ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

16.06.2015р. Справа № 917/854/15

За позовом Державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2" Державного агентства резерву України, м. Кіровоград, пр. Інженерів 2

до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна фірма "Центр ЛТД", м. Кременчук, Полтавська область, просп.. 50 років Жовтня,54А

про стягнення розмірі 100 466,79 грн. (відповідно до заяви про зменшення позовних вимог від 16.06.2015р.)

Суддя Іваницький Олексій Тихонович

Секретар судового засідання Олефір О.І.

Представники сторін:

Від позивача: Михайлова С.В. дов. в матеріалах справи

Від відповідача : представник не з"явився

Суть спору: розглядається позовна заява Державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2" Державного агентства резерву України про стягнення заборгованості за Договором на постачання природного газу за регульованим тарифом № ПГ-ОЗБ (к) від 31.12.2013р. в розмірі 100 466,79 грн.(відповідно до заяви про зменшення позовних вимог від 16.06.2015р.)

11.03.2014 року за вхідним № 2969(канцелярії суду) представник позивача подав заяву про приєднання до матеріалів справи витягу з ЄДР 36274107 Серія АБ № 017060. Суд надану заяву та витяг ЄДР прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

16.06.2015р. представник позивача подав заяву про зменшення розмірі позовних вимог в частині нарахування пені в розмірі 6645,66 грн.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд розцінює дану заяву як зменшення розміру позовних вимог та приймає її до розгляду в даному позовному провадженні як таку, що подана відповідно до чинних процесуальних норм. Спір розглядається в межах предмету спору в редакції наведеної заяви. При цьому судом враховано п. 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, відзив на позовну заяву не подав, хоч і був належним чином повідомлений про час та дату засідань (поштові повідомлення в матеріалах справи).

Сторони відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час і місце проведення судових засідань та про покладені на них судом обов'язки, про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, та достатністю документальних доказів в матеріалах справи для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд відмовляє в задоволенні позову виходячи з наступного:

Згідно наданого Позивачем Статуту Державного підприємства "Кіровоградський комбінат, хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України засноване на державній власності і належить до сфери управління Державною агентства резерву України, що діє відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 № 463/201) "Про Положення про Державне агентство резерв) України".

31 грудня 2013 між Держаним підприємством "Кіровоградський КХП №2" (далі -ДП "Кіровоградський КХП №2" ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна фірма "Центр ЛТД" (далі - ТОВ Будівельна фірма "Центр ЛТД") укладено Договір про надання робіт та послуг № 04/18/83/4 (далі -Договір)

За умовами Договору, Виконавець (ДП "Кіровоградський КХП №2") зобов'язується за завданням ї Замовника (ТОВ Будівельна фірма "Центр ЛТД") надавати послуги подачі, забирання, вагонів, користування коліями відповідно до Договору № 18/347 від 25.11.13 укладеного між ДП "Кіровоградський КХП №2", та Кіровоградською філією ПрАТ "Київ-МПГТЗТ" та послуг по зберіганню залізничних вагонів (надалі - Майна) в порядку та на умовах визначених цим договором.

Розділом 2 Договору встановлено, що Вартість послуг пов'язаних з подачею, забиранням вагонів та користуванням коліями визначається сторонами по факту їх надання по результатам, що фіксується в актах здачі - приймання робіт (надання послуг) наданого Виконавцю Кіровоградською філією ПрАТ "Київ-Дніпровське МПГТЗТ" та відшкодовується Замовником.

Вартість послуг по зберіганню Майна до 31 грудня 2014 року складала 4,00 грн.. за 1 (один) вагон на добу в т.ч. ПДВ, з 01 січня 2015 вартість послуги була збільшена та становить 5, 40 грн. за 1 вагон на добу в т.ч. ПДВ

Відповідно до пунктів 2.4 -2.5 Договору, Замовник зобов'язаний перерахувати суму зазначену в акті здачі - приймання робіт (надання послуг) протягом 3 днів з моменту підписання такого акту на розрахунковий рахунок Виконавця. До 10 числа кожного поточного місяця Замовник зобов'язаний перерахувати передоплату в розмірі 50% від суми вартості виконаних послуг зазначених в акті здачі-приймання робіт (надання послуг) за минулий місяць.

Розділом 3 договору передбачено, що одним із обов'язків Покупця є сплата послуги, на умовах та в порядку зазначеному в розділі 2 цього Договору.

Відповідно до Додаткової угоди № 04/435 від 31.12.2015 було продовжено строк дії основного Договору до 31 грудня 2015 року, але в будь-якому разі до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором.

Відповідно до наданих ДП "Кіровоградський КХП №2" Актів виконаних робіт у період з 03.07.2013 по 01.03.2015 ним було надано послуги ТОВ Будівельна фірма "Центр ЛТД" на загальну суму 341693,71 грн.

Відповідачем за надані послуги було сплачено 249515,64 грн., що підтверджується виписками банку.

ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів" в порядку досудового врегулювання спору було направлено на адресу ТОВ Будівельна фірма "Центр ЛТД" акти взаєморозрахунків разом з Претензіями щодо сплати заборгованості 13.03.2014, 28.04.2013, 24.11.2014, 04.12.2014 (в матеріалах справи).

ТОВ Будівельна фірма "Центр ЛТД" в порушення взятих на себе зобов"язань за Договором оплата в повному обсязі не проведена, акти взаєморозрахунків не підписані., заборгованість останнього складає 92178,07 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору про надання послуг.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов'язання за Договором про надання послуг. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вищезазначеним договором та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України не сплатив вартість отриманих послуг. Заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи складає 92178,07 грн.. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 92178,07 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно із ст. 3 Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (із змінами) розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Розділом 4 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату поставленого товару Покупець сплачує пеню на користь Продавця в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день затримки платежу.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 6645,66 грн. пені за період з 03.02.2014 р. по 07.03.2014 р. (відповідно до заяви про зменшення позовних вимог від 16.06.2015р., яку прийнято судом 16.06.2015р.), суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в цій частині відповідно приписів Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України є правомірними, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

За приписами п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1643,06 грн. інфляційні втрати за період з 03.02.2014 р. по 07.03.2014 р., суд визнає його вірним (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Згідно зі статтею 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги зв"язку в розмірі 92178,07 грн. та 3% річних в розмірі 1643,06 грн. підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом / статті 43 ГПК України.

Понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2122,54 грн. покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 49 ГПК України.

Позивач відповідно до статей 32-34,36,38 ГПК України надав належні докази, довів обставини на які він посилався як підставу своїх вимог та обґрунтував які дають підставу суду позов задовольнити повністю.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким позовні вимоги задоволено повністю.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна фірма «Центр ЛТД» (м. Кременчук, Полтавська область, просп.. 50 років Жовтня, 54А , код 21074215) на користь Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України (м. Кіровоград, пр. Інженерів 2, код 00951862) заборгованості за Договором про надання робіт та послуг № 04/18/83/4 від 31.12.2013р. в розмірі 100 466,79 грн., а саме основна заборгованість - 92178,07 грн.., 6645,66 грн. - пеня, 3% річних в розмірі 1643,06 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 2122,54 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 23.06.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.