ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2015 р.Справа № 916/10/15-г

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ліпчанської Н.В.,

суддів Мацюри П.Ф., Лисенко В.А.

при секретарі судового засідання Молодові В.С.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 25.06.2015 року:

від позивача: Шмаюн Н.В., за довіреністю № 25 від 08.04.2015 року;

від відповідача: Конова Л.М., за довіреністю б/н від 07.08.2014 року;

Чеповський В.О., за наказом № 9-К від 17.06.2014 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства „Тритікум"

на рішення господарського суду Одеської області від 12.05.2015 р.

по справі № 916/10/15-г

за позовом Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України"

до Селянського (фермерського) господарства „Тритікум"

про зобов'язання виконати певні дії та стягнення 25.693,50 грн.,

В судовому засіданні 25.06.2015 року згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року Державне підприємство „Державний резервний насіннєвий фонд України" (Далі - Фонд) звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства „Тритікум" (Далі - СФГ „Тритікум") про зобов'язання передати елітне насіння озимої пшениці сорту „Дельфін" у кількості 25 тон, вартістю 51387,00 грн., про стягнення штрафу у розмірі 25693,50 грн., а також судового збору у розмірі 1827,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Фонд посилається на невиконання відповідачем умов договору про надання послуг зі зберігання насіння № С-28/12/10-01 від 28.12.2010 року, переданого за актом прийому - передачі.

21 листопада 2014 року Фонд направив на адресу СФГ „Тритікум" лист - вимогу № 138-2/1-03/2066 щодо повернення переданого насіння, та у разі його відсутності - повернути його вартість. Однак, станом на 23.12.2014 року відповідач заявлені вимоги не виконав.

Крім цього, Фонд вважає необхідним стягнути з відповідача штраф у розмірі 50% від вартості насіння відповідно до п. 6.5 договору, що становить 25693,50 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає, вказуючи на те, що позивачем порушений Порядок формування, зберігання та використання державного резервного насіннєвого фонду України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 977 від 27.06.2003 року щодо способу розпорядження насінням державного резервного насіннєвого фонду.

Передане на зберігання зерно озимої пшениці елітного сорту „Дельфін", втратило свої якісні показники. А тому, у відповідності до п. 6.6 договору від 28.12.2010 року сторони повинні укласти договір сортозаміни на насіння належної якості, а також сплатити за зберігання зерна грошові кошти, відповідно до п.п.3.1; 3.2 договору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.05.2015 року, винесеним у складі суду під голуванням судді Багіної Я.В., суддів: Д'яченко Т.Г., Никифорчука М.І., позовні вимоги були задоволені у повному обсязі.

Господарський суд зобов'язав СФГ „Тритікум" передати на користь Фонду 25 тонн елітного насіння озимої пшениці сорту „Дельфін", вартістю 51387,00 грн., а також стягнув з відповідача штраф в сумі 25693,50 грн. та судовий збір в розмірі - 1827,00 грн.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд, посилаючись на приписи статей 11; 319; ч. 2 ст. 549; 610; 629; 949; 953 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 175; 213 Господарського кодексу України дійшов до висновку про недоведеність відповідачем та ненадання доказів щодо повернення елітного зерна.

Господарський суд не прийняв до уваги посилання СФГ „Тритікум" на лист головного спеціаліста Управління контролю якості насіння та садивного матеріалу, оскільки даний факт спростовується сертифікатом на насіння серії БН 014687 від 16.09.2010 року.

Не погодившись з рішенням суду від 12.05.2015 року, СФГ „Тритікум" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що оскаржуване рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, що в свою чергу зумовлює його скасування з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги скаржник наполягає на тому, що місцевим господарським судом не звернуто уваги на обставину не надання позивачем суду відповідного сертифікату, на підтвердження наявності у відповідача відповідної якості елітного насіння озимої пшениці сорту „Дельфін" у кількості 25 тон, вартістю 51387,00 грн., оскільки за умовами п. 6.6. договору від 28.12.2010 року зберігач за погодженням поклажодавця зобов'язаний здійснити заміну неякісного насіння на насіння відповідної якості. Судом безпідставно взято до уваги сертифікат серії БН № 014687 від 16.09.2010 року, оскільки він втратив свою чинність. Крім цього, судом не надано відповідної правової оцінки листу № 03-08/11/560 від 03.03.2015 року Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, в якому освідчено підставу надання саме довідку замість відповідних сортових документів.

У відзиві на апеляційну скаргу Фонд вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а рішення місцевого господарського суду таким, яке прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить рішення суду від 12.05.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку про відсутність законних підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено в процесі перегляду справи судом апеляційної інстанції, 28.12.2010 року між Державним підприємством „Державний резервний насіннєвий фонд України" (Поклажодавець) та Селянським (фермерським) господарством „Тритікум" (Зберігач) був укладений договір про надання послуг зі зберігання насіння № С-28/12/10-01, відповідно до умов якого, Зберігач надає Поклажодавцеві послуги зі зберіганні насіння відповідно до акта приймання - передачі насіння, а Поклажодавець приймає послуги відповідно до умов вказаних у даному договорі. Насіння, яке передається Зберігачеві за цим договором, належить до Державного резервного насіннєвого фонду. Передане на зберігання насіння залишається власністю Поклажодавця протягом усього часу знаходження його на зберіганні. (п.п. 1.1, 1.2, 1.3 договору) (а.с. 8).

Відповідно до пунктів 2.2.1, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.2.6 2.6, 2.7 договору Зберігач зобов'язався прийняти надане Поклажодавцем насіння на зберігання і повернути його Поклажодавцеві у схоронності. Місцем зберігання насіння визначено: Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард. Зберігач зобов'язався забезпечити належне зберігання насіння згідно ДСТУ-2240-93; забезпечити безперешкодний доступ в місця зберігання насіння представників Поклажодавця; письмово, протягом 10 днів повідомити Поклажодавця про виявлені, після одержання насіння, недоліки, пошкодження, які не могли бути виявлені зовнішнім оглядом у момент прийняття насіння; вживати усіх заходів, встановлених договором, законодавчими та нормативно - правовими актами для забезпечення схоронності насіння; виконувати обов'язки за договором зберігання особисто.

Пунктом 2.8 договору встановлено, що у разі пошкодження насіння або втрати посівних якостей, негайно у письмовій формі повідомити Поклажодавця про необхідність зміни способу, місця чи інших умов зберігання.

Згідно п. 2.9 договору Зберігач зобов'язаний не допускати змішування насіння та погіршення його якостей.

Відповідно до п. 2.12 договору Зберігач зобов'язався зберігати насіння протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Пунктом 6.5 договору визначено, що якщо Зберігач несвоєчасно повернув насіння чи не повернув насіння, Поклажодавець вправі стягнути штраф із зберігача у розмірі 50% від вартості насіння.

Пунктом 6.6 договору передбачено, що у разі втрати посівних якостей насіння, за погодженням з Поклажодавцем, Зберігач зобов'язаний зробити заміну на насіння належної якості, що підтверджується сертифікатом на насіння України.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє три роки, а в частині виконання Зберігачем зобов'язань зі зберігання насіння - до моменту повного виконання зобов'язань (п. 7.1 договору).

Пунктом 7.5 договору передбачено, що у разі не надходження листа від однієї із сторін, за місяць до закінчення строку дії договору про припинення або залишку насіння на зберіганні, термін дії договору вважається таким, що продовжується на визначений строк.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов вказаного вище договору, 28.12.2010 року позивачем було передано, а відповідачем прийнято на зберігання насіння пшениці „Дельфін" еліта (озимі) врожаю 2010 року у кількості 25 тон, загальною вартістю 51387,00 грн., про що сторонами було укладено акт прийому - передачі насіння за договором зберігання №28/12/10-01 від 28.12.2010 року із зазначенням того, що якість насіння відповідає вимогам державних стандартів, що діяли в Україні на момент передачі насіння. Зберігач не має претензій до Поклажодавця стосовно переданого на зберігання насіння.(а.с.9).

Частиною 1 ст. 175 ГК України встановлено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (Зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (Поклажодавцем), і повернути її Поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ст. 938 ЦК України Зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, Зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення Поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред'явлення Поклажодавцем вимоги про її повернення, Зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від Поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Згідно ч. 1 ст. 953 ЦК України Зберігач зобов'язаний на першу вимогу Поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2014 року Фондом, на адресу відповідача було надіслано листа - вимогу № 138-2/1-03/2066, яким просило повернути Поклажодавцеві у семиденний строк елітне насіння озимої пшениці сорту „Дельфін" у кількості 25 тон, переданого на зберігання СФГ „Тритікум" за актом приймання - передачі від 28.12.2010 року.

Як відзначалось вище, обставина невиконання СФГ „Тритікум" вимог листа № 138-2/1-03/2066 від 28.11.2014 року та умов договору № С-28/12/10-01 від 28.11.2010 року зумовило Фонд звернутись з позовом до господарського суду першої інстанції, вимоги якого рішенням від 12.05.2015 року були задоволені у повному обсязі.

Звертаючись до господарського суду апеляційної інстанції СФГ „Тритікум" в апеляційній скарзі наголошує на недоведеність позивачем, при розгляді справи місцевим господарським судом, обставини наявності у Зберігача належної якості елітного насіння озимої пшениці сорту „Дельфін" у кількості 25 тон, а також надання місцевим господарським судом правової оцінки сертифікату серії БН № 014687 від 16.09.2010 року, яка на його думку, безпідставна з приводу закінчення його строку.

Колегія суддів апеляційної інстанції не приймає до уваги такі доводи скаржника з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про насіння і садивний матеріал" (далі - Закон) державний резервний насіннєвий фонд - запас базового та сертифікованого насіння, що використовується за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну аграрну політику.

Статтею 18 Закону, що діяв на дату укладення договору № С-28/12/10-01 від 28.11.2010 року передбачено, що насіння і садивний матеріал вводять в обіг після їх визнання державними органами управління та контролю в насінництві та розсадництві, що підтверджується відповідними документами встановленої форми.

Частинами 5, 6, 7 ст. 21 Закону встановлено, що усі партії насіння і садивного матеріалу, призначені для реалізації, повинні мати сертифікати, що засвідчують їх сортові та посівні якості. Проведення сертифікації та видача сертифікатів, що засвідчують сортові та посівні якості насіння, здійснюються державними насіннєвими інспекціями. У разі, якщо насіння і садивний матеріал не відповідають вимогам заявленої категорії, відповідна державна насіннєва інспекція знижує її до тієї категорії, вимогам якої відповідає насіння, або надає обґрунтовану відмову у видачі сертифіката.

Матеріали справи містять в собі копію сертифікату на насіння України серії БН № 114687 від 16.09.2010 року, видану на підтвердження відповідної якості елітного насіння озимої пшениці сорту „Дельфін" у кількості 25 тон.

Як вже вказувалось раніше, 28.12.2010 року за актом приймання - передачі насіння за договором зберігання №28/12/10-01 від 28.12.2010 року СФГ „Тритікум" прийняло на збереження сертифіковане елітне насіння озимої пшениці сорту „Дельфін" у кількості 25 тон., загальною вартістю 51387,00 грн. із зазначенням про відсутність у Зберігача претензій до Поклажодавця відносно цього насіння та його якості.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За умовами пунктів 2.2.6, 2.8, 2.9, 2.12 договору від 28.12.2010 року Зберігач зобов'язаний письмово, протягом 10 днів повідомити Поклажодавця про виявлені, після одержання насіння, недоліки, пошкодження, які не могли бути виявлені зовнішнім оглядом у момент прийняття насіння; у разі пошкодження насіння або втрати посівних якостей, негайно у письмовій формі повідомити Поклажодавця про необхідність зміни способу, місця чи інших умов зберігання; не допускати змішування насіння та погіршення його якостей; зберігати насіння протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Отже, з вищевикладеного з врахуванням приписів ст. ст. 938, 953 ЦК України випливає, що саме на Зберігача покладається обов'язок зберігання елітного насіння озимої пшениці сорту „Дельфін" у кількості 25 тон., загальною вартістю 51387,00 грн. до пред'явлення Поклажодавцем вимоги про повернення цього насіння у відповідній його якості.

Колегія суддів апеляційної інстанції відмічає, що матеріали справи не містять в собі будь - яких доказів на підтвердження звернення Зберігача до Поклажодавця щодо можливість втрати посівних якостей насіння, що знаходиться у Зберігача на зберіганні. Зважаючи на викладене та на обставину відсутності будь - яких доказів на підтвердження знищення спірного насіння, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоведеність наявності підстав вважати відсутнім у Зберігача зазначеного вище насіння у відповідній якості.

Посилання скаржника, що місцевим господарським судом не враховано положення пункту 6.6 договору від 28.12.2010 року не можуть прийматись до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки за умовами цього пункту заміна неякісного насіння на якісне можлива лише за умов погодження цього з Поклажодавцем, проте матеріали справи не містять в собі доказів надіслання пропозицій сторін один до одного для застосування цього пункту 6.6 договору до вказаних правовідносин.

Також скаржник посилається на те, що місцевим господарським судом не надано відповідної правової оцінки листу № 03-08/11/560 від 03.03.2015 року Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, проте, колегією суддів апеляційної інстанції дане посилання відхиляється як безпідставне, з тих мотивів, що цей лист не спростовує вищевикладені обставини.

Доводи скаржника про безпідставне надання місцевим господарським судом юридичної оцінки сертифікату на насіння України серії БН № 114687 від 16.09.2010 року за обставин втрати його строку чинності також не спростовують викладених вище обставин та не звільняють Зберігача від виконання своїх договірних зобов'язань щодо схоронності та передачі Поклажодавцю на його вимогу спірного насіння.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення вимог позову про зобов'язання відповідача передати на користь позивача елітне насіння озимої пшениці сорту „Дельфін" у кількості 25 тон, вартістю 51387,00грн.

Згідно ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 6.5 договору визначено, що якщо Зберігач несвоєчасно повернув насіння чи не повернув насіння, Поклажодавець вправі стягнути штраф із Зберігача у розмірі 50% від вартості насіння.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання Зберігачем вимог листа Поклажодавця за № 138-2/1-03/2066 від 28.11.2014 року, в якому останній вимагав повернути Поклажодавцю в порядку ст. 530 ЦК України елітне насіння озимої пшениці сорту „Дельфін" у кількості 25 тон, переданого на зберігання СФГ „Тритікум" за актом приймання - передачі від 28.12.2010 року, колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності законних підстав для задоволення вимоги позову про стягнення з відповідача штрафу у відповідності до вимог п. 6.5 договору від 28.10.2010 року, що за правильним розрахунком позивача становить 25693,50 грн.

Виходячи з викладеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду від 12.05.2015 року, оскільки воно прийнято з дотримання норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню як необґрунтована.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 12.05.2015 року по справі № 916/10/15-г залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства „Тритікум" до Державного бюджету України 609,00 грн. судового збору.

Зобов'язати господарський суд Одеської області видати наказ із зазначенням відповідних реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст складено та підписано 30.06.2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Ліпчанська

Суддя: П.Ф. Мацюра

Суддя: В.А. Лисенко