УХВАЛА

26.06.2015Справа № 910/17270/13
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентакран"

про розстрочку виконання рішення суду по справі № 910/17270/13

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Столиця-Буд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентакран"

про стягнення 336221,88 грн.

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентакран"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Столиця-Буд"

про визнання недійсними та скасування угод про зарахування зустрічних вимог

Суддя Грєхова О. А.

Представники:

від заявника: Фареник О.П. (представник за дов.);

від стягувача: Колесник Д.В. (представник за дов.).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Столиця-Буд" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентакран" (далі - відповідач) про стягнення 440278,90 грн.

В судовому засіданні 17.10.13. представником позивача на підставі ст. 22 ГПК України подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 336 221,88 грн., а саме: 252 360,00 грн. - основного боргу, 45 979,90 грн. - пені, 27 043,12 грн. - 3% річних, 10 838,86 грн. - збитків від інфляції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2013 у справі № 910/17270/13, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2014, позов задоволено частково.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.09.2014 постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2013 по справі № 910/17270/13 скасовано та справу передано на новий розгляд.

Ухвалою суду від 10.10.2014 прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентакран" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Столиця-Буд" про визнання недійсними та скасування угоди про зарахування зустрічних вимог № ДВЗ-1 від 22.11.2012, угоди про зарахування зустрічних вимог № ДВЗ-2 від 12.02.2013, угоди про зарахування зустрічних вимог № ДВЗ-3 від 16.07.2013.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 № 910/17270/13, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.05.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 04.06.2015, первісний позов задоволено частково, в задоволені зустрічного позову відмовлено повністю.

19.06.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентакран" звернулося до суду із заявою про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 № 910/17270/13.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву про розстрочку виконання рішення суду. Подану заяву відповідач обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентакран" перебуває у складному фінансовому становищі; контрагенти відповідача належним чином не виконують перед ТОВ «Рентакран» грошові зобов'язання, що зумовило виникнення дебіторської заборгованості.

Представник стягувача надав заперечення на заяву, в якому зазначає, що заявник у заяві про розстрочку виконання рішення суду не зазначає конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення, а тому просить суд відмовити заявнику у розстрочці виконання рішення.

Судом враховується, що відповідно до ст. 121 ГПК України заява про відстрочку виконання рішення підлягає розгляду в десятиденний строк.

Оцінюючи доводи представників сторін та матеріали справи, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч.1 ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.1.1 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Відповідно до п.7.2 вищевказаної постанови підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналіз наведеного вище свідчить про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Крім цього, повинні враховуватись інтереси сторін, їх матеріальний стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, виходячи із зазначеного законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Встановлення та підтвердження факту наявності виключних обставин, на які посилається заявник, можливо лише внаслідок сукупного аналізу відповідних доказів щодо наявності зазначених обставин, що безпосередньо впливають на можливість виконання рішення суду останнім у момент звернення рішення до виконання.

Наведені відповідачем підстави для розстрочки виконання судового рішення, зокрема, тяжке фінансове становище та велика дебіторська заборгованість, не є тими виключними обставинами, які дають підстави для розстрочки виконання судового рішення, оскільки по-перше, важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин, по-друге, скрутне фінансове становище є як у відповідача, так і у позивача.

Крім того, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, на підставі ст. 121 ГПК України, господарським судом враховано матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушують матеріальні інтереси позивача та може призвести до негативних наслідків для нього.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи докази, які подав відповідач на підтвердження заяви про розстрочки виконання рішення та заперечення позивача, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявності у нього конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, суд відмовляє відповідачу у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/17270/13.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентакран" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 по справі № 910/17270/13 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя О.А.Грєхова