Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

"25" червня 2015 р. Справа № 927/732/15

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрікор Холдинг", вул. Шейгусівська, 1 а, с. Сергіївка, Прилуцький район, Чернігівська область, 17592

про стягнення 261135,72 грн.

Суддя Федоренко Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Жайворонко І. В., договір №11 про надання адвокатських послуг від 24.02.2015., ОСОБА_1

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала позов до Господарського суду Чернігівської області, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрікор Холдинг" заборгованість в розмірі 261135,72 грн. за отримані послуги по перевезенню вантажів згідно умов договору №2110 на надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні від 21 жовтня 2014 року.

Відзиву від відповідача не надходило.

16.06.2015 через канцелярію суду засобами факсимільного зв'язку від відповідача надійшла заява №880 від 15.06.2015 про відкладення розгляду справи на інший день, яку суд задовольнив. Інших заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Представник відповідача в судові засідання 16.06.2015 та 25.06.2015 не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 594 від 19.05.2015 (а. с. 34) та №495 від 16.06.2015 (а.с. 133).

Не з'явлення відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.

Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив таке.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі.

21.10.2014 між сторонами було укладено договір на надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні №2110 від 21.10.2014 (далі - договір), п.1.1. якого передбачає, що замовник (відповідач) доручає, а перевізник (позивач) приймає на себе зобов'язання надати відповідно до умов договору послуги по перевезенню наступних типів вантажів замовника: врожай сільськогосподарських культур автомобільним транспортом перевізника.

Відповідно до п.1.2 договору замовник зобов'язується прийняти надані послуги по перевезенню та оплатити їх вартість в порядку та строки, визначені договором.

Згідно п.1.3 дані, необхідні для надання послуг, вказуються у заявках на перевезення вантажу, що є невід'ємними частинами договору. Погоджені сторонами заявки регулюють взаємовідносини сторін щодо окремого перевезення.

Відповідно до ст.916 Цивільного кодексу України за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що об'єм перевезень та загальна вартість послуг за договором визнається у заяві і сплачується замовником перевізнику шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок перевізника, зазначений в даному договорі.

Відповідно до п.п.3.3, 3.4 договору загальна вартість послуг по перевезенню вантажів фактично виконаних перевізником за цим договором, по кожній окремій заявці фіксується сторонами в Акті приймання-передачі наданих послуг. Ціна договору складається з вартості послуг, вказаних в усіх заявках/Актах приймання-передачі наданих послуг.

Згідно п.3.6 договору розрахунок замовником перевізнику здійснюється по факту за надані послуги на підставі Актів приймання-передачі наданих послуг по договору на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками сторін, протягом 10 банківських днів з дня їх підписання. Прийом-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг, що надається перевізником після проведення звірки обсягу наданих послуг уповноваженими представниками сторін (п.4.1).

Згідно п.п.5.3.8 договору замовник зобов'язаний вчасно оплатити вартість виконаних робіт відповідно до умов даного договору.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги по перевезенню врожаю сільськогосподарської продукції, що підтверджується підписаними між сторонами та скріпленими печатками Акти приймання-передачі наданих послуг по договору №2110 від 21.10.2014 на надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні на загальну суму 406061,00 грн., а саме : акт №21 від 11.11.2014 на суму 101139,50 грн., акт №22 від 19.11.2014 на суму 54720,00 грн.; акт №23 від 28.11.2014 на суму 119392,50 грн. та акт №24 від 09.12.2014 на суму 130809,00 грн.

Однак відповідач розрахунок за надані послуги здійснив частково та сплатив на розрахунковий рахунок відповідач 80000 грн.

Крім того, згідно п.2.12 договору сторони погодили, що у разі необхідності, заправлення транспортної техніки перевізника може здійснюватись замовником шляхом реалізації пального за цінами, що діють на підприємстві замовника, на підставі договору купівлі-продажу пального, що укладається між сторонами.

На виконання умов даного пункту 21.10.2014 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрікор Холдинг", як продавцем, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу №2110-1, згідно якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали відповідно до умов договору.

Згідно п.5.1 договору купівлі-продажу оплата вартості товару, що поставляється відповідно до умов даного договору, здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця протягом 14 банківських днів з моменту відвантаження (передачі) товару.

В п.5.2 договору купівлі-продажу сторони погодили, що розрахунок може бути проведений у будь-якій формі, не забороненій законодавством України, у тому числі заліку зустрічних вимог. Розрахунок за придбані покупцем паливно-мастильні матеріали на підставі договору купівлі-продажу № 2110-01 від 21.10.2014 на суму 64925,28 грн. був проведений шляхом заліку зустрічних однорідних вимог.

Сторонами договору було складено, підписано та скріплено печатками Акт звірки взаємних розрахунків станом на 03.03.2015 за період з 01.10.2014 по 03.03.2015, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем складає 261135,72 грн.

На день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 261135,72 грн., що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до приписів ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України відповідачем на день розгляду справи в суді не подано належних та допустимих доказів, стосовно повного виконання зобов'язання по оплаті отриманих від позивача послуг з перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення 261135,72 грн. боргу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судовий збір в розмірі 5222,72 грн. покладається на відповідача з вини якого виник спір відповідно до ч. 2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Також позивачем було заявлено до стягнення з відповідача витрати на адвокатські послуги.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано:

-договір №11 про надання адвокатських послуг, укладений між адвокатським об'єднанням "Адвокатська контора "Логос" та позивачкою;

- обгрунтований розрахунок витрат на правову допомогу;

- свідоцтво про реєстрацію адвокатського об'єднання;

- свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю гр. Жайворонко І.В.;

- акт приймання - передачі наданих послуг по договору про надання адвокатських послуг на суму 28308,80 грн.;

- квитанція до прибуткового касового ордеру №18 від 13.05.2015 р. якою підтверджується оплата позивачем 26000 грн. АО "Адвокатська контора "Логос" за надані адвокатські послуги.

Відповідно до приписів ст.44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються, в тому числі, з оплати послуг адвоката.

Відповідно до п.6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у визначені розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, тривалість розгляду і складність справи. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Двойних проти України» зазначено, що відшкодовуються тільки ті витрати, які були доведені, що вони були необхідними та фактично понесеними, а також обґрунтованими щодо розміру.

У зв'язку з тим, що спір між сторонами є нескладним та не потребує великих витрат на надання послуг адвоката, суд вважає за необхідне задовольнити відшкодування витрат за наданні адвокатські послуги у розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрікор Холдинг", вул. Шейгусівська, 1 а, с. Сергіївка Прилуцького району Чернігівської області, , (р/р 0501 в ФАБ „Південний" м. Київ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 (р/р НОМЕР_2 в ПАТ КБ Приватбанк), 261 135,72 грн. боргу,10 000 грн. витрат на адвокатські послуги та 5222,71 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 25.06.2015.

Суддя Ю.В. Федоренко .

.