РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015Справа №910/9386/13
За позовомПублічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»
доПублічного акціонерного товариства «Мостобуд»
простягнення кредитної заборгованості в розмірі 129 700 970,33 грн.

Головуючий суддя Нечай О.В.

Суддя Літвінова М.Є.

Суддя Князьков В.В.

Представники сторін:

від позивача: Сандрович Л.В . - за довіреністю;

від відповідача: Салашена Л.М. - за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (далі - відповідач) про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 102 564 553,83 грн. Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.05.2013 р. було порушено провадження у справі № 910/9386/13, розгляд справи призначено на 26.06.2013 р.

21.06.2013 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

26.06.2013 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані документи на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 22.05.2013 р. про порушення провадження у справі № 910/9386/13.

26.06.2013 р. судове засідання не відбулось.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва Князькова В.В. від 26.06.2013 р., у зв'язку перебуванням судді Нечая О.В. у відпустці, справу № 910/9386/13 було передано для розгляду судді Гавриловській І.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2013 р. справа № 910/9386/13 була прийнята до провадження суддею Гавриловською І.О. та призначена до розгляду на 24.07.2013 р.

23.07.2013 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва Бойка Р.В. від 24.07.2013 р., у зв'язку виходом судді Нечая О.В. з відпустки, справу № 910/9386/13 було передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.07.2013 р. справа № 910/9386/13 була прийнята до провадження суддею Нечаєм О.В.

У судове засідання 24.07.2013 р. представник позивача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/9386/13 від 22.05.2013 р. позивач виконав частково. Вимоги ухвали суду від 26.06.2013 р. позивач не виконав.

У судове засідання 24.07.2013 р. представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/9386/13 від 22.05.2013 р. відповідач не виконав.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 24.07.2013 р. не з'явився, а також у зв'язку з невиконанням відповідачем та частковим виконанням позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/9386/13 від 22.05.2013 р., а також невиконанням позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 26.06.2013 р., розгляд справи було відкладено на 07.08.2013 р.

07.08.2013 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

07.08.2013 р. судове засідання не відбулось.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва Князькова В.В. від 07.08.2013 р., у зв'язку перебуванням судді Нечая О.В. у відпустці, справу № 910/9386/13 було передано для розгляду судді Гавриловській І.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.08.2013 р. справу № 910/9386/13 було прийнято суддею Гавриловською І.О. до свого провадження, розгляд справи призначено на 25.09.2013 р.

25.09.2013 р. представником відповідача через відділ діловодства господарського суду міста Києва було подано клопотання про зупинення провадження у справі № 910/9386/13 до вирішення справи № 910/18373/13.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва Бойка Р.В. від 25.09.2013 р., у зв'язку з виходом судді Нечая О.В. з відпустки, справу № 910/9386/13 було передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2013 р. справу № 910/9386/13 було прийнято суддею Нечаєм О.В. до свого провадження.

У судове засідання 25.09.2013 р. представники сторін з'явились.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2013 р. провадження у справі № 910/9386/13 було зупинено до вирішення справи № 910/18373/13 та зобов'язано сторони повідомити суд про результати розгляду справи № 910/18373/13.

12.05.2014 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.05.2014 р. провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено на 11.06.2014 р.

04.06.2014 р. представником відповідача через відділ діловодства господарського суду міста Києва було подано повторне клопотання про зупинення провадження у справі.

У судове засідання 11.06.2014 р. представники сторін з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні 11.06.2014 р. клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про необхідність його задоволення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.06.2014 р. провадження у справі № 910/9386/13 було зупинено до вирішення справи № 910/18373/13 та зобов'язано сторони повідомити суд про результати розгляду справи № 910/18373/13.

16.07.2014 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2014 р. поновлено провадження у справі № 910/9386/13, призначено колегіальний розгляд справи № 910/9386/13 у складі трьох суддів, матеріали справи № 910/9386/13 передано керівництву суду для визначення складу суду.

Розпорядженням Заступника голови господарського суду міста Києва Ковтуна С.А. від 21.07.2014 р., розгляд справи № 910/9386/13 доручено здійснювати колегії суддів у складі: головуючий суддя: Нечай О.В., судді Бондарчук В.В., Князьков В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2014 р. справа № 910/9386/13 була прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Нечай О.В., судді Бондарчук В.В., Князьков В.В., розгляд справи призначено на 10.09.2014 р.

10.09.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі та клопотання про фіксування судового процесу.

Розпорядженням Заступника голови господарського суду міста Києва Паламаря П.І. від 10.09.2014 р., розгляд справи № 910/9386/13 доручено здійснювати колегії суддів у складі: головуючий суддя Нечай О.В., судді Літвінова М.Є., Князьков В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.09.2014 р. справа № 910/9386/13 була прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Нечай О.В., судді Літвінова М.Є., Князьков В.В.

У судове засідання 10.09.2014 р. представник позивача з'явився.

У судове засідання 10.09.2014 р. представник відповідача з'явився, подав заяву про нездійснення фіксації судового процесу та клопотання про залучення доказів до матеріалів справи.

Розглянувши у судовому засіданні 10.09.2014 р. клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про необхідність його задоволення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.09.2014 р. провадження у справі № 910/9386/13 було зупинено до вирішення справи № 910/18373/13 та зобов'язано сторони повідомити суд про результати розгляду справи № 910/18373/13.

11.03.2015 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2015 р. було поновлено провадження у справі № 910/9386/13, розгляд справи призначено на 15.04.2015 р.

14.04.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог.

15.04.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання 15.04.2015 р. не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Князькова В.В. у відпустці.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2015 р. розгляд справи було призначено на 03.06.2015 р.

28.05.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

03.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву.

У судове засідання 03.06.2015 р. представники сторін з'явились.

Судом у судовому засіданні 03.06.2015 р. було оголошено перерву до 24.06.2015 р.

22.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані додаткові пояснення.

22.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача була подана заява про збільшення розміру позовних вимог.

23.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про витребування доказів.

Дослідивши у судовому засіданні 24.06.2015 р. клопотання представника відповідача про витребування доказів, суд відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання.

Дослідивши у судовому засіданні 24.06.2015 р. заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність її прийняття, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Судом встановлено, що подана позивачем заява про збільшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, тому приймається до розгляду.

У судове засідання 24.06.2015 р. представник позивача з'явився, надав суду пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 24.06.2015 р. з'явився, проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.03.2006 р. між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», далі - позивач, кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Мостобуд» (далі - відповідач, позичальник) було укладено Генеральну кредитну угоду № 010/02-01/060 (далі - Генеральна кредитна угода), відповідно до умов якого кредитор, на підставі цієї угоди зобов'язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених в угоді та кредитних договорах, що будуть укладені в її рамках (далі - Договори) (п. 1.1. Кредитного договору).

В подальшому між сторонами було укладено низку Додаткових угод до Генеральної кредитної угоди, за якими сторони домовились, зокрема, що загальний ліміт за Генеральною кредитною угодою становить 70 000 000,00 грн., останній день строку дії ліміту 27.02.2012 р., позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання за Генеральною кредитною угодою не пізніше останнього дня строку дії ліміту відповідної кредитної операції.

В рамках Генеральної кредитної угоди, 14.04.2010 р. сторонами було укладено Кредитний договір № 010/42/260 від 14.04.2010 р. (далі - Кредитний договір) відповідно до умов цього Договору кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит в формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом 70 000 000,00 (сімдесят мільйонів) гривень. (далі з текстом - Кредит), а позичальник зобов'язується отримати кредит. Використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим Договором.

В подальшому між сторонами було укладено низку Додаткових угод до Кредитного договору, за якими сторони домовились, зокрема, про зміну остаточної дати повернення кредитних коштів та визначено графік повернення кредитних коштів.

Згідно з п. 2.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом позичальник зобов'язався сплачувати щоквартально, не пізніше останнього робочого дня кожного третього місяця в кварталі та остаточно при погашенні кредиту.

Позивач стверджує, що свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти у встановлених Кредитним договором порядку та розмірі. В свою чергу, відповідач порушив вищезазначені умови Кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Враховуючи дану обставину, позивач, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами.

Крім того, як зазначає позивач, останнім було направлено на адресу відповідача претензію № 140-0-0-00/8/552 від 16.07.2012 р. про неналежне виконання зобов'язань, проте відповідачем зобов'язання за Кредитним договором так і не виконано.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку відповідача також вбачається, що банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит у належному розмірі.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 N 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З огляду на вищенаведене, додані позивачем до позовної заяви банківські виписки по особовому рахунку відповідача є первинними документами, а відповідно, і належними та допустимими доказами в розумінні статті 34 ГПК України, тому приймаються до уваги судом.

З вищезазначених банківських виписок вбачається, що у відповідача обліковується заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 69 998 140,00 грн.

Відповідач в свою чергу, суму заборгованості не оспорив, власного розрахунку не надав.

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача перед позивачем по поверненню кредитних коштів складає 69 998 140,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку відповідача також вбачається, що у відповідача обліковується заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 52 897 332,30 грн.

Крім основної суми заборгованості позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 200 746,49 грн. та пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 4 604 751,54 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 14.4 Кредитного договору за прострочення виконання буд-яких грошових зобов'язань позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла під ас виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення.

При цьому, відповідач зазначає суду про те, що позивачем пропущено строк позовної давності для нарахування пені за користування кредитними коштами та за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Суд не погоджується з даною позицією відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Однак, відповідно до доданих розрахунків до заяви про збільшення розміру позовних вимог, вбачається, що відповідач своєю заявою про збільшення розміру позовних вимог, зокрема фактично відмовився від частини пені нарахованої поза строком позовної давності, а тому у суду відсутні підстави вважати, що позивачем було пропущено спеціальний однорічний строк позовної давності для звернення до суду із вимогою про стягнення з відповідача пені на підставі п. 14.4. Кредитного договору.

Судом здійснено перерахунок заявлених позивачем сум пені та встановлено, що позивачем вірно розраховані зазначені суми.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 200 746,49 грн. та пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 4 604 751,54 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором в розмірі 129 700 970,33 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (01033, м. Київ, вулиця Панківська, будинок 5; ідентифікаційний код: 01386326) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вулиця Лєскова, будинок 9; ідентифікаційний код: 14305909) заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 69 998 140 (шістдесят дев'ять мільйонів дев'ятсот дев'яносто вісім тисяч сто сорок) грн. 00 коп., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 52 897 332 (п'ятдесят два мільйони вісімсот дев'яносто сім тисяч триста тридцять дві) грн. 30 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 200 746 (два мільйони двісті тисяч сімсот сорок шість) грн. 49 коп., пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 4 604 751 (чотири мільйони шістсот чотири тисячі сімсот п'ятдесят одна) грн. 54 коп. та судовий збір в розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

Повне рішення складено 30.06.2015 р.

Головуючий суддя О.В. Нечай

Суддя М.Є. Літвінова

Суддя В.В. Князьков