ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2015 р.Справа № 922/2500/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Террос", м. Ізюм
про стягнення 348 833,41 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (позивач) звернулося до господарського суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Террос" (відповідача) про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 199 966,67 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі у розмірі 100 626,69 грн. та пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором у розмірі 48 240,05 грн. Позивач також просить суд стягнути з відповідача судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій через канцелярію суду заяві (вх. №24920 від 18.06.2015 р.) підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника позивача. Крім того, подав до суду додаткові письмові пояснення на відзив відповідача (вх.№24922 від 18.06.2015 р.), які долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні 05.05.2015 р. та у запереченнях на позовну заяву (вх. № 17719 від 05.05.2015 р.) представник відповідача просив у позові відмовити, наполягаючи на тому, що надана позивачем заява про відкриття поточного рахунку від 31.03.2014 р. не підтверджує укладення між сторонами договору банківського обслуговування, який включає в себе і кредитний договір, оскільки між сторонами не було дотримано письмової форми кредитного договору та не було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору (предмет, ціну, строк його дії, інші умови щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди).

У судовому засіданні 05.05.2015 р. було оголошено перерву до 04.06.2015 р.

Розглянувши клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача, суд вважає за можливе задовольнити його як таке, що не суперечить інтересам сторін та вимогам чинного законодавства.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

31.03.2014 року між позивачем (Банк) та відповідачем (Клієнт) було підписано Заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг (далі - заява), відповідно до якої відповідачеві було відкрито в ПАТ КБ "Приватбанк" поточний рахунок №2879 (а.с. 32).

Зі змісту даної Заяви вбачається, що клієнт підписавши цю заяву засвідчив свою згоду з умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені в мережі інтернет на сайті банку www.pb.ua, тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Крім того, у заяві зазначено, що своїм підписом клієнт приєднується та зобов'язується виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до договору, так і шляхом обміну інформацією відносно банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.pb.ua або інший Інтернет-/SMS-ресурс, зазначений банком).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач подав до ПАТ "Приватбанк" заявку на гарантований платіж (доручення на договірне списання) №285 від 11.04.2014 р. (а.с. 45), в якій зазначено про те, що операція (ії) по заявці виконуються у відповідності з "Умовами і правилами надання банківських послуг" - розділ 3.1.1, розділ 3.2.2 або окремо укладених з клієнтом договорів, регулюючих надання послуги "Гарантовані платежі". У випадку, якщо виконання даної заявки використовується з використанням наданих ПриватБанком кредитних коштів, то дана заявка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Приватбанку складають кредитно-заставний договір. Крім того у заявці зазначено про те, що відповідач підписав дану заявку електронно-цифровим підписом в системі Internet Banking Приват-24.

З огляду на викладене суд відхиляє доводи відповідача про те, що кредитний договір між сторонами у даній справі є фактично неукладеним, як помилкові.

Зі змісту повідомлення позивача про переказ коштів від 11.04.2014 р. (а.с. 46) вбачається, що відповідач почав користуватися послугою "Гарантований платіж" з 11.04.2014 р.

Розділом 3.1.1., 3.2.2. Умов та Правил надання банківських послуг (надалі - Умов) регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

За умовами п. 3.1.1.73 Умов Банк надає послугу гарантований платіж для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтом та його контрагентами, а також між Клієнтом і Банком (далі - послуга). Послуга надається у вигляді виконання Банком заявок на договірне списання коштів (далі - "гарантований платіж" або "заявка"), згідно якої клієнт-платник доручає Банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається Банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

Відповідно до п.3.2.2.1. Умов кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди.

Згідно з п. 3.1.1.74 Умов у разі необхідності отримання отримувачем послуги, платник за допомогою системи дистанційного обслуговування інтернет-клієнт-банк "Приват-24" (далі - "Приват-24") подає в Банк заявку на договірне списання коштів в установленій формі, обов'язковими реквізитами якої є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу. Всі зазначені реквізити вказані в виписках по рахунках.

Після отримання Банком за допомогою системи дистанційного обслуговування Заявки (система Internet Banking Приват-24 - офіційний канал зв'язку між Банком та клієнтом відповідно до п. 1.1.1.91. Умов), Банк розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75. Умов).

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в Банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує Банку відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує Банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, своєчасно провів ініційовані відповідачем Гарантовані платежі, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками за рахунками, відкритими для обслуговування рахунку відповідача.

Прострочена заборгованість у розмірі 199 966,67 грн. на рахунку відповідача виникла 26.05.2014 року і не була погашена.

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов у разі непогашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості.

Відповідно до п.3.2.2.7.5. Умов - Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого "Умовами, змінити умови кредитування-вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

27.03.2015 року позивач надіслав відповідачеві претензію №40411LG10S05Z від 25.03.2015 р. з вимогою терміново погасити заборгованість за договором банківського обслуговування б/н від 31.03.2014 р. (а.с. 49-50). Однак, відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не погасив.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 193 ГК України передбачено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язання за договором позивач нарахував та пред'явив до стягнення з відповідача пеню у розмірі 48 240,05 грн.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до 3.2.2.10.1. Умов у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3 цього Договору, термінів повернення кредиту , передбачених п.п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2 цього Договору, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4-3.2.2.9.6 цього Договору , Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, (в% річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права, передбаченого п. 3.2.2.2 цього Договору, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному в Заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Таким чином судом встановлено, що з боку відповідача мало місце порушення зобов'язань за послугою "Гарантований платіж", внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася заборгованість, розмір якої станом на 07.04.2015 р. становить 348 833,41 грн., з яких: 199 966,67 грн. заборгованість за кредитом, 100 626,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом та 48 240,05 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам та фактичним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч. 1 ст. 1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Враховуючи викладені вище норми закону та надані позивачем матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що умови та правила надання банківських послуг, до яких приєднався відповідач, підписавши Заяву, містять істотні умови змішаного договору банківського рахунку та кредитного договору.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" встановлено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

За таких обставин суд відхиляє доводи відповідача про те, що надана позивачем Заява про відкриття поточного рахунку від 31.03.2014 р. не підтверджує укладення між сторонами договору банківського обслуговування, який включає в себе і кредитний договір, оскільки між сторонами не було дотримано письмової форми кредитного договору та не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору кредитного договору, як такі, що суперечать нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За умовами ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підсумовуючи вищевикладені обставини, приписи закону і те, що суму заборгованості відповідачем не спростовано і не погашено, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі199 966,67 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 100 626,69 грн. та пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором у розмірі 48 240,05 грн. є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 6, 11, 526, 549, 610-612, 627-629, 634, 638-639, 1049, 1054, 1067 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-3, 12, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Террос" (64305, Харківська область, м. Ізюм, вул. Калініна, 30, ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) заборгованість за кредитом у розмірі 199 966,67 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 100 626,69 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором у розмірі 48 240,05 грн. та судовий збір у розмірі 6 976,67 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.06.2015 р.

Суддя О.В. Макаренко