ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.06.2015 р. Справа№ 914/3489/14

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Гривняк Г.Т. розглянув матеріали за скаргою: Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго", м.Львів

на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, м. Київ,

у справі № 914/3489/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до відповідача Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго", м. Львів,

про стягнення 13200135,46 грн.

За участю представників сторін:

від скаржника: Лагодюк О.М. - представник,

від стягувача: Демчук О.В. - представник,

від Відділу примусового виконання рішень: Бабій І.В. - представник.

ВСТАНОВИВ: Львівське комунальне підприємство "Залізничнетеплоенерго", м.Львів, 20.04.2015 р. звернулося до господарського суду Львівської області з скаргою № 10/1161, в якій просило господарський суд Львівської області визнати постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.04.2015 р. ВП № 47119354 недійсними, а також зупинити виконавче провадження ВП № 47119354 до прийняття рішення по суті скарги. Скарга мотивована тим, що оскаржувані постанови винесено з порушення норм ст.ст. 21, 57 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник 29.12.2014 р. перерахував на рахунок стягувача 6000000 грн. в рахунок погашення основного боргу за договором № 114/2012-БО, на підставі якого виник спір у справі № 914/3489/14.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.04.2015р. відкладено вирішення питання про прийняття скарги Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго", м. Львів до повернення матеріалів справи № 914/3489/14 до господарського суду Львівської області з Вищого господарського суду України.

У зв'язку з поверненням 12.05.2015р. матеріалів справи № 914/3489/14 Вищим господарським судом України, ухвалою господарського суду Львівської області від 15.05.2015р. прийнято скаргу ЛКП «Залізничнетеплоенерго» від 14.04.2015р. вих. № 10/1161 до розгляду.

Розгляд скарги відкладався з підстав, наведених в ухвалі суду від 02.06.2015 р.

Представник скаржника в судове засідання з'явився, вимоги, викладені у скарзі від 20.04.2015 р., підтримав, просив суд скаргу задовольнити.

Представник Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на те, що на момент прийняття оскаржуваних постанов від 03.04.2015 р. вони відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження», наказ господарського суду Львівської області № 914/3489/14 підлягав примусовому виконанню, таким, що не підлягає виконанню (частковому виконанню) визнаний судом не був, про часткову сплату заборгованості боржником відділ повідомлений не був.

Розглянувши матеріали поданої скарги, заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 09.12.2014 року господарським судом Львівської області винесено рішення, яким позов у справі № 914/3489/14 задоволено частково та присуджено до стягнення з Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 10388891,71 грн. заборгованості, 577737,78 грн. трьох процентів річних, 1491148,58 грн. інфляційних, 867631,98 грн. пені та 73053,12 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

19.02.2015р. постановою Львівського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2014р. у справі № 914/3489/14 залишено без змін, апеляційну скаргу ЛКП «Залізничнетеплоенерго» - без задоволення.

13.03.2015р. господарським судом Львівської області видано наказ на примусове виконання рішення суду від 09.12.2014р.

03.04.2015р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на підставі заяви стягувача, поданої 02.04.2015 р., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47119354 на примусове виконання наказу господарського суду Львівської області № 914/3489/14 про стягнення з ЛКП «Залізничнетеплоенерго» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 10388891,71грн. заборгованості, 577737,78 грн. трьох процентів річних, 1491148,58 грн. інфляційних, 867631,98 грн. пені та 73053,12 грн. судового збору, а також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Суд оцінює оскаржувані постанови на предмет їх відповідності вимогам закону на момент прийняття та відповідно до викладених скаржником у скарзі підстав їх незаконності.

Судом встановлено, що 03.04.2015 р. головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, розглянувши подану 02.04.2015 р. заяву на примусове виконання, відкрив виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Львівської області № 914/3489/14, виданого 13.03.2015 р., про стягнення з боржника усіх, вказаних в наказі сум. Станом на 03.04.2015 р. вищезгаданий наказ господарського суду Львівської області відповідав вимогам статей 17 та 18 Закону України «Про виконавче провадження», у державного виконавця існували встановлені ст. 19 згаданого Закону підстави для відкриття виконавчого провадження (наказ, виданий 13.03.2014 р., та заява стягувача, подана 02.04.2015 р., про його примусове виконання). Виконавче провадження за цим наказом згідно з п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» було підвідомче відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, оскільки сума зобов'язання за ним становила 13398463,17 грн. Наказ № 914/3489/14 станом на 03.04.2015 р. таким, що не підлягає виконанню повністю або частково визнаний не був, ухвали про поворот виконання рішення, на виконання якого видано згаданий наказ, чи про повне або часткове припинення стягнення за зміненим або скасованим рішенням суду, господарським судом Львівської області не виносились. Станом на 03.04.2015 р. відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, як і головний державний виконавець цього відділу, не були повідомлені ані боржником, ані стягувачем про часткову сплату боргу в розмірі 6000000 грн. та не мали у наявності первинних доказів такої сплати. Докази такої сплати надіслано боржником виконавчій службі простим листом лише 10.04.2015 р. Ухвала господарського суду Львівської області про визнання наказу № 914/3489/14, виданого 13.03.2015 р., таким що не підлягає виконанню в частині стягнення з боржника на користь стягувача 6000000 грн. основного боргу, надіслана на адресу відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України рекомендованою кореспонденцією судом 09.06.2015 р. Тому підстави для висновку про незаконність прийняття 03.04.2015 р. органом Державної виконавчої служби вищезгаданої постанови про відкриття виконавчого провадження у суду відсутні.

З аналогічних мотивів, у суду відсутні підстави для висновку про те, що приймаючи 03.04.2015 р. постанову про накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику у межах суми стягнення 13398463,17 грн., державний виконавець порушив норми ст.ст. 25, 57 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому суд бере до уваги ту обставину, що бездіяльність вищезгаданого відділу після того як йому стало відомо про часткову сплату боржником на користь стягувача заборгованості, а також про визнання наказу № 914/3489/14, виданого 13.03.2015 р., господарським судом Львівської області таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з боржника 6000000 грн. боргу, ЛКП «Залізничнетеплоенерго» не оскаржується. Заяв про зміну підстав скарги, з огляду на вищевикладене, чи про доповнення цих підстав, від скаржника на адресу суду не надходило.

Суд звертає увагу скаржника на те, що згідно з ст. 121-2 ГПК України оскарженню підлягають не лише дії, але й бездіяльність органів Державної виконавчої служби. Тому скаржник вправі оскаржити й бездіяльність органу Державної виконавчої служби, у тому числі й після того, як тому стало відомо про визнання наказу № 914/3489/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 6000000 грн. заборгованості.

Вимоги скаржника про зупинення виконавчого провадження ВП № 47119354 задоволенню не підлягають, оскільки господарському суду першої інстанції таких повноважень не надано. Згідно з ст. 121-1 ГПК України зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в порядку касації може лише суд касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго", м. Львів від 20.04.2015 р. вих. № 10/1161 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя Бортник О.Ю.