ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р.Справа № 922/4059/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Ветсинтез", м. Харків
до ИП "Тастанов М.", с. Тасарик
про стягнення 74 927,50 доларів США
за участю представників сторін:

позивача - Мойсєєва І.Ю., дов. б/н від 02.06.2015р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача - ІП "Тастанов М.М." суму основного боргу в розмірі 109 800,00 доларів США за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за контрактом № 03/2014-КZ від 12.03.14р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні, посилаючись на часткову сплату відповідачем заборгованості, звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 74 927,50 доларів США за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за контрактом № 03/2014-КZ від 12.03.14р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору. Крім того, у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог, позивач просить суд повернути частину судового збору.

Враховуючи те, що позивач, відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України, вправі до прийняття рішення по суті спору зменшити розмір позовних вимог, ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, дана заява приймається судом до розгляду як така, що не суперечить вимогам чинного законодавства України та подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням цієї заяви.

Представник позивача позовні вимоги з урахуванням їх зменшення підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, а матеріалах справи міститься заява ИП "Тастанов М.", в якій відповідач просить суд розглядати справу за його відсутності.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, наявність його клопотання, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

12.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез" (позивач) та ИП Тастанов М. (відповідач) укладено контракт № 03/2014-КZ (далі контракт), відповідно до умов якого позивач зобов'язався продати, а відповідач прийняти ветеринарні препарати (далі товар), вироблені в Україні та зазначені у додатку (специфікації) за кожною окремою поставкою та оплатити їх вартість на умовах, визначених у контракті.

Ціна, об'єм та загальна сума кожної окремої поставки товару зазначаються у специфікації, яка є невід'ємною частиною контракту. Валюта платежу за даним контрактом - долар США (п.2.1 контракту).

У п.2.2 контракту сторони погодили порядок здійснення розрахунків, а саме: відповідач зобов'язався здійснити 100% від загальної суми, зазначеної у п.2.2 контракті та додатку № 1 (специфікації), протягом 75 днів з моменту відвантаження товару відповідачем.

Поставка та відвантаження товару здійснюється позивачем протягом 90 календарних днів від дати заявки на умовах СІР Шикмент (Чимкент) Республіка Казахстан згідно правил Інкотермс-2010 (р.3 контракту).

Сторонами на виконання умов договору підписано загальну специфікацію до контракту № 03/2014-КZ, в якій погоджено найменування, асортимент, одиниця виміру, кількість товару та його ціну.

Оскільки відповідач за отриманий ним за спірним договором товар не розрахувався, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд встановив наступне.

Відповідач є нерезидентом України та зареєстрований в Республіці Казахстан.

Нормами чинного законодавства України та нормами міжнародного права передбачено, що господарські суди вправі вирішувати спори за участю сторони нерезидента України у випадках, коли міжнародним договором передбачено можливість укладення пророгаційної угоди між суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності України та іноземним суб'єктом господарської діяльності (угода про договірну підсудність). Такі норми містить Угода про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності (далі по тексту Угода), укладена державами-учасницями СНД у м. Києві 20.03.1992 р. (ратифікована постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року N 2889-ХІІ). Згідно з п. 2 ст. 4 Угоди, Компетентні суди держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи у випадках, якщо про це є письмова згода Сторін про передачу спору цьому суду.

Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ст. 9 Конституції України).

Частиною 9 ст. 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991р. № 959-ХІІ встановлено, що права та обов'язки сторін зовнішньоекономічних договорів (контрактів) визначаються правом країни, що вибрана сторонами при укладенні договору (контракту) або у результаті подальшого узгодження.

Пунктом п.п.7.2, 7.3 контракту № 03/2014-КZ від 12.03.2014р., сторони погодили, що неврегульовані спори та розбіжності повинні бути розглянуті в господарському суді Харківської області із застосуванням матеріального права України.

Враховуючи викладене, до спірних правовідносин суд застосовує матеріальне право України.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач на виконання умов контракту передав відповідачу товар на загальну суму 114 780,00 доларів США, що підтверджується вантажною митною декларацією ЕК/10/ АА807100000/2014/024190 та міжнародною товарно-транспортною накладною CMR А № 0694029, наявними у справі.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, відповідач зобов'язався здійснити оплату товару протягом 75 днів з моменту відвантаження товару.

Відповідач зобов'язання за контрактом належним чином не виконав, за отриманий товар розрахувався частково, на загальну суму 34 872,50 доларів США, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 74 927,50 доларів США.

Згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Факт наявності заборгованості за спірним договором на суму 74 927,50 доларів США підтверджується належними доказами, наявними у справі.

Крім того, сторонами складено акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого відповідач підтвердив, що станом на 18.06.2015р. заборгованість на користь ТОВ "Ветсинтез" складає 74 927,50 доларів США.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем у сумі 74 927,50 доларів США, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується клопотання позивача щодо повернення частини судового збору у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог, а також розподілу судових витрат із сплати суми судового збору за подання позову до суду, суд керується наступним.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

За приписами п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог.

У п.4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. зазначено, що якщо таке зменшення пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині з урахуванням припису ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України може бути покладений на відповідача.

Враховуючи викладене, а також те, що спір до суду доведено з вини відповідача, частина суми основного боргу в розмірі 34 872,50 доларів США сплачена відповідачем після звернення позивача з позовом до суду, що і стало підставою для зменшення позивачем розміру своїх позовних вимог, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про повернення йому частини оплаченого ним при зверненні до суду судового збору та покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу повну суму сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 28 522,02грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 530, 692, 712 Цивільного кодексу України, статтями 193, 265 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ИП Тастанов М., ИНН 89 (Республіка Казахстан, Південно-Казахстанська область, Толебійський район, с. Тарасик, вул. Амирханова, б/н, вал/с USD KZ00523402 в ШФ АО "Банк ЦентрКредит" БИК KCJBKZK) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез", (61001, Україна, м. Харків, вул. Смольна, 30, в/с № 7900 в АО "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005) - 74 927,50 доларів США, 28 522,02грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.06.2015 р.

Суддя Т.А. Лавренюк