ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" червня 2015 р. Справа № 914/4189/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді М.І.Хабіб

суддів В.М Гриців

ОСОБА_1

при секретарі Н.В. Мазепа

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «Круглик», м.Перемишляни Львівської області, №82 від 06.05.15

на рішення Господарського суду Львівського області від 06.05.2015

у справі №914/4189/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК», м. Київ

до відповідача: Фермерського господарства «Круглик», м.Перемишляни Львівської області

про : стягнення 88 951 грн. 19 коп.

за участю представників сторін: не зявилися ( належно повідомлені)

Апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Хабіб М.І., суддів Зварич О.В., Юрченка Я.О.

У звязку з перебуванням судді Зварич О.В. у відпустці розпорядженням голови суду від 22.06.2015 до складу колегії замість судді Зварич О.В. введено суддю Гриців В.М.

ВСТАНОВИВ:

26.11.2014 ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Фермерського господарства «Круглик» про стягнення 88 951,19грн заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 15.11.2013 банком та відповідачем був укладений договір про надання овердрафту №64.26/13-М551.1, до якого 07.03.2014 внесені зміни. За умовами договору банк надає кредит з лімітом заборгованості в розмірі 120 000,00 грн. під 21,5% річних та остаточним терміном повернення 14.11.2014 або достроково. Банк надав відповідачу кредитні кошти, проте відповідач свої зобовязання за договором не виконав. Його заборгованість станом 06.11.2014 та на день звернення з позовом становить 88 951, 19 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.01.2015 у справі №914/4189/14 ( суддя Мазовіта А.Б.) позов задоволено.

Присуджено до стягнення з ФГ «Круглик» на користь ПАТ «ВТБ БАНК» 73 473,00грн заборгованості по кредиту, 313,00 грн заборгованості по сплаті процентів, 13 273, 26 грн пені за несвоєчасне повернення суми кредиту, 82, 08 грн пені за несвоєчасну сплату процентів, 1 798, 33 грн - 3 % річних за несвоєчасне повернення суми кредиту та 11, 52 грн - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, а також 1827,00грн судового збору.

Рішення мотивоване положеннями ст. ст. 509, 526, 530, 599, 612, 625, 626, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 193, 230, 231 ГК України. При прийнятті рішення місцевий суд виходив з того, що в порушення умов кредитного договору №64.26/13-М551.1 від 15.11.2013 відповідач не повернув у встановлений строк кредит та не сплатив відсотків за користуванням кредитом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 26.01.2015 у справі №914/4189/14 скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує, зокрема, що місцевий господарський суд не врахував часткового погашення заборгованості в сумі 10 000,00 грн. за кредитним договором, що підтверджується копією платіжного доручення від 09.01.2015 № 265.

Згідно із ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Як доказ сплати судового збору до апеляційної скарги додане платіжне доручення № 435 від 25.03.2015 на суму 913,50грн, на якому відсутні будь - які відмітки кредитної установи про виконання цього платіжного доручення, відсутні підписи посадових осіб, відтиск печатки чи штампу кредитної установи. На його звороті є напис про зарахування суми 913,50 грн до бюджету, проте не вказано дати зарахування, не вказано посади , прізвища, імя особи, якою засвідчено цей напис, відбиток печатки, якою скріплено підпис, неможливо прочитати та встановити, кому вона належить ( скаржнику , кредитній установі чи іншій особі).

Відповідно до статті 1090 Цивільного кодексу України зміст і форма платіжного доручення мають відповідати вимогам, встановленим законом і банківськими правилами. Чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України (п.1 листа Вищого господарського суду "Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору" від 17.09.2012, № 01-06/1260/2012).

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Національний банк України", пунктом 17 статті 17 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, обробки та захисту встановлюються Національним банком України.

Платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків (п. 3.1 гл. 3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженої Постановою Національного банку "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" від 21.01.2004, № 22).

У п.42 Додатку 8 до Інструкції встановлено, що в графі підпис банку ставляться підписи відповідального виконавця банку, який оформив меморіальний ордер, та працівника, на якого покладено функції контролера. У разі перерахування коштів на рахунки клієнтів-отримувачів (фізичних та юридичних осіб), які відкриті в інших банках, розрахунковий документ засвідчується підписами керівника (його заступника) і головного бухгалтера (його заступника) банку або підписами уповноважених осіб згідно з внутрішніми нормативними документами банку та відповідального виконавця банку.

Отже, додане до апеляційної скарги платіжне доручення № 435 від 25.03.2015 не відповідає вказаним вимогам та не може бути належним доказом сплати судового збору.

Водночас, в п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17 травня 2011 року N7 вказано, що суду апеляційної інстанції не слід допускати повернення апеляційних скарг у разі виникнення у нього сумнівів щодо надходження й зарахування сум судового збору до Державного бюджету України. У таких випадках суд може і повинен згідно з пунктом 4 статті 65 ГПК витребувати від особи, яка подала апеляційну скаргу, відповідне підтвердження територіального органу Державного казначейства України.

З урахуванням правової позиції щодо застосування норм процесуального права, викладеної у названій постанові пленуму Вищого господарського суду України №7, ухвалами від 18.05.2015 апеляційний суд поновив скаржнику строк на подання апеляційної скарги, прийняв апеляційну скаргу до провадження, розгляд апеляційної скарги призначив на 09.06.2015, зобовязав скаржника подати довідку Державної казначейської служби про зарахування судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 435 від 25.03.2015, в дохід Державного бюджету.

Скаржник не забезпечив явку свого представника в судове засідання 09.06.2015, вимог суду не виконав, витребуваної довідки не подав, а подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 09.06.2015 розгляд справи відкладено на 23.06.2015, повторно зобовязано скаржника подати довідку Державної казначейської служби про зарахування судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 435 від 25.03.2015, в дохід Державного бюджету.

Скаржник повторно не забезпечив явку свого представника в судове засідання 23.06.2015, вимог суду не виконав, витребуваної довідки не подав, а подав 23.06.2015 клопотання про долучення копії платіжного доручення № 15 від 22.06.2015 про погашення кредиту та про розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Як зазначено у названій постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року N 7, у випадках коли передбачені у пунктах 2 і 3 частини першої статті 97 ГПК підстави повернення апеляційної скарги виявлені судом апеляційної інстанції після прийняття апеляційної скарги, суд витребує від особи, яка подала скаргу, зокрема, докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі. У разі неподання таких доказів скарга залишається без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без розгляду.

Керуючись п. 5 ст.81, 86 , 99 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Круглик», №82 від 06.05.15 залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу повернути до місцевого господарського суду.

ОСОБА_2Хабіб

суддя В.М Гриців

суддя Я.О.Юрченко