РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Справа № 13/1616

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Павлюк І. Ю. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача - фізичної особи-підприємця Молотая Віталія Миколайовича на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 12.05.2015 року у справі №13/1616 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Хмельницької області від 30.08.2011 року у справі №13/1616 (колегія суддів: головуючий суддя Магера В.В., суддя Заверуха С.В., суддя Гладій С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Естокада" (м. Одеса)

до Фізичної особи-підприємця Молотая Віталія Миколайовича (м. Хмельницький)

про розірвання договору про спільну діяльність від 29.05.2003 року, визнання права власності на нерухоме майно, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на обладнання

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області (колегія суддів: головуючий суддя Магера В.В., суддя Заверуха С.В., суддя Гладій С.В.) від 12 травня 2015 року у справі №13/1616 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Естокада» до Фізичної особи-підприємця Молотая Віталія Миколайовича про розірвання договору про спільну діяльність від 29.05.2003 року, визнання права власності на нерухоме майно, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на обладнання, було відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Молотая Віталія Миколайовича про перегляд рішення по справі №13/1616 від 30.08.2011 року за нововиявленими обставинами. Рішення господарського суду Хмельницької області від 30.08.2011 року у справі №13/1616 залишено без змін /т.6, а.с. 25-28/.

Вказане ухвала обґрунтована тим, що постанову начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Хмельницького MB УМВС України в Хмельницькій області про закриття кримінального провадження від 18.03.2014 року, на яку заявник посилається як на підставу поданої заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, скасовано постановою першого заступника прокурора міста про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 07.03.2015 року. З огляду на це, суд прийшов до висновку, що підстава на яку посилається заявник в обгрунтування поданої заяви відсутня.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, відповідач - фізична особа-підприємець Молотай Віталій Миколайович звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Хмельницької області від 12.05.2015 року у справі №13/1616 скасувати, задоволити заяву про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 30.08.2011 року по справі №13/1616 за нововиявленими обставинами, скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 30.08.2011 року у справі №13/1616 та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ «Естокада» у задоволенні позову /т.6, а.с.36-37/. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що при додатковому проведенні кримінального провадження були встановлені такі обставини: достатніх доказів, які б вказували, що ТОВ «Естокада» з м.Одеси поставило апелянту в місто Хмельницький майно у вигляді складових збірного магазину та павільйону автосервісу з відповідним обладнанням відповідно зазначеного в Договорі про спільну діяльність переліку в ході слідства не здобуто; встановити водіїв автомобілів, які б з м.Одеси в м.Хмельницький доставляли майно у вигляді складових збірного магазину та павільйону автосервісу з відповідним обладнанням в ході слідства не представилось можливим; неможливість встановити наявність акту приймання-передачі чи будь-якого іншого документу, який би свідчи про те, що апелянт отримав майно у вигляді складових збірного магазину павільйону автосервісу з відповідним обладнанням. Факти встановлені у постанові про закриття кримінального провадження віл 18.03.2014 року спростовують факт виконання позивачем своїх обов'язків передбачених Договором про спільну діяльність. А тому є підстави вважати, що зазначені фактичні дані є нововиявленими обставинами, які спростовують висновки місцевого господарського суду та є істотними для правильного вирішення спору. Крім того, в основу рішення у справі №13/1616 було покладено факт внесення позивачем свого вкладу у спільну діяльність з відповідачем шляхом поставки відповідачу матеріалів та обладнання, які містяться у переліку, передбаченому Договором про спільну діяльність, та які були використані відповідачем при будівництві магазину та автосервісу. Проте обставини, які встановлені у постанові про закриття кримінального провадження від 18.03.2014 року спростовують факт виконання позивачем своїх обов'язків, передбачених Договором про спільну діяльність.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду (склад колегії суддів: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю.) від 28 травня 2015 року у справі №13/1616 було прийнято до провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Молотая В.М. до провадження та призначено дату судового засідання на 09 червня 2015 року /т.6, а.с.35/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09 червня 2015 року у справі №13/1616 було задоволено заяву судді Саврія В.А. про самовідвід у справі №13/1616 /т.6, а.с.46/.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 10 червня 2015 року №01-07/80 було призначено повторний автоматичний розподіл справи №13/1616 та визначено нову колегію суддів у складі: головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. /т.6, а.с.47/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10 червня 2015 року у справі №13/1616 апеляційну скаргу було прийнято до провадження вищезазначеною колегією суддів /т.6, а.с.49/.

Розпорядженням Голови Рівненського апеляційного господарського суду від 23 червня 2015 року, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Демидюк О.О. та відповідно до затверджених складів колегій, внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Павлюк І.Ю., суддя Дужич С.П.

Позивач своїм правом, передбаченим статтею 96 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Представник апелянта в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином /т.6, а.с. 50/.

В судове засідання апеляційної інстанції позивач не з'явився. Копію ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 року про прийняття апеляційної скарги до провадження і призначення її до розгляду на 24.06.2015 року апеляційною інстанцією надіслано на поштову адресу зазначену в ЄДРПОУ.

У пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 року №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Крім того, у пункті 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року №18 (з подальшими змінами і доповненнями) зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи положення статті 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 101 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням господарського суду Хмельницької області від 30.08.2011 року по справі №13/1616 позов ТОВ „Естокада", м.Одеса до Фізичної особи-підприємця Молотая Віталія Миколайовича, м.Хмельницький задоволено. Припинено право спільної часткової власності Фізичної особи-підприємця Молотая В.М. на магазин площею 94,3 кв.м. та автосервіс площею 473,6 кв.м., які розташовані за адресою: м.Хмельницький, вул.Трудова, 9/1. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством з іноземною інвестицією „Естокада", м.Одеса право власності на магазин та автосервіс загальною площею 567,9 кв.м., з якої магазин 94,3 кв.м. та автосервіс 473,6 кв.м., які розташовані за адресою: м.Хмельницький, вул.Трудова, 9/1. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством з іноземною інвестицією „Естокада", м.Одеса право власності на обладнання, яке знаходиться в будівлі та на території магазину та автосервісу, які розташовані за адресою: м. Хмельницький, вул. Трудова, 9/1.

Вказане рішення залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 27.12.2011 року.

07.05.2014 року на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла заява фізичної особи-підприємця Молотая В.М. про перегляд рішення по справі №13/1616 від 30.08.2011 року за нововиявленими обставинами.

В обгрунтування вказаної заяви відповідач зазначив наступне.

За результатами розгляду справи №13/1616 рішенням господарського суду від 30.08.2011 року було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями „Естокада" до фізичної особи-підприємця Молотая В.М.

Вказаним рішенням було розірвано Договір про спільну діяльність укладений сторонами 29 травня 2003 року; припинено право спільної часткової власності ФОП Молотая В.М. на магазин площею 94,3 кв.м. та автосервіс площею 473,6 кв.м., які розташовані по вул.Трудова, 9/1 в м.Хмельницький; визнано за ТОВ „Естокада" право власності на зазначені магазин та автосервіс загальною площею 567,9 кв.м.; визнано за ТОВ „Естокада" право власності на обладнання, яке знаходиться в будівлі та на території вказаних магазину та автосервісу, що розташоване за адресою: м.Хмельницький, вул.Трудова, 9/1.

Рішення було залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 27.12.2011 року

При цьому, заявник (відповідач) вказує, що приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що внесок позивача у спільну діяльність з відповідачем у вигляді будівельних матеріалів та обладнання, що перелічене у пункті 3.1. Договору про спільну діяльність, був використаний при будівництві магазину та автосервісу загальною площею 567,9 кв.м., які розташовані за адресою: вул.Трудова, 9/1 у м.Хмельницькому.

Заявник зазначає, що цю обставину місцевий господарський суд встановив виходячи із того, що належними і допустимими об'єктивними доказами внесення позивачем свого вкладу у спільну діяльність є: статут позивача та інші докази, які вказують на те, що спірне обладнання внесено до статутного фонду позивача і значиться у статутному фонді на даний час; акт перевірки податковим органом з використанням первинних документів щодо придбання і внесення такого внеску позивачем у спільну діяльність; відсутність належних та достатніх доказів придбання аналогічного обладнання відповідачем від інших осіб, перелік якого передбачено у Договорі про спільну діяльність як внесок позивача.

Таким чином, як вказує заявник, приймаючи рішення у справі місцевий господарський суд виходив із того, що позивач вніс свій вклад у спільну діяльність відповідно до укладеного із позивачем Договору про спільну діяльність.

Також, заявник звертає увагу суду на те, що 07.05.2010 року за заявою Є.Зюдхаймера було порушено кримінальну справу за фактом шахрайського заволодіння чужим майном за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України. При цьому, 27.03.2012 року Молотаю В.М. було пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, а кримінальну справу було направлено до суду. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 15.11.2012 року кримінальну справу по обвинуваченню Молотая В.М. у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, було направлено прокурору м. Хмельницького для організації проведення додаткового розслідування. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 05.03.2013 року постанова Хмельницького міськрайонного суду від 15.11.2012 року залишена без змін. При додатковому розслідуванні справи доказів, які б доводили факт поставки обладнання позивачем відповідачу на виконання Договору про спільну діяльність здобуто не було.

Заявник (відповідач) зазначає, що 28.12.2013 року звернувся до Господарського суду Хмельницької області з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Доказом, який засвідчував наявність нововиявлених обставин, відповідач зазначав постанову начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Хмельницького MB УМВС України в Хмельницькій області від 23.11.2013 року. Разом із тим, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.03.2013 року у справі №13/1616 у задоволенні заяви відповідача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами було відмовлено, оскільки вказана постанова, на яку відповідач посилався, як на доказ, була скасована постановою Хмельницького міськрайонного суду від 05.02.2014 року.

Таким чином, заявник зазначає, що обставини, які встановлені постановою про закриття кримінальної справи від 18.03.2014 року не досліджувалися Господарським судом Хмельницької області.

Заявник зазначає, що при додатковому проведенні кримінального провадження були встановлені такі обставини: достатніх доказів, які б вказували, що ТОВ „Естокада" з м.Одеси поставило Молотаю В.М. в м.Хмельницький майно у вигляді складових збірного магазину та павільйону автосервісу з відповідним обладнанням відповідно зазначеного в Договорі про спільну діяльність переліку в ході слідства не здобуто; встановити водіїв автомобілів, які б з м.Одеси в м.Хмельницький доставляли майно у вигляді складових збірного магазину та павільйону автосервісу з відповідним обладнанням в ході слідства не представилось можливим; неможливість встановити наявність акту приймання-передачі чи будь-якого іншого документу, який би свідчив про те, що Молотай В.М. отримав майно у вигляді складових збірного магазину павільйону автосервісу з відповідним обладнанням.

При цьому, заявник вважає, що факти, встановлені у постанові про закриття кримінального провадження від 18.03.2014 року, спростовують факт виконання позивачем своїх обов'язків, передбачених Договором про спільну діяльність. А тому, заявник вважає, що зазначені фактичні дані є нововиявленими обставинами, які спростовують висновки місцевого господарського суду та є істотними для правильного вирішення спору.

Заявник також стверджує, що в основу рішення у справі №13/1616 було покладено факт внесення позивачем свого вкладу у спільну діяльність з відповідачем шляхом поставки відповідачу матеріалів та обладнання, які містяться у переліку, передбаченому Договором про спільну діяльність, та які були використані відповідачем при будівництва магазину та автосервісу. На думку заявника, обставини, які встановлені у постанові про закриття кримінального провадження від 18.03.2014 pоку, спростовують факт виконання позивачем своїх обов'язків, передбачених Договором про спільну діяльність.

З огляду на викладене заявник стверджує, що зазначені фактичні дані є нововиявленими обставинами, які спростовують висновки місцевого господарського суду та є істотними для правильного вирішення спору. При цьому, заявник також зазначає, що вказані обставини відповідають усім трьом ознакам існування нововиявлених обставин, визначених положеннями статті 112 ГПК України, а саме: існування нововиявлених обставин на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність нововиявлених обставин для розгляду справи.

Окрім того, заявник із посиланням на норми статей 1132-1134, 1141 Цивільного кодексу України зазначає, що за відсутності факту внесення вкладу учасником у спільну діяльність у господарського суду Хмельницької області не було жодних правових підстав визнавати майно відповідача спільною власністю позивача і відповідача, припиняти право власності відповідача на майно та визнавати право власності позивача на майно.

З огляду на викладене, заявник (відповідач) просить суд задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення та прийняти нове рішення у справі №13/1616 про відмову у задоволенні позову позивача до відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із частиною 1 статті 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Відповідно до статті 114 ГПК України, рішення і ухвали, що набрали законної сили і прийняті судом першої інстанції, переглядаються господарським судом, який прийняв ці судові рішення.

Частиною другою статті 112 ГПК України визначено підстави для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, якими є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановляння ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №17 „Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" зазначено, що визначений статтею 112 ГПК перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами є вичерпним.

Відповідно до пункту 2 вищезазначеної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто, підтверджені належними і допустимими доказами.

При цьому, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 30.08.2011 року було задоволено позовні вимоги та розірвано Договір про спільну діяльність укладений сторонами 29.05.2003 року, припинено право спільної часткової власності на магазин та автосервіс, що по вул. Трудова, 9/1 в м. Хмельницький, визнано за позивачем право власності на зазначені магазин та автосервіс і на обладнання, яке знаходиться в будівлі та на території вказаних магазину та автосервісу.

Вказане рішення залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 27.12.2011 року.

Приймаючи таке рішення, господарський суд виходив з того, що належними і допустимими об'єктивними доказами внесення позивачем свого вкладу у спільну діяльність є: статут позивача та інші докази, які вказують на те, що спірне обладнання внесено до статутного фонду позивача і значиться у статутному фонді на даний час; акт перевірки податковим органом з використанням первинних документів щодо придбання і внесення такого внеску позивачем у спільну діяльність; відсутність належних та достатніх доказів придбання аналогічного обладнання відповідачем від інших осіб, перелік якого передбачено у Договорі про спільну діяльність як внесок позивача; а також суб'єктивні обставини - дії відповідача після завершення будівництва спірного майна, спрямовані на одноособове вилучення його із спільної діяльності та подальша реалізація третій особі саме в розмірі (частині), яка є ідентичною внеску позивача у спільну діяльність.

В своїй заяві від 07.05.2014 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідач, як на нововиявлені обставини посилається на дані, які були встановлені у постанові начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Хмельницького МВ УМВС України у Хмельницькій області від 18.03.2014 року про закриття кримінального провадження, а саме, що при додатковому проведенні кримінального провадження були встановлені такі обставини: достатніх доказів, які б вказували, що ТОВ „Естокада" з м. Одеси поставило Молотаю В.М. в м. Хмельницький майно у вигляді складових збірного магазину та павільйону автосервісу з відповідним обладнанням відповідно зазначеного в Договорі про спільну діяльність переліку в ході слідства не здобуто; встановити водіїв автомобілів, які б з м. Одеси в м. Хмельницький доставляли майно у вигляді складових збірного магазину та павільйону автосервісу з відповідним обладнанням в ході слідства не представилось можливим; неможливість встановити наявність акту приймання-передачі чи будь-якого іншого документу, який би свідчив про те, що Молотай В.М. отримав майно у вигляді складових збірного магазину павільйону автосервісу з відповідним обладнанням.

Заявник вважає, що факти, встановлені даною постановою, спростовують висновки місцевого господарського суду при прийнятті рішення.

Місцевим господарським судом правомірно не взято до уваги посилання заявника (відповідача) на факти встановлені у постанові начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Хмельницького МВ УМВС України у Хмельницькій області від 18.03.2014 року як на нововиявлені обставини з огляду на наступне.

Судами враховується, що в рамках розгляду слідчим матеріалів досудового розслідування не досліджувались обставини, які були встановлені господарським судом під час розгляду справи №13/1616 та покладені в основу прийнятого рішення (положення Договору про спільну діяльність, рішення суду у справі №8/4656 та довідка державної податкової інспекції від 13.01.2014 року, тощо).

Натомість вказаною постановою встановлено лише той факт, що у діях Молотая В.М. відсутні ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, оскільки те, що Молотай В.М. отримав від ТОВ „Естокада" з м.Одеси у вигляді складових збірного магазину та павільйону автосервісу з відповідним обладнанням, згідно переліку зазначеного в договорі про спільну діяльність від 29.05.2003 року є лише припущенням.

Судами також приймається до уваги, що у вказаній постанові про закриття кримінального провадження від 18.03.2014 року окрім тих обставин, на які у своїй заяві посилається заявник (відповідач) містяться й інші встановлені факти. Зокрема, у постанові зазначено, що у Молотая В.М. відсутні докази, які б підтверджували придбання ним обладнання та збірної станції технічного обслуговування, що розташована по вул. Трудовій, 9/1, в м. Хмельницькому.

Крім того, при винесенні рішення у справі №13/1616 господарським судом було встановлено, що 29.05.2003 року між ТОВ „Естокада" та приватним підприємцем Молотаєм В.М. був укладений договір про спільну діяльність, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., зареєстрований за №3665.

Крім того, відповідно до пункту 1.1 вказаного договору, сторони зобов'язувалися шляхом об'єднання майна, майнових та особистих немайнових прав і зусиль спільно діяти в сфері будівництва та подальшої експлуатації магазину та автосервісу, розташованого у м.Хмельницькому по вул. Трудовій, 9/1, без створення юридичної особи з метою одержання прибутку.

Відповідно до пункту 3.1.1 договору, ТОВ „Естокада" зобов'язувалася в термін протягом 10-ти днів з моменту підписання даного договору здійснити внесок у вигляді майна, перелік якого є ідентичним, як вже зазначалося вище, переліку майна, зазначеному в статуті ТзОВ „Естокада". Крім того, позивач зобов'язувався не перешкоджати ПП Молотаю В.М. у веденні справ по даному договору (пункт 3.1.3 договору).

В свою чергу, ПП Молотай В.М. зобов'язувався, в термін протягом 10 днів з моменту підписання даного договору здійснити внесок у вигляді: незавершений будівництвом магазин з автосервісом, готовністю 32%, розташований на земельній ділянці, площею 0,0700 га, що в м. Хмельницькому, вул. Трудова, 9/1, яка надана останньому на підставі рішення 10 сесії Хмельницької міської ради 29 від 12.02.2003 року та договору оренди земельної ділянки від 19.05.2003 року.

Керівництво сумісною діяльністю за даним договором, а також ведення спільних справ було доручено Молотаю В.М., який є повноважним представником ТОВ „Естокада", керує сумісною діяльністю та чинить усі необхідні юридичні дії та акти для досягнення поставленої за договором цілі (пункти 5.3 - 5.5 договору).

13.04.2004 року між цими ж сторонами було укладено зміни до договору про спільну діяльність від 29.05.2003 року, а саме змінено усі пункти договору, які стосувалися керівництва спільною діяльністю, зокрема, таке керівництво з підприємця Молотая В.М. покладено на ТОВ „Естокада".

При цьому колегією суддів звертається увага, що у постанові слідчого, на яку посилається заявник у своїй заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами вказано, що допитаний Молотай В.М. зазначає, що умови договору про спільну діяльність йому були відомі, однак з боку ТОВ „Естокада" умови договору виконані не були і обладнання та матеріали зазначені в договорі йому поставлені не були. При цьому, у постанові відсутні посилання на докази, які підтверджують вказаний факт, а містяться посилання лише на показання самого Молотая В.М., який в свою чергу, як вже зазначалось раніше, докази на підтвердження придбання матеріалів та обладнання надати не може.

Натомість, факт передачі майна ТОВ „Естокада" у спільну діяльність підтверджується й тим, що майно, яке відображено в договорі про спільну діяльність повністю співпадає із майном, яке Зюдхаймер Є. вніс до статутного капіталу ТОВ „Естокада".

Судами обох інстанцій приймається до уваги, що вказаний договір (під час його дії) сторонами не оспорювався. Відповідач (ФОП Молотай В.М.) не вчиняв будь-яких дій щодо невиконання ТОВ „Естокада" умов вказаного договору, а факт внесення майна до статутного капіталу товариства сторонами не оспорювався.

Окрім того, достовірність чи чинність вказаного договору не виступала об'єктом дослідження при розгляді слідчим матеріалів досудового розслідування.

Як вірно встановлено господарським судом Хмельницької області, у своєму рішенні від 30.08.2011 року суд першої інстанції також посилався на той факт, що рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №8/4656 від 18.10.2004 року позов підприємця Молотая В.М. до Хмельницького бюро технічної інвентаризації було задоволено і визнано за ним право власності на спірний об'єкт нерухомого майна та зобов'язано Хмельницьке БТІ провести державну реєстрацію права власності за підприємцем Молотаєм В.М..

Однак, постановою Вищого господарського суду України від 28.04.2009 року касаційну скаргу ТзОВ „Естокада" задоволено, рішення господарського суду у справі №8/4656 від 19.11.2004 року скасовано а справу передано на новий розгляд суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 22.10.2009 року у вказаній справі під час нового розгляду позовну заяву підприємця Молотая В.М. залишено без розгляду. Вказана ухвала в апеляційному та касаційному порядках не оскаржувалася.

При цьому, скасовуючи рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.2004 року, Вищий господарський суд України у своїй постанові від 28.04.2009 року зазначив, що у даному випадку судом було прийнято рішення про задоволення позовних вимог щодо майна, яке було спільною частковою власністю, однак перейшло у одноособову власність підприємця Молотая В.М., що суперечить договору про спільну діяльність та статті 258 Цивільного кодексу України.

Окрім того, при винесенні рішення судом першої інстанції було встановлено, що в період чинності рішення господарського суду Хмельницької області та після реєстрації права власності на об'єкти спірного майна у Хмельницькому БТІ 29.10.2004 року за №8700280, між Молотаєм В.М. як фізичною особою та фізичною особою Марунич А.М. м. Одеса, 05.11.2005 року був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу 71/100 частини нежилого приміщення магазину та автосервісу, що знаходиться у м. Хмельницькому по вул. Трудовій, 9/1 та складає площу 567,9 м.кв.

В подальшому, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.02.2010 року в позові ТзОВ „Естокада" до відповідачів - Молотая В.М. та Марунич А.М. про визнання недійсним вказаного вище договору купівлі-продажу частини нежилого приміщення від 05.11.2005 року, відмовлено.

Однак, рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 21.04.2010 року зазначене вище рішення Хмельницького міськрайонного суду було скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову; визнано недійсним договір купівлі-продажу частини нежитлового приміщення від 05.11.2005 року. Зазначене рішення апеляційного суду ухвалою Верховного Суду України від 20.09.2010 року залишено без змін.

У відповідності до вимог статті 35 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом також звертається увага на те, що вказаною статтею передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Разом із тим вказана стаття не містить положення щодо преюдиційності обставин, встановлених у постанові слідчого.

Колегією суддів враховано, що постанова начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Хмельницького MB УМВС України в Хмельницькій області про закриття кримінального провадження від 18.03.2014 року, на яку заявник посилається як на підставу поданої заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами скасовано постановою першого заступника прокурора міста про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 07.03.2015 року. З огляду на це, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що підстава на яку посилається заявник в обгрунтування поданої заяви відсутня.

Відповідно до пункту 2 абзацу 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №17 „Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" встановлено, що необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Згідно пункту 8.6 вказаної Постанови Пленуму ВГСУ зазначено, що прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Враховуючи вище викладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви фізичної особи-підприємця Молотая Віталія Миколайовича про перегляд рішення по справі №13/1616 від 30.08.2011 року за нововиявленими обставинами.

Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105,106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 12.05.15 року у справі №13/1616 залишити без змін, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Молотая Віталій Миколайовича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 13/1616 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Дужич С.П.