ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2015 р.Справа № 922/2903/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", м. Харків
про стягнення 9447,88 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 9447,88 грн., в якості виплати страхового відшкодування.

Відповідач, через канцелярію господарського суду 11.06.2015 р. за вх. № 24001, надав письмові заперечення проти позову, які судом долучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду по справі від 11.06.2015 р. було задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача, розгляд справи відкладено на 18.06.2015 р. о 12:40.

Представники сторін в призначене судове засідання не з'явилися.

Відповідач, через канцелярію господарського суду 17.06.2015 р. за вх. № 24747, надав уточнені заперечення проти позову з додатком, які судом долучені до матеріалів справи. Згідно них відповідач просив суд задовольнити позов частково в сумі 2694,38 грн.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

11.01.2013 р. між Скрипник Любов Анатоліївною та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна", був кладений Договір страхування транспортних засобів № АМ/049315, предметом якого є страхування автомобіля "Renault Duster", державний реєстраційний номер АХ 0239 КМ.

17.05 2013 р. в м. Харкові по 2-му Панасівському проїзду трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого транспортного засобу "Renault Duster", державний реєстраційний номер АХ 0239 КМ під керуванням Ковалевської (Боханченко) Ірини Сергіївни та транспортного засобу "Маzda 626", д.н. АХ 6178 АС під керуванням Ткаченка Романа Вікторовича.

07.06.2013 р. постановою Дзержинського районного суду Ткаченка Романа Вікторовича було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

20.05.2013 р. до ПрАТ СК "ПЗУ Україна" звернувся страхувальник із Заявою про пошкодження транспортного засобу в зв'язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування.

25.06.2013 р. позивач на підставі Страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із Рахунку № С5006208 від 11.06.2013 р., здійснив виплату страхового відшкодування на користь Страхувальника, в розмірі 9447,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13691 від 25.06.2013 р.

На момент ДТП цивільна відповідальність Ткаченка Романа Вікторовича, якій керував транспортним засобом "Маzda 626", д.н. АХ 6178 АС, була застрахована в Публічному акціонерному товаристві "Харківська муніципальна страхова компанія" за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс) № АС/0056056, за яким відповідач взяв на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована (Ткаченко Р.В.).

Згідно позову позивач вказує, що оскільки в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталась саме з вини Ткаченка Романа Вікторовича, та враховуючи те, що на момент ДТП Ткаченко Роман Вікторович мав поліс цивільної відповідальності виданий відповідачем, на підставі положень ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 1187 та 1188 Цивільного кодексу України, положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну внаслідок ДТП, покладається на відповідача в розмірі 9447,88 грн., в якості страхового відшкодування.

За таких обставин позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування № 645/2013-02/ИР від 10.02.2014 р., в якій просив здійснити відшкодування шкоди по зазначеній вище страховій події в розмірі 9447,88 грн. Проте, відшкодування шкоди з боку відповідача не було здійснено.

Судом встановлено, що ТОВ "Атлант-М ЮГ" був виписаний рахунок № С5006208 від 11.06.2013 р. (наряд-замовлення) відповідно до якого вартість ремонту автомобіля (номерний знак АХ 0239 КМ) складала 10233,88 грн. Проте, в графі "від ремонтних робіт" було зазначено про ремонт автомобіля, а не про ремонт пошкоджень, які були зазначені у довідці ДАІ (том 1 а.с. 33) та акті огляду транспортного засобу від 01.06.2015 р.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Акту огляду транспортного засобу від 13.08.2013 року будь-які пошкодження на автомобілі відсутні, а тому твердження позивача про відповідність вартості шкоди, вказаної в рахунку ТОВ "Атлант-М ЮГ", саме тим, пошкодженням, що мали місце внаслідок даної ДТП не є доведеним. Відповідність проведених згідно рахунку ТОВ "Атлант-М ЮГ" робіт та їх відповідність пошкодженням, зафіксованим в довідці ДАІ та в Акті огляду, позивач не довів, відповідні матеріали суду не надав.

Разом з цим суд зазначає, що відповідачем був наданий до суду розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля "Renault Duster", державний реєстраційний номер АХ 0239 КМ, від 01.06.2015 р. аварійного комісару Нестеренко Д.В. відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля "Renault Duster", державний реєстраційний номер АХ 0239 КМ, пошкодженого у результаті ДТП на момент проведення дослідження склала 3694,38грн.

Також, в підтвердження розрахунку аварійного комісару відповідачем була надана до суду ремонтна калькуляція ГО-108/15 від 15.06.2015 р., сертифікат аварійного комісара № АК-АЗ № 023 від 16.11.2012 р. та свідоцтво оцінювача № ОМ-АЗ № 022 від 16.11.2012 р. на Нестеренко Д.В.

Також, судом встановлено, що відповідно до полісу № АС/0056056 франшиза становила 1000,00 грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як визначено в ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик (страхова організація, що має право на здійснення обов'язкового страхування цивільної-відповідальності) відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Підпунктом 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи вищевикладене та те, що матеріалами справи підтверджується вартість відновлювального ремонту автомобіля "Renault Duster", державний реєстраційний номер АХ 0239 КМ, в розмірі 3694,38 грн., а полісом № АС/0056056 була встановлена франшиза у розмірі 1000,00 грн., суд дійшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума в розмірі 2694,38 грн., в якості виплати страхового відшкодування.

Враховуючи положення ст. 49 ГПК України та те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, господарський суд дійшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 520,70 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 27 Закону України „Про страхування", ст.ст. 12, 22, 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 979, 993, 1188, 1191, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 63, ідентифікаційний код 21186813) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 40, ідентифікаційний код 20782312) суму в розмірі 2694,38 грн., в якості виплати страхового відшкодування, та суму сплаченого судового збору в розмірі 520,70 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 23.06.2015 р.

Суддя Д.О. Доленчук