УХВАЛА

30.03.2015Справа № 910/4837/15-г

За позовом Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павловський хімічний завод"

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"

про стягнення 35 486 164,38 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Кирплюк Д.В. - предст. за довір.;

від відповідача: не з'явились

Обставини справи:

Державне підприємство "Науково-виробниче об'єднання "Павловський хімічний завод" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про стягнення 35 486 164,38 грн.

Ухвалою від 05.03.2015 провадження у справі порушено та призначено справу до розгляду на 30.03.2015.

Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника.

Розглянувши подане відповідачем клопотання, суд відмовляє в його задоволенні, з тих підстав, що нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників позивача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника. Проте, відповідач наданими йому процесуальними правами не скористався.

Суд розглянув заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача в сумі 35 486 164,38 грн.

Нормами статті 66 ГПК України передбачено право господарського суду за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї власної ініціативи вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України визначені заходи забезпечення позову, якими безпосередньо є: накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороно відповідачеві вчиняти певні дії; забороно іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. З огляду на зазначене, враховуючи, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено обставини, наведені у заяві про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому заява позивача є такою, що не підлягає задоволенню.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (п. 3 постанови пленуму ВГСУ №16 від 26.12.2011).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову. Позивачем не наведено обґрунтованих обставин та не надано доказів на підтвердження їх наявності, з якими пов'язується застосування забезпечення позову.

Таким чином, в задоволенні заяви про забезпечення позову суд відмовив.

Враховуючи неявку представників відповідача та не подання витребуваних документів, в порядку ст. 77 ГПК України, розгляд справи необхідно відкласти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

2.Розгляд справи відкласти на 20.04.15 о 14:50 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б в залі № 2 (корпус Б).

3. Зобов'язати відповідача надати суду:

- письмовий відзив на позов з поданням доказів, що підтверджують викладені у ньому обставини, та забезпечити надіслання позивачу копії відзиву із доданими документами у порядку статті 59 Господарського процесуального кодексу України; оригінали для огляду в судовому засіданні та засвідчені копії статутних документів та свідоцтва про державну реєстрацію відповідача, витяг (довідку) про внесення відповідача до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України станом на день вирішення спору.

4.Зобов'язати сторони повідомити суд про наявність чи відсутність у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, справи зі спору між сторонами цієї справи, про цей же предмет і з тих же підстав, повідомити суд, чи не вирішувався раніше такий же спір між сторонами цієї справи, про цей же предмет і з тих же підстав шляхом надання довідки.

5.Зобов'язати сторони направити для участі у розгляді справи своїх представників, повноваження яких повинні бути оформлені у відповідності з вимогами ст. 28 ГПК України, та надати належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують повноваження представників.

6.Попередити сторони, що при ухиленні від виконання вимог суду та участі у судовому засіданні до них можуть бути застосовані заходи, передбачені п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, а позивача - про правові наслідки, передбачені п. 5. ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Явку уповноважених представників сторін визнати обов'язковою.

Суддя М.Є. Літвінова