РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015Справа № 910/11518/15

За позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

до Приватного акціонерного товариства «Інформаційні комп'ютерні системи»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Державна фінансова інспекція України

про стягнення 4 285, 90 грн.

Суддя Ломака В.С.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Бохан О.Г. за довіреністю № 1.23-9 від 11.02.2015 р.;

від відповідача: Кобець О.С. за довіреністю № 3141 від 07.05.2015 р.;

від третьої особи: Конепуд Д.В. за довіреністю № 25/1/62-Д від 16.04.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Інформаційні комп'ютерні системи» (далі - відповідач) про стягнення 4 285, 90 грн. Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 1 827, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що між ним та відповідачем було укладено Договір генерального підряду № 7.1-506/2010 від 19.08.2010 р., за умовами якого відповідач мав виконати будівельно-монтажні роботи з будівництва об'єкту «Центр керування повітряним рухом у м. Львів». Як зазначає позивач, відповідно до Акту Державної фінансової інспекції України № 06-21/113 від 18.08.2014 р. за результатами перевірки було встановлено, що вартість будівельних робіт, що виконувались відповідачем завищено на суму 4 285, 90 грн. На підставі зазначеного позивач стверджує, що відповідачем було безпідставно отримано від позивача кошти в означеній сумі, у зв'язку з чим позивач вирішив звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2015 р. порушено провадження у справі № 910/11518/15, на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державну фінансову інспекцію України, розгляд справи призначено на 26.05.2015 р.

В судовому засіданні 26.05.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 16.06.2015 р.

15.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представниками позивача та відповідача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

16.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано відзив на позовну заяву, виходячи з якого відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні 16.06.2015 р. представники позивача та третьої особи позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.06.2015 р. проти позову заперечив.

У судовому засіданні 16.06.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2010 р. між позивачем, як замовником, та відповідачем, як генпідрядником, було укладено Договір генерального підряду № 7.1-506/2010 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Генпідрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик, власними і залученими силами виконати будівельно-монтажні роботи з будівництва об'єкту «Центр користування повітряним рухом у м. Львів» відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується передати генпідряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти та оплатити виконані роботи.

Склад та обсяги робіт визначені в приблизному кошторисі (є Додатком № 1 до Договору та його невід'ємною частиною). Приблизний кошторис - сукупність розрахунку договірної ціни та локальних кошторисів (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 1.4. Договору зміна складу чи обсягів робіт можлива за ініціативою Замовника з укладанням додаткової угоди до Договору відповідно до чинного законодавства України, у тому числі законодавства про закупівлю за державні кошти.

Згідно з п. 2.1. Договору договірна ціна за договором є динамічною, визначається згідно ДБН Д.1.1-1-2000, і складає 27 766 598, 00 грн., крім того ПДВ 20% - 5 553 319, 60 грн., всього - з урахуванням ПДВ 20% - 33 319 917, 60 грн. відповідно до приблизного кошторису.

За умовами п. 2.2. Договору зміна (уточнення) Договірної ціни можлива відповідно до чинного законодавства України, в тому числі відповідно до законодавства про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, умов ДБН Д.1.1-1-2000, Постанови КМУ від 01.08.2005 № 668.

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що договірна ціна включає всі витрати, включаючи вартість матеріалів і обладнання.

Договірна ціна є відкритою і уточнюється протягом усього строку будівництва, по мірі виконання робіт, здійснення витрат генпідрядника (п. 2.4. Договору).

В силу п. 2.5. Договору якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт, Генпідрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. У разі неодержання відповіді Замовника щодо необхідності виконання додаткових робіт або у разі відмови Замовника від укладання додаткової угоди щодо виконання додаткових робіт протягом 10 робочих днів з дня направлення повідомлення, Генпідрядник продовжує виконання робіт відповідно до наданої йому Замовником проектно-кошторисної документації.

Виходячи з умов п. 2.6. Договору договірна ціна може також змінюватись шляхом укладення додаткової угоди до Договору у наступних випадках:

- впливу непереборної сили;

- внесення Замовником змін до проектно-кошторисної документації, що призвело до зміни обсягів та складу робіт;

- зупинення (призупинення) виконання робіт за Договором за рішенням Замовника або з його вини, якщо це призведе до додаткових витрат Генпідрядника;

- зміна ставок існуючих податків, зборів або запровадження нових податків, зборів, якщо це впливає на вартість робіт;

- в інших випадках відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п. 2.7. Договору у випадку наявності підстав для зміни Договірної ціни два екземпляри додаткової угоди про зміну договірної ціни підписуються ініціюючою стороною та направляються з відповідним обґрунтуванням іншій стороні, яка у разі підтвердження наявності зазначених підстав зобов'язана підписати додаткову угоду і повернути 1 (один) її примірник або мотивовану відмову від підписання ініціюючій стороні не пізніше 10 (десяти) робочих днів від дня її одержання.

Якщо Замовник не погодився на перевищення приблизного Кошторису з підстав, зазначених у п.п. 2.2., 2.6. Договору, Генпідрядник має право відмовитися від Договору, направивши відповідне письмове повідомлення Замовнику не пізніше ніж за тридцять календарних днів. У цьому разі генпідрядник може вимагати від замовника оплати виконаних на дату розірвання Договору робіт.

Додатковими угодами № 1 від 19.04.2011 р., № 2 від 31.08.2011 р., № 3 від 09.01.2012 р., № 3 від 21.11.2012 р., № 4 від 06.11.2012 р., № 5 від 01.04.2013 р., № 6 від 24.05.2013 р., № 7 від 30.09.2013 р., № 8 від 29.12.2013 р., № 9 від 30.12.2013 р. сторони неодноразово змінювали умови Договору.

Так, 21.11.2012 р. сторони уклали Додаткову угоду № 3 до Договору, відповідно до п. 1 якої дійшли згоди розірвати Договір з дати укладання Угоди. З дати укладення угоди сторони вільні від будь-яких зобов'язань за Договором, окрім нижче наведеного обов'язку Генпідрядника.

Пунктом 2 Додаткової угоди № 3 від 21.11.2012 р. сторони передбачили, що наслідком розірвання Договору є обов'язок Генпідрядника повернути Замовнику суму отриманих від нього авансових платежів, яка станом на дату розірвання Договору складає 9 413 340, 90 грн.

Враховуючи наявність існування інших договірних відносин між сторонами, передусім Договір генерального підряду № 7.1-506/2010 від 19.08.2010 р. (надалі - Договір № 506), а також на підставі відповідних норм про залік, встановлених у постанові НБУ № 22 від 21.01.2004 р. «Про затвердження інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» сторони погодились, що погашення вищезазначеної заборгованості Генпідрядника буде відбуватись з урахуванням грошових обов'язків замовника перед Генпідрядником за Договором № 506 (п. 3 Додаткової угоди № 3 від 21.11.2012 р.).

Згідно з п. 4.1. Додаткової угоди № 3 від 21.11.2012 р. розмір заборгованості Генпідрядника підлягає зменшенню на суму 1 663 983, 52 грн. у момент (дату) підписання сторонами відповідного акту зарахування зустрічних однорідних вимог, який також підтверджуватиме виконання Замовником його обов'язку зі сплати авансового платежу за Договором № 506.

За умовами п. 4.2. Додаткової угоди № 3 від 21.11.2012 р., решта заборгованості в сумі 7 749 357, 38 грн. підлягає зменшенню частинами до повного погашення щоразу, коли у Замовника виникає обов'язок зі сплати грошових коштів за Договором № 506 на підставі відповідного акту приймання виконаних будівельних робіт (надалі - Акт). Розмір такого часткового зменшення має становити 50 % від вартості робіт за відповідним Актом, а решта 45 % сплачується безготівковим переказом. Остаточний розрахунок у розмірі 5% проводиться відповідно до п. 10.4 Договору № 506 до повного погашення. Жодним чином не підлягають заліку вимоги Генпідрядника, щодо яких є заперечення Замовника.

Додатковою угодою № 6 від 24.05.2013 р., у зв'язку з необхідністю коригування проектної документації, сторони дійшли згоди викласти і читати пункт 3.1. Договору в наступній редакції: 3.1 «Строк виконання робіт - до 01 жовтня 2013 року, а пусконалагоджувальних та інших робіт - протягом 21 календарного дня після виконання будівельно-монтажних робіт, за умови своєчасного виконання Замовником зобов'язань, що передбачені Договором, з правом дострокового виконання.

Пунктом 2 Додаткової угоди № 6 від 24.05.2013 р. сторони визначили, що у зв'язку зі змінами переліку і обсягу робіт, виходячи з економічної доцільності та покращення якості Об'єкта, згідно п.п. 6.2.1 і 6.2.2 Договору, сторони дійшли згоди про внесення змін в Договірну ціну та Локальні кошториси, що є Додатком № 1 до Договору, шляхом їх викладення в новій редакції, наведеній в Додатку № 1 до цієї угоди.

Згідно з укладеною між сторонами Додатковою угодою № 7 від 30.09.2013 р. до Договору, у зв'язку з необхідністю коригування проектних рішень, сторони дійшли згоди викласти і читати пункт 3.1. Договору в наступній редакції: 3.1. «Строк виконання робіт - до 30.12.2013 р. з правом дострокового виконання.».

В подальшому, між сторонами було укладено Додаткову угоду № 8 від 29.12.2013 р. до Договору, п. 1 якої сторони визначили, що відповідно до п. 1.4. Договору у зв'язку з уточненням складу та обсягів робіт сторони домовилися внести зміни до п. 2.1. Договору та викласти в наступній редакції: «Ціна Договору становить 23 331 967, 50 грн., крім цього ПДВ 20% - 4 666 393, 50 грн., всього з урахуванням ПДВ 20% 27 998 361, 00 грн.

Ціна Договору складається з:

- ціни виконаних будівельних робіт та становить 23 002 584, 35 грн., крім цього ПДВ 20% - 4 600 516, 87 грн., всього з урахуванням ПДВ 20% - 27 603 101, 22 грн. Додаток № 1 до Договору (Кошторис);

- ціни за матеріали, які залишаються на будівельному майданчику 329 383, 15 грн., крім цього ПДВ 20% - 65 876 63 грн., всього з урахуванням ПДВ 395 259, 78 грн. Додаток № 3 до Договору (Специфікація).

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 8 від 29.12.2013 р. сторони домовились викласти Додаток № 1 до Договору (Кошторис) у новій редакції.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди № 8 від 29.12.2013 р., відповідно до п. 8.2.2. Договору сторони зобов'язуються підписати накладні або Акти приймання-передачі Замовнику матеріалів, придбаних Генпідрядником для виконання робіт. Сторони домовились оформити передачу будівельних матеріалів в строк до 30.04.2014 р. Сторони зобов'язуються скласти Акт звірки взаємних розрахунків між сторонами та провести остаточні розрахунки відповідно до умов Договору та чинного законодавства.

30.12.2013 р. між сторонами була укладена Додаткова угода № 9 до Договору, якою змінено п. 4.1.2. Договору, виключені п.п. 4.3.7., 4.3.8. Договору, доповнено п. 11.1. Договору наступним реченням: «У разі, коли оплата спожитих під час виконання робіт води, тепла, газу, електроенергії на об'єкті згідно умов Договору покладається на замовника, їх вартість не включається до акту виконаних робіт за формою КБ-2в.

Як зазначає позивач, в подальшому Державною фінансовою інспекцією України було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства обслуговування повітряного руху України за період з 01.09.2013 р. по 01.05.2014 р. та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2010 р. по 31.08.2013 р., про що складено Акт № 06-21/113 від 18.08.2014 р.

За результатами проведення ревізії було встановлено, що суцільною перевіркою актів форми № КБ-2в в частині правильності визначення кошторисного прибутку, адміністративних витрат та розрахунку загальновиробничих витрат та вартост виконаних робіт по об'єкту «Центр керування повітряним рухом РДЦ Львівського РСП Украерорух» встановлено завищення кошторисного прибутку по Договору № 7.1-506/2010 від 19.08.2010 р. на суму 4 285, 90 грн., що призвело до завищення вартості робіт, чим порушено вимоги ДБН Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Крім того, відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підписавши спірні Договір та додаткові угоди до нього, сторони погодили всі істотні умови договору та самі визначили і погодили взаємні зобов'язання.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення зайво сплачених коштів, вказуючи на те, що за результатами перевірки спеціалістами ДФІ було встановлено завищення вартості виконаних відповідачем робіт.

Однак, слід звернути увагу на те, що спірні грошові кошти перераховані на підставі укладеного між сторонами Договору підряду та за виконані роботи.

Доказів того, що такі роботи не були прийняті позивачем, або прийняті із зауваженнями, - суду не надано.

При цьому, варто звернути також увагу на приписи ст. 853 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 844 ЦК України визначено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов'язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

Доказів того, що відповідач завищив вартість спірних робіт понад встановлену кошторисом, - суду не представлено.

У свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України визначено, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Більше того, відповідно до ч. 2 ст. 845 Цивільного кодексу України визначено, що якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

В даному випадку вказаних обставин перед судом не доведено.

Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, наведену в постанові від 22.01.2013 р. № 3-69гс13, відповідно до якої стверджується, що виявлені внутрішньою ревізією порушення не можуть впливати на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати.

Враховуючи вищевикладене, оскільки сторони погодили вартість робіт в Договорі, зміна умов якого в односторонньому порядку не допускається, роботи були виконані та оплачені, суд дійшов висновку, що відповідачем не порушувалися умови укладеного між сторонами Договору підряду, положення законодавства та права позивача, а перераховані кошти не являються безпідставно отриманими, у зв'язку з чим суд визнає необґрунтованими вимоги позивача та відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що позовні вимоги є необґрунтованими, вони задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.06.2015 р.

Суддя В.С. Ломака