ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

25.06.15 Справа № 904/4739/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 38 622,36 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1 від 02 січня 2015 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у розмірі 38 622,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 187 від 31 січня 2013 року в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Відповідач проти позову заперечує, надав до суду відзив на позовну заяву мотивований тим, що між позивачем та відповідачем укладене та є чинним третейське застереження у договорі № 187 від 31.01.2013 і тому справа повинна розглядатися у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група", згідно регламенту суду. Також, просить припинити провадження у справі, у зв'язку з тим, що між позивачем та відповідачем укладена третейська угода.

Розгляд справи був відкладений з 16.06.2015 на 25.06.2015.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд дійшов до висновку про припинення провадження у справі з наступних підстав.

Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду (пункт 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 12 Закону України "Про третейські суди" передбачає вимоги до виду і форми третейської угоди. Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Стаття 5 Закону України "Про третейські суди" передбачає, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Передбачене даною нормою право може бути реалізоване і після порушення провадження у справі з наслідками, передбаченими пунктом 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 6 Закону України "Про третейські суди" встановлює, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом , можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: справ у спорах про визнання недійсним нормативно-правових актів; справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб; справ, пов'язаних з державною таємницею; справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; справ у спорах, що виникають з трудових відносин; справ, що виникають з корпоративних відносин; інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Господарський суд, до якого подано позов з питання, що є предметом третейської угоди, припиняє провадження у справі, якщо є заперечення однієї з сторін щодо вирішення спору у господарському суді і судом не буде визнано, що третейська угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до пункту 9.1 договору поставки № 187 від 30.01.2013 спори та розбіжності, що виникли у зв'язку з цим договором або відносно його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, будуть за можливості вирішуватись шляхом переговорів. Якщо спори та розбіжності, зазначені у пункті 9.1 цього договору, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється Постійно діючим Регіональним Третейським судом України при Асоціації "Регіональна правова група" (згідно Регламенту зазначеного суду). Рішення третейського суду є остаточним та обов'язковим для сторін та підлягає виконанню (пункт 9.2 договору).

В матеріалах справи наявне клопотання відповідача - Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про припинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки між сторонами наявна третейська угода у вигляді третейського застереження про передачу спору на вирішення до Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група".

Відповідно до п. 4.2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо при розгляді справи буде встановлено, що є письмова угода сторін про передачу спору на вирішення третейського суду (пункт 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України). Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі. В останньому випадку провадження підлягає припиненню з посиланням на зазначену норму Господарського процесуального кодексу України. Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім; у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 27 Закону України "Про третейські суди" передбачає, що третейський суд, з додержанням вимог цього Закону, самостійно вирішує питання про наявність або відсутність у нього компетенції для розгляду конкретної справи.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов до висновку щодо припинення провадження у справі № 904/4739/15 на пункту 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Вищого господарського суду України від 13.08.2013 року по справі № 5011-47/16700-2012, від 30.07.2012 року по справі № 5011-37/5459-2012, від 23.04.2012 року по справі №3/196.

Відповідно до частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статями 1, 2, 22, 49, 80 (п.5 ч.1), 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №904/4739/15 припинити.

Суддя ОСОБА_2