ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" червня 2015 р. Справа № 918/643/15

за позовом Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

до відповідача Приватного підприємства "ВВ"

про стягнення дебіторської заборгованості в сумі 3 994 грн. 89 коп.

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача:Чумак Г.І., дов. від 13.05.2015 року

від відповідача: не з'явився

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2015 року Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (надалі-позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Приватного підприємства "ВВ" (надалі-відповідач) про стягнення 3 994,89 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

01.12.2006 року між позивачем (водоканал) та відповідачем (абонент) укладено договір № 1012 на подачу води з комунального водопроводу та прийняття стічних вод у комунальну власність (договір), за яким водоканал зобов'язався забезпечувати водопостачання абонента, приймати стічні води у комунальну каналізацію, очищувати їх, а абонент зобов'язався своєчасно проводити оплату за надані послуги водопостачання та водовідведення.

Позивач свої зобов'язання за договором щодо водопостачання та водовідведення виконує належним чином, а відповідач оплати наданих послуг своєчасно та у повному обсязі не здійснює, внаслідок чого за ним станом на 19.05.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 3 994,89 грн.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 509, 526, 610, 611, 651 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" тощо.

Ухвалою суду 11.06.2015 року порушено провадження, справу призначено до судового розгляду на 22.06.2015 року.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2006 року між позивачем (водоканал) та відповідачем (абонент) укладено договір № 1012 на подачу води з комунального водопроводу та прийняття стічних вод у комунальну власність (договір), за яким водоканал зобов'язався забезпечувати водопостачання абонента, приймати стічні води у комунальну каналізацію, очищувати їх, а абонент зобов'язався своєчасно проводити оплату за надані послуги водопостачання та водовідведення (п. 1.1., 2.4. договору).

За п.п. 6.1., 6.2 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє протягом одного року. Договір вважається щорічно продовженим на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії будь-яка із сторін письмово не повідомить другу сторону про його припинення.

Пунктами 2.3. та 2.4. визначено обов'язки водоканалу та абонента.

Так, до обов'язків водоканалу відноситься: забезпечення абонента водою, яка відповідає чинному стандарту або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони України на відхилення від стандартів; визначення відповідно до умов договору кількості талих і дощових вод, які відводяться у комунальну каналізаційну мережу з територій і дахів будівель абонента; щомісячне проведення зняття показників лічильників у присутності представника абонента; встановлення межі розподілу відповідальності за експлуатацію водопровідних і каналізаційних мереж та арматури.

До обов'язків абонента відноситься: своєчасне проведення оплати за надані послуги водопостачання та водовідведення; належна експлуатація водопровідних та каналізаційних мереж; встановлення водолічильника для витраченої води та передача його за актом представнику водоканалу тощо.

Згідно з п.п. 3.1.-3.4. договору кількість води, використаної абонентом, визначається за показниками перевірених і опломбованих водолічильників. При відсутності водолічильника кількість використаної води визначається розрахунковим методом, який є невід'ємною частиною договору, згідно з даними абонента, до строку, встановленого п. 2.4. договору, чи в інших випадках, встановлених законодавством. За достовірність поданої абонентом інформації водоканал відповідальності не несе. Кількість господарсько-побутових і виробничих стоків приймається рівною кількістю спожитої води з комунального водопроводу та інших джерел разом взятих. Якщо водоміри тимчасово зняті водоканалом чи вони вийшли з ладу не з вини абонента, кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою протягом останніх 2 х місяців, визначеними за показниками водоміру. Такий порядок зберігається до встановлення нового водолічильника і новий перерахунок за цей час не проводиться.

Відповідно до п.п. 3.5.-3.9. договору розрахунок за воду, використану абонентом, та стоки здійснюється відповідно до глави 12 Правил, чинного законодавства України і затверджених тарифів (водопостачання для населення - 1,38 грн., водовідведення - 0,98 грн., водопостачання для інших споживачів - 4,13 грн., водовідведення - 4,62 грн.). У разі їх зміни оплата наданих послуг здійснюється за новими тарифами без будь-яких узгоджень з абонентом розмірів цих тарифів та термінів їх введення. Абонент проводить оплату за отримані послуги згідно з даним договором шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок, який вказаний у рахунку за послуги з водопостачання та водовідведення, протягом 3 днів з дня його отримання; при цьому абонент самостійно отримує рахунок до 10 числа кожного наступного місяця. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості : 1) у першу чергу сплачується неустойка, 2) у другу чергу сплачується основна сума боргу. У випадку неоплати отриманого рахунку у вказаний в п. 3.6 термін водоканал має право припинити надання послуг водопостачання та водовідведення. У разі наявності у абонента заборгованості більше як 1 місяць, здійснена абонентом оплата рахується як погашення заборгованості за минулий період незалежно від дати, періоду оплати, зазначених в платіжному дорученні чи касовому чеку. Водоканал має право вимагати сплати заборгованості абонентом незалежно від моменту її виникнення.

У силу вимог ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Статтями 1, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Порядок надання житлово-комунальних послуг має відповідати умовам договору та вимогам законодавства (ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року №190, затверджені Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 року за № 936/15627) (далі - Правила користування).

Вказані Правила визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України; є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (п. 1.1 Правил користування).

Положеннями п. 1.2 Правил користування визначено, що виробник послуг централізованого водопостачання та водовідведення - суб'єкт господарювання, що виробляє або створює послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - виробник).

Пунктом 1.4 Правил користування передбачено, що приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 року № 37, зареєстрованих у Мін'юсті 26.04.2002 року за N 403/6691 (надалі - Правила приймання), а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

За п. 1.2 Правил приймання, останні поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

Як унормовано п. 1.4 Правил приймання, абонент водоканалу - це юридична особа, яка уклала договір з водоканалом на надання послуг водопостачання та (або) каналізації.

Стічні води підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території підприємства (з урахуванням субабонентів).

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" та підп. 5 п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно з п. 3.7 Правил користування розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

У силу вимог ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Зобов'язанням, у свою чергу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, надавши відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати наведених послуг не виконав, у зв`язку з чим за останнім станом на 19.05.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 3 994,89 грн.

За ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

У силу вимог ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що позивач належними та достатніми доказами, як того вимагають приписи ст.ст. 33, 34 ГПК України, довів факт прострочення в оплаті надання послуг, а відповідач вказаних обставин не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ВВ" (вул. Корольова, буд. 2, м. Рівне, 33000, ) на користь Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно - каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (вул. С. Бандери, 2, м. Рівне, 33028, ) 3 994 (три тисячі дев'ятсот дев'яносто чотири грн.) грн. 89 коп. основного боргу та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.) грн. 00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 22.06.2015 року.

Суддя Андрійчук О.В.