КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа№ 13-11/1947

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Столярець О.В. - дов. № 42/16 від 09.06.2015р.

від відповідача: не з'явились

від Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 24.03.2015р.

за скаргою Дочірньої компанії «Газ України» Національної

акціонерної компанії «Нафтогаз України»

на дії органу державної виконавчої служби

у справі № 13-11/1947 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної

акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю

«Смілаенергопромтранс»

про стягнення 1 968 079, 25 грн. заборгованості та санкцій

В судовому засіданні 10.06.2015р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.03.2015р. відмовлено в задоволенні клопотання заявника - Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про поновлення процесуального строку на оскарження дій ДВС.

Відхилено скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на бездіяльність Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а скаргу на дії органу державної виконавчої служби задовольнити.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 12.05.2015р. передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Самсін Р.І., Шаптала Є.Ю.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Самсіна Р.І. у відпустці, сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя - Скрипка І.М., судді - Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2015р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 28.05.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2015р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів, у відповідності до ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи на 10.06.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 10.06.2015р. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а скаргу на дії органу державної виконавчої служби задовольнити.

Представники відповідача та Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції в судове засідання апеляційної інстанції 10.06.2015р., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з'явились, причини неявки суду не повідомили.

Оскільки явка в судове засідання представників відповідача та Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції обов'язковою не визнавалась, зважаючи на скорочені строки розгляду апеляційної скарги на ухвали суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно із частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального та матеріального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарги підлягає частковому задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.05.2011р. у справі № 13-11/1947 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 1 454 404, 23 грн. заборгованості, 159 813, 85 грн. пені, 4 309, 61 грн. інфляційних збитків, 32 085, 22 грн. 3% річних з простроченої суми, 19 681, 00 грн. державного мита, 236, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті вимог провадження припинено за відсутністю предмету спору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2011р. рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2011р. змінено, резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 1 454 104, 44 грн. заборгованості, 159 813, 85 грн. пені, 4 309, 61 грн. інфляційних збитків, 32 085, 22 грн. 3% річних з простроченої суми, 19 681, 00 грн. державного мита, 236, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті вимог провадження припинити за відсутністю предмету спору.»

На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2011р., яка набрала законної сили, Господарським судом Черкаської області було видано наказ від 27.07.2011р. у справі № 13-11/1947.

29.09.2014р. до Господарського суду Черкаської області надійшла скарга Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на бездіяльність Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції, в якій скаржник просив суд визнати неправомірною бездіяльність відділу ДВС, яка полягає у невиконанні наказу Господарського суду Черкаської області від 27.07.2011р. та зобов'язати державного виконавця вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.10.2014р. у справі № 13-11/1947 скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на бездіяльність Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції відхилено.

13.03.2015р. до Господарського суду Черкаської області надійшла скарга Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції, в якій скаржник просив відновити строк на оскарження дій державного виконавця, визнати неправомірними дії державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС, які полягають у винесенні постанови від 01.06.2012р. ВП №31780965 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 27.07.2011р., визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції від 01.06.2012р. ВП №31780965 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області від 27.07.2011р. та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження та вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду.

В обґрунтування відновлення строку на оскарження дій державного виконавця, які полягають у винесенні постанови від 01.06.2012р. ВП №31780965 про закінчення виконавчого провадження, скаржник просив визнати поважними причини пропуску такого строку, посилаючись на те, що йому не було відомо про існування вказаної постанови.

Так, після відкриття виконавчого провадження № 31780965 та повідомлення від 30.05.2012р. № 31/10-3607 про залишок заборгованості, скаржник отримав від Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції листа № 10388 від 05.09.2013р., відповідно до якого всі наявні виконавчі документи про стягнення боргів з ТОВ «Смілаенергопромтранс» відповідно до постанови, затвердженої начальником ВПВР УДВС ГУЮ у Черкаській області передано для подальшого виконання до ВПВР УДВС ГУЮ у Черкаській області.

Після звернення до ВПВР УДВС ГУЮ у Черкаській області, у відповідь скаржник отримав листа № 4853/21-28/4 від 26.08.2014р., відповідно до якого наказ Господарського суду Черкаської області № 11/1947 від 27.07.2011р. на виконання не надходив.

Тобто, станом на дату отримання вказаної відповіді скаржнику все ще не було відомо про існування постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.06.2012р.

Як зазначає скаржник, 15.09.2014р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, останнім було було виявлено, що у справі відсутній оригінал постанови про закінчення виконавчого провадження, про що було зазначено на заяві про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Скаржник вказує на те, що лише після повторного ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 04.03.2015р. у справі з'явилась постанова від 01.06.2012р. про закінчення виконавчого провадження № 31780965, а тому тільки 04.03.2015р. скаржник отримав підстави для звернення до суду зі скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження.

Доказів протилежного, а також жодних пояснень щодо обставин винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.06.2012р. та надсилання її копій учасникам виконавчого провадження, зокрема стягувачу (з наданням витягів про відправку копій постанови від 01.06.2012р.) державним виконавцем суду не надано.

Доводи відповідача щодо того, що позивачу було відомо про постанову ДВС про закінчення виконавчого провадження ще в липні 2014р., коли відповідачем було надіслано позивачеві відзив на заяву про порушення справи про банкрутство № 574 від 16.07.2014р., додатком до якого була копія постанови про закінчення ВП №31780965 від 01.06.2012р., не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки так звана «копія» не містить ні підписів, ні печатки органу ВДВС, станом на 15.09.2014р. оригінал оскаржуваної постанови був відсутній в матеріалах виконавчого провадження, що і було підставою для оскарження бездіяльності органу ДВС до суду (скарга № 31/15-7632 від 24.09.2014р.; а. с. 26-30, т. 3).

Згідно ч. 1-2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Пунктом 9.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів» передбачено, що встановлений у частині першій ст. 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог ст. 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що з оригіналом постанови ВДВС про закінчення виконавчого провадження скаржник ознайомився лише 04.03.2015р. та невідкладно 11.03.2015р. звернувся до суду зі скаргою на дії ДВС, колегія суддів дійшла висновку про необхідність поновлення строку на оскарження дій державного виконавця.

Так, згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. ст. 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний розглянути заяву стягувача та прийняти до виконання виконавчий документ внаслідок чого винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

З матеріалів справи вбачається, що головним державним виконавцем Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції 21.03.2012р. було відкрито виконавче провадження № 31780965 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 27.07.2011р.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі списання згідно з Законом України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягає виконанню на підставі виконавчого документу, державним виконавцем було винесено постанову ВП №31780965 про закінчення виконавчого провадження, яка датована 01.06.2012р.

Так, за результатами списання заборгованості згідно з Законом України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» сторони підписують акт звірки взаємних розрахунків з зазначенням номеру договору та суми боргу.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, та помилково було залишено поза увагою судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, приймаючи постанову від 01.06.2012 року про закінчення виконавчого провадження №31780965 з примусового виконання наказу господарського суду від 27.07.2011р. на підставі списання згідно з Законом України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» державний виконавець виходив лише з повідомлення боржника від 28.03.2012р. за № 219 та з акту звірки взаємних розрахунків за 2011р. за договором № 27/09-10ТЕ.

Інших документів та доказів про відсутність та списання заборгованості боржник державному виконавцю не надав, такі докази на час прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження були відсутні в матеріалах виконавчого провадження.

Крім того, згідно даних бухгалтерського обліку ДК «Газ України» за ТОВ «Смілаенергопромтранс» станом на даний час рахується дебіторська заборгованість за договором № 27/09-10ТЕ в розмірі 216 125, 68 грн.

Таким чином, на даний час рішення у справі № 13-11/1947 не виконано.

Враховуючи зазначене судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що дії державного виконавця, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №31780965 від 01.06.2012р. з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 27.07.2011р. у справі № 13-11/1947, є неправомірними, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 31780965 від 01.06.2012р., винесена на підставі Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» без усіх доказів на підтвердження факту списання заборгованості, є незаконною та підлягає скасуванню.

Щодо вимог скаржника про зобов'язання державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції відновити виконавче провадження та вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги скаржника про зобов'язання державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції відновити виконавче провадження та вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Місцевий господарський суд не звернув уваги на вказані обставини справи, а тому дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні клопотання про відновлення строку на оскарження дій органу державної виконавчої служби та безпідставно відхилив скаргу ДК «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії органу державної виконавчої служби в частині визнання дій неправомірними, а постанови державного виконавця незаконною.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За обставин викладених вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» з підстав, викладених у ній, підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду Черкаської області від 24.03.2015р. у справі №13-11/1947 підлягає скасуванню з підстав, викладених вище, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення скарги Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії ДВС.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із частковим задоволенням апеляційної скарги позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 406, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 85, 99, 101, 103-106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 24.03.2015р. у справі № 13-11/1947 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 24.03.2015р. у справі № 13-11/1947 скасувати.

3. Поновити Дочірній компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» строк на оскарження дій органу державної виконавчої служби.

4. Прийняти нове рішення, яким скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії органу державної виконавчої служби України задовольнити частково.

5. Визнати неправомірними дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №31780965 від 01.06.2012р. з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 27.07.2011р. у справі № 13-11/1947.

6. Визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №31780965 від 01.06.2012р. з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 27.07.2011р. у справі № 13-11/1947.

7. В іншій частині скарги відмовити.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» (20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Ленінградська, 41, ) на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) 406, 00 грн. за подання апеляційної скарги у даній справі.

9. Матеріали справи № 13-11/1947 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала