РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015Справа №910/8744/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД МЕТА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа"

про стягнення 1418386,79 грн.

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін:

Від позивача: Клочко С.В. (дов.)

Від відповідача: Перетятько В.Е. (дов.)

У судовому засіданні 16.06.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНД МЕТА" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" 210829,46 грн. заборгованості за договором поставки № NF від 27.01.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2015 порушено провадження у справі № 910/8744/15-г та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.04.2015.

21.04.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД МЕТА" надійшли клопотання про відкладення розгляду справи та заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої, позивач просить стягнути з відповідача: 1268862, 04 грн. - сума основного боргу за договором поставки № NF від 27.01.2015р., 13219,84 грн. - 3% річних, 136304,91 грн. - інфляційні втрати, а також судові витрати.

Частиною 4 ст. 22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Заява про збільшення позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД МЕТА" в судове засідання 21.04.2015 не з'явився, витребуваних судом документів не надав, проте, від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" в судове засідання 21.04.2015 не з'явився, витребуваних ухвалою від 10.04.2015 документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 розгляд справи №910/8744/15-г відкладено на 19.05.2015.

18.05.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" надійшло клопотання про припинення провадження у справі на підставі за п. 5. ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

19.05.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД МЕТА" надійшли документи по справі, заперечення на клопотання відповідача про припинення провадження у справі та клопотання про фіксування судового процесу.

Відповідно до ч. 7 ст. 811 ГПК України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНД МЕТА" заявлено клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, при подальшому розгляді справи № 910/8744/15-г буде здійснюватись фіксування судового процесу.

В судове засідання 19.05.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні 19.05.2015 у справі № 910/8744/15-г оголошено перерву до 26.05.2015.

26.05.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД МЕТА" надійшли клопотання про фіксування судового процесу та клопотання про відкладення розгляду справи.

26.05.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" надійшли документи по справі.

В судове засідання 26.05.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" в судовому засіданні 26.05.2015 надав пояснення щодо свого клопотання про припинення провадження у справі, просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні 26.05.2015 суд відмовив відповідачу в задоволенні клопотання про припинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Клопотання про припинення провадження у справі обґрунтоване тим, що укладаючи договір поставки № NF від 27.01.2014 сторони, відповідно до п. 10.2. договору, дійшли згоди про вирішення спору у Постійно діючому Третейському суді при Товарній біржі "Київська універсальна біржа", у зв'язку із чим, провадження у справі підлягає припиненню за п. 5. ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №NF від 27.01.2014, відповідно до п. 10.2 якого сторони домовилися про те, що всі спори, розбіжності та вимоги, що виникають з договору чи у зв'язку з ним, підлягають розгляду і вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Товарній біржі "Київська універсальна біржа", рішення якого є остаточними і обов'язковими для обох сторін.

Відповідно до приписів пункту 5 частини 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо, зокрема, сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

При цьому, одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про виконання рішень третейських судів від 24.02.2004 № 3-рп/2004). Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 Цивільного процесуального кодексу України, стаття 12 Господарського процесуального кодексу України, стаття 6 Закону України "Про третейські суди").

Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м'якого покарання від 02.11.2004 № 15-рп/2004). Тому в контексті статті 55 Конституції України органи судової влади здійснюють функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, статті 3 Закону України "Про третейські суди", є здійсненням ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною п'ятою статті 55 Конституції України.

Третейські суди не віднесені до системи судів загальної юрисдикції (ст. 125 Конституції України). Отже, з аналізу положень Закону України "Про третейські суди випливає, що третейські суди є недержавними незалежними органами захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та/або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.

Згідно з частиною 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Таким чином, у сторін існує виключно правова можливість, а не обов'язок на звернення до третейського суду. Для такого звернення, необхідна наявність волі обох сторін (тобто наявність угоди про передачу даного (саме цього) спору на розгляд третейського суду. Лише за наявність волі обох сторін про розгляд спору третейським судом, оформленої відповідним зверненням до суду, господарський суд зобов'язаний припинити провадження у справі. Однак, таке клопотання заявив лише відповідач. За відсутності волі на звернення до третейського суду у позивача чинне законодавство України не позбавляє його права на вирішення спору господарським судом. Згідно ст. 1 ГПК України юридичним та фізичним особам гарантовано право на звернення до господарського суду, згідно із встановленою підвідомчістю справ.

Отже, третейське застереження, викладене у договорі поставки № NF від 27.01.2014 не позбавляє позивача права на звернення до суду за захистом своїх порушених та опорюваних прав.

З урахуванням наведеного, за наявності спірних правовідносин суд не вправі відмовити особі в розгляді позовної заяви, якщо з матеріалів справи вбачається, що даний спір підвідомчий господарському суду.

Таким чином, клопотання відповідача про припинення провадження у справі на підставі п. 5. ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, не підлягає задоволенню.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України у справі № 5023/6007/12 від 09.04.2013р., постанові Вищого господарського суду України у справі № 32/14-65/294-2012 від 19.09.2012р.

Враховуючи вищевикладене Господарський суд міста Києва здійснює розгляд даної справи відповідно до вимог чинного законодавства України.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" в судовому засіданні 26.05.2015 заявив клопотання про продовження строку вирішення спору у даній справі, просив задовольнити дане клопотання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2015 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/8744/15-г на 15 (п'ятнадцять) днів.

В судовому засіданні 26.05.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 16.06.2015.

16.06.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД МЕТА" надійшли клопотання про здійснення фіксування судового процесу та заява в якій позивачем заявлено про припинення провадження у справі в частині основного боргу та покладення на відповідача судових витрат в частині припинення провадження у справі.

16.06.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" надійшли пояснення по справі, в яких відповідачем заявлено про припинення провадження у справі в частині основного боргу та залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Щодо клопотань позивача про фіксування судового процесу поданих до суду 26.05.2015 та 16.06.2015, то суд залишає дані клопотання без розгляду, оскільки у справі здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, у зв'язку із заявленим позивачем клопотанням від 19.05.2015.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД МЕТА" в судовому засіданні 16.06.2015 надав пояснення по суті позовних вимог, підтвердив сплату відповідачем основного боргу.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" в судовому засіданні 16.06.2015 просив суд припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу та залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

В судовому засіданні 16.06.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

27.01.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" (покупець, відповідач) і Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНД МЕТА" (постачальник, позивач) укладено договір, відповідно до якого постачальник зобов'язується поставляти товари за цінами і в асортименті, вказаними в специфікації (додаток №1 до договору), разом із товаросупровідною документацією відповідно до поданих покупцем та підтверджених постачальником замовлень, а покупець зобов'язується приймати такі товари і оплачувати (пункт 1.1).

Пунктом 2.1. договору визначено, що ціни на товари, що поставляються, вказуються у специфікації та товарних накладних, які з моменту їх підписання є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.1. договору, постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP до місця призначення, вказаного в замовлені (правила "Інкотермс" в редакції 2010 року), тобто постачальник зобов'язується прийняти від покупця замовлення на поставку товару і здійснити її своїми засобами і за свій рахунок на адресу і в строк, вказані в такому замовленні.

Підставою для здійснення покупцем оплати поставленого товару є повне виконання постачальником своїх зобов'язань за договором. При наданні постачальником належним чином оформлених товарних і податкових накладених протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати поставки товару, вказаного в транспортній накладній, що підтверджується проставлянням штампу "Товар отриманий", покупець оплачує поставлений товар на умовах відстрочення платежу з дати, вказаної в транспортній накладній, по платіжних днях протягом 60 календарних днів (п. 6.1 договору, додаток №2).

Відповідно до додатку "Логістичні послуги" до договору поставки покупець надає постачальнику логістичні послуги, оплата яких здійснюється згідно виставленого рахунку до 5-го числа місяця, наступного за тим, в якому надавалися послуги. Сторони погодили, що у разі несплати рахунку у вказані строки, вартість наданих послуг стягується покупцем автоматично (взаємозаліком) на підстав ст. 601 ЦК України шляхом зменшення оплати суми, яка належить до сплати за поставлені товари.

Відповідно до п. 9.1. договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014. Припинення договору не звільняє сторони від виконання всіх своїх зобов'язань, передбачених договором і невиконаних на момент припинення дії договору, а також від відповідальності за невиконання таких зобов'язань, в тому числі і зобов'язання, пов'язані з поверненням товару згідно умов договору.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивачем на виконання умов договору, здійснено поставку відповідачу товару на загальну суму 3027732,75 грн., що підтверджується видатковими накладними: №18 від 29.01.2014, №19 від 29.01.2014, №40 від 17.02.2014, №159 від 11.06.2014, №172 від 23.06.2014, №175 від 25.06.2014, №181 від 25.06.2014, №190 від 17.07.2014, №196 від 17.07.2014, №208 від 30.07.2014, №240 від 27.08.2014, №262 від 17.09.2014, №285 від 08.10.2014, №313 від 29.10.2014, №333 від 19.11.2014, №361 від 10.12.2014, №393 від 29.12.2014, №394 від 29.12.2014, копії яких наявні в матеріалах справи

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором, частково оплатив поставлений позивачем товар на загальну суму 1591014,47грн., а саме: 25.04.2014 на суму 89073,50 грн., 27.05.2014 на суму 220000,00 грн., 02.09.2014 на суму 301617,01 грн., 26.09.2014 на суму 17127,53 грн., 01.10.2014 на суму 170000,00 грн., 20.10.2014 на суму 150016,18 грн., 19.12.2014 на суму 125341,49 грн., 29.12.2014 на суму 200000,00 грн., 16.01.2015 на суму 200000,00 грн., 09.02.2015 на суму 117838,76 грн. Також, суму оплати за товар зменшено шляхом взаємозаліку на суму наданих покупцем послуг за актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) у розмірі 167856,24 грн.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на момент звернення позивача з даним позовом, заборгованість відповідача за договором поставки № NF від 27.01.2014 складала 1268862,04 грн.

Проте, після звернення позивача з позовом до суду та порушення провадження у справі, відповідачем 22.04.2015, 06.05.2015, 12.05.2015, 25.05.2015, 29.05.2015, 08.06.2015, 15.06.2015 було сплачено заборгованість за договором поставки № NF від 27.01.2014 у розмірі 1268862,04 грн., що підтверджується виписками з рахунку позивача та платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що сума заборгованості у розмірі 1268862,04 грн. сплачена відповідачем після звернення позивача за захистом свого порушеного права та порушення провадження у справі, суд припиняє провадження у справі №910/8744/15-г в цій частині позовних вимог, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Позивачем, також заявлено про стягнення інфляційних втрат у розмірі 136304,91 грн. та 3% річних у розмірі 13219,84 грн.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають до сплати кредиторові.

Відповідач у поясненнях, що надані в судовому засіданні 16.06.2015 зазначив про необґрунтованість розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, внаслідок не вірного визначення позивачем періоду, оскільки, початок нарахування інфляційних втрат та 3% річних має здійснюватись з наступної дати визначеної позивачем як строк оплати.

Проте, судом встановлено, що позивачем вірно визначено початок періодів нарахування інфляційних втрат та 3% річних у відповідності до умов договору поставки №NF від 27.01.2014, оскільки, за видатковими накладними №18 від 29.01.2014, №19 від 29.01.2014 (отримані 31.01.2014) строк оплати до 01.04.2014; за видатковою накладною №40 від 17.02.2014 (отримана 26.02.2014) строк оплати до 27.04.2014; за видатковою накладною №159 від 11.06.2014 (отримана 24.06.2014) строк оплати до 23.08.2014; за видатковою накладною №172 від 23.06.2014 (отримана 24.06.2014) строк оплати до 23.08.2014; за видатковою накладною №175 від 25.06.2014 (отримана 01.07.2015) строк оплати до 30.08.2014; за видатковою накладною №181 від 25.06.2014 (отримана 15.07.2014) строк оплати до 13.09.2014; за видатковою накладною №190 від 17.07.2014 (отримана 22.07.2014) строк оплати до 20.09.2014; за видатковою накладною №196 від 17.07.2014 (отримана 18.07.2014) строк оплати до 16.09.2014; за видатковою накладною №208 від 30.07.2014 (отримана 05.08.2014) строк оплати до 04.10.2014; за видатковою накладною №240 від 27.08.2014 (отримана 29.08.2014) строк оплати 28.10.2014; за видатковою накладною №262 від 17.09.2014 (отримана 23.09.2014) строк оплати до 22.11.2014; за видатковою накладною №285 від 08.10.2014 (отримана 14.10.2014) строк оплати до 13.12.2014; за видатковою накладною №313 від 29.10.2014 (отримана 04.11.2014) строк оплати до 03.01.2015; за видатковою накладною №333 від 19.11.2014 (отримана 21.11.2014) строк оплати до 20.01.2015; з видатковою накладною №361 від 10.12.2014 (отримана 17.12.2014) строк оплати до 15.02.2015; за видатковими накладними №393 від 29.12.2014, №394 від 29.12.2014 (отримані 30.12.2014) строк оплати до 28.02.2015.

Розрахунок 3% річних здійснений позивачем є арифметично вірним, у зв'язку із чим, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 13219,84 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат судом встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 103442,12 грн., а позовні вимоги у даній частині підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/8744/15-г в частині стягнення основного боргу в розмірі 1268862,04 грн. припинити.

2. В іншій частині позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 57, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД МЕТА" (40021, м. Суми, вул. Кірова, будинок 168, ) інфляційні витрати у розмірі 103442 (сто три тисячі чотириста сорок дві) грн. 12 коп., 3% річних у розмірі 13219 (тринадцять тисяч двісті дев'ятнадцять) грн. 84 коп., судовий збір у розмірі 27710 (двадцять сім тисяч сімсот десять) грн. 48 коп.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 22.06.2015.

Суддя О.В. Гулевець