КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2015 р. справа№ 910/2712/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників:

позивача за первісним позовом - Слабоус Є.А.

відповідача за первісним позовом - Пустовіт А.І.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорз»

на рішення Господарського суду м. Києва від 15.04.2015 р.

у справі № 910/2712/15-г (суддя - Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регус Поділ»

про зобов`язання підписати акт приймання-передачі приміщення та стягнення авансового платежу у розмірі 20 575,71 грн

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регус Поділ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорз»

про стягнення заборгованості у розмірі 54 538,57 грн

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорз» (далі - позивач за первісним позовом) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регус Поділ» (далі - відповідач за первісним позовом) про зобов'язання відповідача підписати акт прийому-передачі приміщення за договором суборенди від 07.05.2013 р.; стягнути з відповідача на користь позивача авансовий платіж у сумі 20 575,71 грн.

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Регус Поділ» звернулося із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорз» про стягнення заборгованості за договором від 07.05.2013 р. у сумі 54 538,57 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/2712/15-г від 15.04.2015 р. у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/2712/15-г від 15.04.2015 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорз» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення про повне задоволення первісного позову та відмову у зустрічному позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач за первісним позовом посилається на те, що укладена між сторонами угода про суборенду та обслуговування Регус Бізнес-Центра від 07.05.2013 р. припинила свою дію 31.05.2014 р., оскільки після закінчення строку дії вказаної угоди відповідач не надав проект нової, а тому сплачений авансовий платіж у розмірі 20 575,71 грн підлягає поверненню останньому.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/2712/15-г, а розгляд справи призначено на 09.06.2015 р.

У судовому засіданні 09.06.2015 р. було оголошено перерву до 25.06.2015 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

07.05.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорз» (далі - кліент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регус Поділ» (далі - Регус) було укладено Угоду про суборенду та обслуговування Регус Бізнес-Центра (далі - договір).

Відповідно до титульної сторінки договору ТОВ «Регус Поділ» надало ТОВ «К-Едвайзорз» в оренду приміщення на 4-5 поверхах за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 25 Б, офіс № 416 зі сплатою місячної плати у розмірі 5 826,90 грн (729 доларів США), загальний первісний платіж - 20 976,83 грн зі строком дії до 31.05.2014 р.

Відповідно до п. 1.1 договору Регус зобов'язується передати клієнту мебльовані офісні приміщення площею, зазначеною на титульній сторінці договору у бізнес-центрі, розташованому за адресою, зазначеною на титульній сторінці договору, а також надати клієнту послуги згідно з п. 3 цього договору, а клієнт зобов'язався сплатити за користування такими приміщеннями та послугами відповідно до договору та додатків до нього.

За своєю правовою природою укладена угода є договором суборенди та надання послуг. Договір складається з титульної сторінки з описом основних умов договору та додатків до нього (п. 1.4 договору).

Цей договір укладено на строк, зазначений у ньому та буде продовжено відповідно до п. 2.3 цього договору, але не менше ніж на 3 місяці, доки клієнт або Регус не припинять його (на основі попереднього письмового повідомлення відповідно до п. 6.1 цього договору). Якщо договір укладено на період менший ніж на 3 місяці, такий договір буде продовжено на наступні 3 місяці (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.3 договору, якщо ані Регус, ані клієнт не надсилає попереднє письмове повідомлення про припинення договору згідно з пунктами 2.1 та 6.1 цього договору, Регус повинен надати клієнту проект нового договору, аналогічного договору, проте плата за користування приміщенням та послугами базуватиметься на цінах, що діють у Бізнес-Центрі на дату такого нового договору. Регус та клієнт цим зобов'язуються укласти новий договір згідно з цим пунктом до закінчення строку дії договору.

Як передбачено п. 4.1 договору, клієнт повинен сплачувати компанії Регус таку плату:

- місячну офісну плату за користування приміщенням, обумовлену договором, з урахуванням її індексації згідно з п. 4.4 цього договору (загальна місячна плата);

- авансовий платіж, визначений у пунктах 4.2 та 4.3 цього договору;

- плату за обслуговування, зазначену у пунктах 4.5, 4.6, 4.7 та 4.8 цього договору та прейскуранті цін на послуги, що наведений у додатку № 3 до цього договору.

Відповідно до п. 4.2 договору клієнт повинен сплатити авансовий платіж у сумі, еквівалентній двохмісячному розміру загальної місячної плати (плюс ПДВ або будь-який інший податок, якщо застосовується), якщо у договорі не зазначено більшу суму. Авансовий платіж буде утримуватися компанією Регус як гарантія виконання усіх зобов'язань клієнтом за договором. Регус має право закрити будь-яку заборгованість клієнта (у тому числі, але не лише загальні місячні плати) за рахунок авансового платежу. Якщо сума авансового платежу виявляється меншою за початкову суму авансового платежу, обумовлену у договорі, клієнт повинен сплатити недостачу задля відновлення такої початкової суми авансового платежу. Авансовий платіж або будь-який залишок після вирахування суми заборгованості, у тому числі інших платежів, що підлягають до сплати за договором про користування віртуальним офісом, як зазначено далі, а також інших платежів, які клієнт повинен сплатити компанії Регус, буде повернено компанією Регус клієнту після погашення заборгованості.

Як передбачено п. 4.11 договору, Регус повинен надати клієнту акт надання послуг за користування приміщенням та за надані послуги (акт приймання-передачі послуг). Акт приймання-передачі послуг повинен надаватися протягом 10 робочих днів з останнього дня відповідного місяця. Клієнт повинен підписати та повернути компанії Регус кожен акт приймання-передачі послуг протягом 5 робочих днів з дати його надання. Якщо клієнт має будь-які заперечення стосовно акту приймання-передачі послуг, він повинен надати компанії Регус письмове повідомлення з описом таких заперечень упродовж 5 робочих днів з дня одержання акту приймання-передачі послуг. Якщо клієнт не повертає підписаний акт приймання-передачі послуг або не надає заперечення до нього впродовж строку, зазначеного у цьому договорі, акт приймання-передачі послуг вважається підписаним, а послуги за відповідний місяць вважаються прийнятими клієнтом.

Згідно з п. 6.1 договору Регус або клієнт можуть припинити договір у день закінчення строку його дії або в день закінчення будь-якого періоду, на який його було продовжено або поновлено, надіславши письмове повідомлення про це іншій стороні щонайменш за три місяці до цього. Однак, якщо договір про його подовження або поновлення, укладено строком на три місяці або менше, та якщо Регус або клієнт мають намір припинити його, повідомлення про припинення договору має бути надіслано за два місяці або (якщо строк договору менше) за час, що на тиждень менше строку, зазначеного у Договорі. Таке припинення вважається припиненням договору за взаємною згодою компанії Регус та клієнта. Якщо клієнт вирішує припинити цей договір згідно з цим пунктом, він зобов'язаний сплатити усі суми, що підлягають до сплати за цим договором, у тому числі загальну місячну плату, оплату за будь-які послуги на запит клієнта за період до дати завершення строку дії договору, а також збір за звільнення приміщення згідно з пунктом 4.6 цього договору.

Відповідно до п. 6.2 договору, якщо це дозволяється законодавством, що застосовується, Регус може негайно розірвати договір без необхідності дотримання будь-яких додаткових процедур, попередивши про це клієнта, якщо: клієнт стає неплатоспроможним, банкрутом, починає процедуру ліквідації або не може сплатити свою заборгованість у момент настання строку її оплати, у разі істотного порушення договору клієнтом, або в інших випадках, передбачених українським законодавством.

На виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Регус-Поділ» було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорс» приміщення № 416campus, що підтверджується актом прийому-передачі приміщення, а позивачем за первісним позовом в свою чергу було сплачено відповідачу за первісним позовом авансовий платіж на суму 13 984,55 грн та 6 591,16 грн, а загалом на суму 20 575,71 грн, що підтверджується випискою по рахунку ТОВ «К-Едвайзорз».

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що ТОВ «К-Едвайзорз» вважає, що укладений між сторонами договір суборенди припинив свою дію 31.05.2014 р., оскільки відповідач за первісним позовом не надав проект нового договору, а тому сплачений авансовий платіж у сумі 20 575,71 грн підлягає поверненню останньому.

ТОВ «Регус-Поділ», звертаючись із зустрічним позовом, вважає, що укладений між сторонами договір було автоматично продовжено на новий строк, а ТОВ «К-Едвайзорз» безпідставно не сплачує орендні платежі за договором, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість по оплаті за орендні платежі у сумі 28 735,08 грн за період з січня 2015 року лютий 2015 року.

Як передбачено ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користуванням майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором ( ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як передбачено ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що чинне законодавство України передбачає можливість автоматичної пролонгації договору оренди в разі відсутності заперечень, як зі сторони орендодавця, так і орендаря. При цьому бажання орендаря продовжувати відносини за договором оренди висловлюється конклюдентними діями - шляхом продовження користування майном після закінчення строку дії договору оренди.

Отже, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Встановлено, що ТОВ «К-Едвайзорз» протягом місяця після закінчення строку дії укладеного договору не надало жодних заперечень ТОВ «Регус-Поділ» щодо небажання продовжувати строк дії цього договору.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорз» після закінчення строку дії вказаного договору 31.05.2014 р. продовжувало здійснювати оплату по орендним платежам за період з червня 2014 року по грудень 2014 року на підставі виставлених відповідачем за первісним позовом рахунків, що підтверджується довідкою ПАТ «ІНГ Банк Україна» про перелік надходжень на поточний рахунок ТОВ «Регус-Поділ».

Таким чином, позивач за первісним позовом своїми конклюдентними діями шляхом продовження користування майном після закінчення строку дії договору суборенди та сплатою орендної плати, підтвердив своє волевиявлення продовжити строк дії укладеного договору суборенди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені умовами даного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Згідно з п. 6.1 договору Регус або клієнт можуть припинити договір у день закінчення строку його дії або в день закінчення будь-якого періоду, на який його було продовжено або поновлено, надіславши письмове повідомлення про це іншій стороні щонайменш як за три місяці до цього.

19.12.2014 р. ТОВ «К-Едвайзорз» надіслало на адресу ТОВ «Регус-Поділ» вимогу № 5-12/14 про підписання акту прийому-передачі приміщення, яке не використовується з 01.06.2014 р., та повернення авансового платежу в сумі 20 575,71 грн.

У відповідь на вказаний лист, 25.12.2014 р. відповідач за первісним позовом повідомив, що укладений між сторонами договір суборенди був автоматично продовжений на підставі запиту, а тому цей договір буде припинено 30.06.2015 р. після отримання письмового повідомлення про це щонайменш за три місяці до дати припинення строку дії.

Як вже було встановлено вище, ТОВ «К-Едвайзорз» своїми конклюдентними діями, шляхом продовження користування майном після закінчення строку дії договору суборенди та сплатою орендної плати, підтвердило своє волевиявлення продовжити строк дії договору суборенди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Крім того, 19.12.2014 р. позивач за первісним позовом направив відповідачу за первісним позовом лише вимогу про підписання акту-приймання передачі, однак не направив безпосередньо самого акту прийому-передачі приміщення, який би підтверджував факт звільнення орендованого приміщення та бажання передати таке приміщення саме ТОВ «Регус Поділ».

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача за первісним позовом про зобов'язання відповідача за первісним позовом підписати акт приймання-передачі приміщення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги ТОВ «К-Едвайзорз» про стягнення авансового платежу в сумі 20 575,71 грн, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.2 укладеного між сторонами договору суборенди клієнт повинен сплатити авансовий платіж у сумі, еквівалентній двохмісячному розміру загальної місячної плати (плюс ПДВ або будь-який інший податок, якщо застосовується), якщо у договорі не зазначено більшу суму. Авансовий платіж буде утримуватися компанією Регус як гарантія виконання усіх зобов'язань клієнта за договором. Регус має право закрити будь-яку заборгованість клієнта за рахунок авансового платежу.

Враховуючи те, що укладений між сторонами договір суборенди продовжує свою дію, вимога ТОВ «К-Едвайзорз» про стягнення авансового платежу в розмірі 20 575,71 грн задоволенню також не підлягає.

Що стосується зустрічного позову ТОВ «Регус-Поділ» до ТОВ «К-Едвайзорз» про стягнення заборгованості за укладеним договором суборенди у сумі 54 538,57 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Обґрунтовуючи свої зустрічні вимоги ТОВ «Регус-Поділ» посилається на те, що відповідач за зустрічним позовом не виконує свої зобов'язання за укладеним договором суборенди щодо сплати орендних платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 28 735,08 грн за період з січня 2015 року по лютий 2015 року.

Згідно з п. 4.1 договору клієнт повинен сплачувати компанії Регус таку плату:

- місячну офісну плату за користування Приміщеннями, обумовлену договором, з урахуванням її індексації згідно з п. 4.4 цього договору;

- авансовий платіж, визначений у п. 4.2 та 4.3 цього договору;

- плату за обслуговування, зазначену у п. п. 4.5, 4.6, 4.7 та 4.8 цього договору та прейскуранті цін на послуги, що наведений у додатку № 3 до цього договору.

Встановлено, що ТОВ «Регус Поділ» на виконання умов договору суборенди були виставлені ТОВ «К-Едвайзорз» рахунки на оплату, зокрема:

- рахунок № 1385-2014-1060 від 26.11.2014 р. (за січень 2015 р.) на суму 14 011,41 грн зі строком оплати до 25.12.2014 р.,

- рахунок № 1365-2014-1151 від 26.12.2014 р. (за лютий 2015 р.) на суму 14 723,67 грн зі строком оплати до 25.01.2015 р.;

- рахунок № 1365-2015-34 від 28.01.2015 р. (за березень 2015 р.) на суму 9 280,28 грн зі строком оплати до 25.02.2015 р.

Відповідно до п. 4.10 договору усі платежі, передбачені цим договором, повинні сплачуватися впродовж строків, визначених у рахунках-фактурах, виставлених компанією Регус.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту виставлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Регус Поділ» рахунків на оплату Товариству з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорз» за Угодою про суборенду та обслуговування Регус Бізнес - Центра від 07.05.2013 року за період з січня 2015 року по лютий 2015 року.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обов'язок відповідача за зустрічним позовом по оплаті орендних платежів за укладеним договором суборенди за період з січня 2015 року по лютий 2015 року є таким, що не настав, а тому вимоги ТОВ «Регус Поділ» про стягнення з ТОВ «К-Едвайзорз» заборгованості зі сплати орендних платежів у розмірі 8 159,37 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача за зустрічним позовом про стягнення з ТОВ «К-Едвайзорз» 3% річних у сумі 127,66 грн, інфляційних втрат у сумі 1 178,47 грн, пені за період з 26.12.2014 р. по 03.03.2015 р. у сумі 1 617,06 грн та штрафу у сумі 43 456,01 грн, колегія зазначає наступне.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Однак, враховуючи те, що позивачем за зустрічним позовом не було доведено наявності основної заборгованості у відповідача за зустрічним позовом, тому відсутні правові підстави для задоволення похідних зустрічних вимог.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Регус Поділ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорз» про стягнення заборгованості за договором суборенди в розмірі 54 538,57 грн не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 15.04.2015 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорз» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Едвайзорз» залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 15.04.2015 р. у справі № 910/2712/15-г - без змін.

2. Матеріали справи № 910/2712/15-г повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко