,72грн.

Водночас, нарахування 3% річних за остаточним розрахунком Позивача (а.с.68) з 16 числа кожного відповідного місяця, а не з 15 числа, наразі є правом Позивача та не впливає на правильність визначення розміру позовних вимог в цій частині.

Поряд із цим, місцевим судом залишено поза увагою, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений (абз.3 п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р.). З урахуванням цього та наявних відомостей про здійснені Відповідачем часткові платежі, інфляційної індексації:

- у січень 2014р. підлягає сума 1830549,56грн., а не 1923414,02грн., з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 3661,1грн.;

- у лютому 2014р. підлягає сума 1435097,97грн., а не 2563232,98грн., у з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 8610,59грн.;

Таким чином, за результатами проведеного апеляційним судом перерахунку заявлених остаточних позовних вимог за визначений Позивачем період нарахування, стягненню підлягають 3% річних в розмірі 70367,47грн. та інфляційна індексація в розмірі 621426,93грн.

Доводи Скаржника відносно допущених місцевим судом норм процесуального права через незадоволення клопотання про відкладання справи до уваги не приймаються, адже належна обізнаність Відповідача про судовий розгляд та зайнятість його представника в іншому судовому процесі у світлі приписів ст.ст.28, 77 Господарського процесуального кодексу України не може вважатися поважною причиною для відкладання розгляду справи - Відповідач не був позбавлений можливості забезпечити представництво своїх інтересів із залученням будь-якої іншої особи або надати свої заперечення та міркування у письмовому вигляді. Наразі, невикористання Відповідачем передбачених ст.22 Господарського процесуального кодексу України прав для спростування обґрунтованості позовних вимог згідно ст.ст.4-3, 33 цього Кодексу не свідчить про порушення судом першої інстанції процедури розгляду справи.

Так само апеляційним судом відхиляються посилання Скаржника на особливе соціальне значення його господарської діяльності чи поточні труднощі фінансового становища, оскільки ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України не передбачає можливості звільнення боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В свою чергу, природа стягуваних в межах цієї справи коштів унеможливлює вирішення питання судом про їх зменшення в порядку п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України. Водночас, Відповідач, за наявністю відповідних підстав не позбавлений можливості в порядку ст.121 Господарського процесуального кодексу України ініціювати питання про надання місцевим судом розстрочення або відстрочення виконання судового рішення тощо.

Таким чином, з огляду на допущені місцевим судом порушення при визначені належних до стягнення сум, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги і часткового скасування переглядуваного рішення на підставі п.3 ч.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України, із прийняттям нового - про часткове задоволення позовних вимог: щодо 3% річних - в сумі 70367,47грн., а відносно інфляційної індексації - в сумі 621426,93грн.

Частковість задоволення апеляційних і позовних вимог за змістом ст.49 Господарського процесуального кодексу України зумовлює і розподіл витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги і перерозподіл витрат зі сплати судового збору за подання позову між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Основаніє», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2015р. (повний текст підписано 21.05.2015р.) у справі № 908/2459/15-г задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2015р. (повний текст підписано 21.05.2015р.) у справі № 908/2459/15-г скасувати частково, у зв'язку з чим викласти резолютивну частині рішення в наступній редакції:

« 1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міські комунікаційні системи», м. Запоріжжя до Міського комунального підприємства «Основаніє», м. Запоріжжя про стягнення 3% річних в сумі 70748,54грн. та інфляційних нарахувань в сумі 628381,47грн. задовольнити частково.

2.Стягнути з Міського комунального підприємства «Основаніє» (69095, м. Запоріжжя, вул.. Українська, 29-А, ідентифікаційний код 20485152) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міські комунікаційні системи» (69057, м. Запоріжжя, вул.40 років Радянської України, 86, ідентифікаційний код 38839877) 3% річних в розмірі 70367,47грн. та інфляційну індексацію в розмірі 621426,93грн. та судовий збір у розмірі 13835,89грн.

3.У задоволені решти позовних вимог відмовити.»

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міські комунікаційні системи» (69057, м. Запоріжжя, вул.40 років Радянської України, 86, ідентифікаційний номер 38839877) на користь Міського комунального підприємства «Основаніє» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А, ідентифікаційний код 20485152) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги 73,36грн.

4. Доручити Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ про примусове виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 23.06.2015р., оформивши його у відповідності до приписів ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

5. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Д.О. Попков

Судді: О.О. Радіонова

І.В. Зубченко

Надруковано 5 прим.: 1,2 - сторонам,

3- у справу, 4 - ДАГС, 5 - ГСЗО