ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р. Справа № 923/759/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни, м. Київ

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Генічеськ Херсонської області

про стягнення 161 874,84 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Костнічев І.С., уповн. представник, довіреність № 13-11-14292 від 05.06.2015р.;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі порушено за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни, (позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (відповідач) з вимогами про стягнення 161 874,84 грн., з них 130 055,17 грн. заборгованості за кредитом, 7 223,51 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 476,87 грн. річних (3 %) за прострочення зобов'язань за кредитом, 13,82 грн. річних (3 %) за прострочення зобов'язань за процентами, 14 045,96 грн. інфляційних втрат за прострочення зобов'язань за кредитом, 245,81 грн. інфляційних втрат за прострочення зобов'язань за процентами, 9 537,38 грн. пені за прострочення зобов'язань за кредитом та 276,32 грн. пені за прострочення зобов'язань за процентами, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором від 07.07.2014р. № 1/ДПД/2014-980 про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з зазначених у позовній заяві підстав.

Відповідач належним чином повідомлений судом про місце та час розгляду справи, проте, відповідач або його представник в судове засідання не прибули.

10.06.2015р. через канцелярію суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без його участі (а.с.33) та відзив на позовну заяву (а.с.34-36), з доказами на обґрунтування позиції відповідача у спорі. Згідно з відзивом відповідач позовні вимоги визнає в розмірі 133 225,29 грн., з яких 130 055,17 грн. заборгованості за кредитом, 2276,00 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом за лютий 2015 року, 894,12 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом за березень 2015 року, по 11.03.2015р., включно. В іншій частині позовних вимог відповідач проти задоволення позову заперечує, стверджуючи про прострочення відповідачем виконання зобов'язань за кредитним договором з вини позивача. Даний відзив, також, містить у собі наступні вимоги відповідача до суду: "2. Зобов'язати позивача виконати умови договору застави та погасити заборгованість в сумі 133 225,29 грн. за рахунок застави. 3. Зобов'язати позивача, після повного погашення кредиту, зняти обтяження з предмету застави в єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна".

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка представника сторони у судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи у разі, якщо за його відсутності неможливо розглянути певну справу. Неявка відповідача або його представника не унеможливлює розгляд справи № 923/759/15. Розгляд справи за відсутності відповідача або його представника, при тому, що відповідача належним чином повідомлено судом про місце та час розгляду справи, не є порушенням процесуальних прав відповідача.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні 16.06.2015р., відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" (надалі - банк) та Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - відповідач) 07.07.2014р. уклали між собою кредитний договір № 1/ДПД/2014-980 про надання відновлювальної кредитної лінії з вільним режимом кредитування, на умовах якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит, в межах відновлювальної кредитної лінії, з лімітом кредитування 1 000 000,00 грн., строком користування кредитними коштами з 07.07.2014р. по 11.03.2015р., зі сплатою відповідачем за користування кредитними коштами 22,5 % річних по строковій заборгованості та 25,5 % річних по простроченій заборгованості, цільовим призначенням на закупівлю будівельних матеріалів, оплату робіт (послуг) та ін. (надалі - кредитний договір). Згідно з п. 2.1. цього договору надання кредитних коштів в межах вказаної кредитної лінії здійснюється шляхом списання грошових коштів меморіальним ордером з позичкового рахунку відповідача та зарахування цих коштів на поточний рахунок відповідача, які (рахунки) відкрито у банку. Згідно з п.2.2. кредитного договору повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється відповідачем шляхом сплати грошових коштів на рахунок банку, з наведення призначення платежу (погашення кредиту або сплата відсотків); відсотки за користування кредитом сплачуються відповідачем до п'ятого числа кожного місяця, наступного за звітним. Згідно з п. 2.3. кредитного договору відсотки за користування кредитними коштами в межах ліміту кредитування нараховуються у валюті кредиту, щомісячно, в останній робочий день місяця, на суму заборгованості за кредитною лінією. Період нарахування відсотків починається з дня надання кредитних коштів і не включає останній календарний день користування кредитними коштами. При цьому, відсотки нараховуються методом "факт/360".

Згідно з п. 3.3.1. кредитного договору відповідач зобов'язався повернути банку в повному обсязі кредитні кошти в строки та на умовах, які визначено даним договором. Згідно з п.1.3. та п. 3.3.3. кредитного договору відповідач зобов'язався сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами у встановленому договором розмірі, в строки та на умовах, які визначено даним договором.

Відповідно до п. 6.7. кредитного договору даний договір набуває чинності з дати підписання та діє до повного виконання сторонами даного договору своїх договірних зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі, та в якому передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються норми Цивільного кодексу України щодо позики, якщо інше не встановлено нормами цього ж Кодексу щодо кредиту, не випливає з суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, яку суд застосовує до спірних відносин згідно з ч. 2 ст. 1054 цього ж Кодексу, позичальник, який своєчасно не повернув суму кредиту, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

За ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3 %) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Згідно з ч. 1 ст. 230 цього ж Кодексу штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 343 Господарського кодексу України та ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору за прострочення відповідачем строків повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами відповідач зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми, за кожний день прострочення.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином та в повному обсязі: в період з 07.07.2014р. по 13.08.2014р. відповідачеві було видано кредитні кошти у загальній сумі 260 000,00 грн., з цільовим призначенням на оплату будівельних матеріалів та будівельних робіт, на оплату товару. Проте, відповідач в порушення наведених норм закону та умов кредитного договору, зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами на умовах договору належним чином не виконав, що підтверджується меморіальними ордерами та виписками банку по рахунках відповідача за період з 07.07.2014р. по 25.04.2015р. (а.с.16-18, 55-60).

Станом на 25.04.2015р., у зв'язку з порушеннями відповідачем зобов'язань за кредитним договором, за відповідачем обліковувалося заборгованість за цим договором у загальній сумі 137 278,68 грн., з яких 130 055,17 грн. заборгованості за кредитом, 7223,51 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом. Розрахунок заборгованості (а.с.14) судом перевірений.

За неналежне виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування цими коштами за кредитним договором позивач нарахував відповідачеві:

- річні (3 %) у сумі 476,87 грн. за прострочення зобов'язань з повернення кредиту;

- річні (3 %) у сумі 13,82 грн. за прострочення зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитними коштами;

- інфляційні втрати у сумі 14 045,96 грн. за прострочення зобов'язань з повернення кредиту;

- інфляційні втрати у сумі 245,81 грн. за прострочення зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитними коштами;

- пеню у сумі 9 537,38 грн. за прострочення зобов'язань з повернення кредиту;

- пеню у сумі 276,32 грн. за прострочення зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитними коштами;

Розрахунки вказаних річних (3 %), втрат від інфляції та пені (а.с.14-15) судом перевірені.

Відповідачем не надано контррозрахунків сум заявлених до стягнення з нього заборгованості за кредитом, заборгованості по відсотках за користування кредитом, річних (3 %), втрат від інфляції та пені.

Також, відповідачем не надано доказів сплати, повністю або частково, заявлених до стягнення з нього заборгованості за кредитом, заборгованості по відсотках за користування кредитом, річних (3 %), втрат від інфляції та пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 616 Цивільного кодексу України у випадку, коли порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, яка стягується з боржника. Згідно з ч. 2 цієї ж статті суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 219 Господарського кодексу України у випадку, коли правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов'язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також, інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, які (пояснення) на вимогу суду, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розглядові в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводами відзиву відповідача та доданими до цього відзиву доказами не спростований факт невиконання (прострочення) відповідачем зобов'язань перед позивачем за кредитним договором. Докази іншого у справі відсутні, й даний факт відповідачем не заперечується, що слідує з відзиву на позовну заяву.

Доводи відповідача про невиконання ним зобов'язань за кредитним договором з вини позивача відхиляються судом з наступних підстав. Відповідачем не надано суду належних доказів наявності вини позивача у невиконанні (простроченні) відповідачем зобов'язань за кредитним договором. Припинення позивачем з лютого 2015 року виплат за укладеним між ПАТ КБ "Надра" та п. Косовим В.А. договором строкового банківського вкладу від 20.03.2014р. № 1872714 (а.с.46) не приймається судом в якості доказу наявності вказаної вини позивача.

З матеріалів справи слідує, що з 06.02.2015р. на підставі рішення від 05.02.2015р. № 26 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру виведення позивача (ПАТ КБ "Надра"), шляхом запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ КБ "Надра", у відповідності до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с.23). Відповідачем не доведено суду, що припинення позивачем з лютого 2015 року виплат за договором строкового банківського вкладу від 20.03.2014р. № 1872714 суперечить положенням Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, положенням Розділу VІІ "Тимчасова адміністрація" цього Закону.

Доводи відповідача про необґрунтованість застосування до нього штрафних санкцій за невиконання зобов'язань за кредитним договором, з підстав відсутності у відповідача інших фінансових джерел (крім виплат за вказаним договором строкового банківського вкладу від 20.03.2014р. № 1872714) для виконання власних зобов'язань за кредитним договором, відхиляються судом, враховуючи на норми ст.193, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України Господарського кодексу України, ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України.

Доводи відповідача про необґрунтованість застосування до нього штрафних санкцій за невиконання зобов'язань за кредитним договором, з підстав нездійснення позивачем погашення заборгованості відповідача за кредитним договором за рахунок предмета застави, у відповідності до укладеного між ПАТ КБ "Надра" та п. Косовим В.А. договору застави майнових прав від 07.07.2014р. № 1/ДПД/2014-980, відхиляються судом, оскільки згідно ст.4 цього договору застави звернення позивачем стягнення на предмет застави з метою погашення вказаної заборгованості відповідача є правом, а не обов'язком позивача (а.с.40-43). Відповідачем не доведено того, що незвернення позивачем стягнення на предмет застави за вказаним договором застави, з метою погашення заборгованості відповідача за кредитним договором, суперечить умовам кредитного договору або ж нормам закону.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно ж наявних за текстом відзиву на позовну заяву вимог відповідача до суду про зобов'язання позивача виконати умови договору застави та погасити заборгованість в сумі 133 225,29 грн. за рахунок застави, а також, про зобов'язання позивача, після повного погашення кредиту, зняти обтяження з предмету застави в єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

До цього відзиву додано копії укладених між фізичною особою - п. Косовим В.А. та ПАТ КБ "Надра" договору застави майнових прав від 07.07.2014р. № 1/ДПД/2014-980 та договору строкового банківського вкладу від 20.03.2014р. № 1872714, з додатковою угодою № 1 від 07.07.2014р. до цього договору. Виходячи з цього та в контексті доводів відзиву, суд розглядає вказані вимоги відповідача, як вимоги про зобов'язання судом позивача до виконання умов, саме, договору застави майнових прав від 07.07.2014р. № 1/ДПД/2014-980 та погашення заборгованості відповідача за кредитним договором в сумі 133 225,29 грн. за рахунок застави, на умовах даного договору застави, а також, про зобов'язання судом позивача зняти обтяження з предмету застави за даним договором застави в єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ст.ст. 2 та 41 ГПК України вимоги зацікавлених осіб щодо захисту їхніх порушених (або оспорюваних) прав і охоронюваних законом інтересів мають розглядатися господарським судом в порядку позовного провадження, за позовом зацікавленої сторони - позивача. Відповідно ж до ст. 60 ГПК України відповідач має право на подання зустрічного позову. При цьому, позов, у тому числі, й зустрічний позов, подається до господарського суду у встановленому ГПК України порядку, шляхом подання письмової позовної заяви, оформлення якої (щодо змісту заяви та додатків до неї) має відповідати вимогам ст.ст.54, 57 ГПК України.

Виходячи з цього, будь-які вимоги відповідача за первісним позовом до позивача за цим позовом, які стосуються суті спору та спрямовані на захист прав відповідача від порушення їх позивачем, у разі, коли ці вимоги наведено у відзиві відповідача на позовну заяву не підлягають розгляду господарським судом по суті, оскільки заявлені у спосіб, який не відповідає вимогам ГПК України стосовно подання позову.

Поряд з цим, відповідно до ст. 1 ГПК України та роз'яснень згідно п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" неможливою є участь фізичної особи, в якості сторони в судовому процесі, при вирішенні господарського спору в порядку позовного провадження, за винятком спорів, що пов'язані з приватизацією державного та комунального майна (крім, спорів про приватизацію державного житлового фонду) та спорів, які виникають з корпоративних відносин.

Спір за вимогами про зобов'язання позивача до виконання умов договору застави майнових прав від 07.07.2014р. № 1/ДПД/2014-980 та погашення заборгованості відповідача за кредитним договором в сумі 133 225,29 грн. за рахунок застави, на умовах даного договору застави, а також, про зобов'язання позивача зняти обтяження з предмету застави за даним договором застави в єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна, не пов'язаний з приватизацією державного та комунального майна, виник не з корпоративних відносин. Вказані договори укладено між ПАТ КБ "Надра" та п. Косовим В.А., як фізичною особою. Відповідач у даній, № 923/759/15, справі фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не є стороною а ні договору застави майнових прав від 07.07.2014р. № 1/ДПД/2014-980, а ні договору строкового банківського вкладу від 20.03.2014р. № 1872714. Виходячи з цього вказані вимоги до ПАТ КБ "Надра" мають розглядатися судом загальної юрисдикції за відповідним позовом фізичної особи п.Косова В.А. до ПАТ КБ "Надра".

Відповідно до ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Згідно з п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати за станом на 01.01.2015р. становив 1 218,00 грн. У травні 2015 року позивачем подано до господарського суду позовну заяву з вимогами про стягнення 161 874,84 грн. У відповідності до п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання у 2015 році до господарського суду позовної заяви з вимогами про стягнення 161 874,84 грн. сплаті підлягає судовий збір у сумі 3 237,50 грн.

3 237,50 грн. = (161 874,84 грн. / 100 %) х 2 %

Рішенням від 05.02.2015р. № 26 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 06.02.2015р. розпочато процедуру виведення позивача (ПАТ КБ"Надра"), шляхом запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ КБ"Надра" на три місяці, з 06.02.2015р. по 05.05.2015р., призначено уповноважену особу цього Фонду на здійснення тимчасової адміністрації позивача (тимчасового адміністратора) та доручено цій особі приступити з 06.02.2015р. до виконання обов'язків відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с.23).

Рішенням від 23.04.2015р. № 85 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ"Надра" продовжено по 05.06.2015р. та продовжено по 05.06.2015р. повноваження уповноваженої особи цього Фонду на здійснення тимчасової адміністрації позивача (тимчасового адміністратора).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також, діють у визначених цією особою межах та порядку (а.с.24).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 37 цього ж Закону уповноважена особа вказаного Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Позов задовольняється у повному обсязі, доказів звільнення від сплати судового збору за даним позовом відповідачем не надано, тому судовий збір повністю, у сумі 3 237, 50 грн., має бути покладений на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (місце проживання: 75500, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; інші реквізити суду невідомі) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, буд.15; ідентифікаційний код юридичної особи 20025456; інші реквізити суду невідомі) 130 055 (сто тридцять тисяч п'ятдесят п'ять) грн. 17 коп. заборгованості за кредитом, 7 223 (сім тисяч двісті двадцять три) грн. 51 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 14 291 (чотирнадцять тисяч двісті дев'яноста одна) грн. 77 коп. інфляційних втрат, 490 (чотириста дев'яноста) грн. 69 коп. річних (3 %), 9 813 (дев'ять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 70 коп. пені.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (місце проживання: 75500, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; інші реквізити суду невідомі) на користь державного бюджету до спеціального рахунку р/р3002, МФО 852010, одержувач УДКСУ у місті Херсоні, банк ГУДКСУ у Херсонській області, ) 3 237 (три тисячі двісті тридцять сім) грн. 50 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.06.2015р.

Суддя К.В. Соловйов