РІШЕННЯ

"22" червня 2015 р.Справа № 921/136/15-г/7

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом: Заступника прокурора Тернопільської області (вул.Листопадова, 4, м.Тернопіль, 46000) в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради (вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001) в особі Комунального підприємства "Міськавтотранс" Тернопільської міської ради (вул. Тролейбусна, 9а, м. Тернопіль, 46400)

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, АДРЕСА_2)

про cтягнення 32185,48 грн. боргу, 4265,82 грн. пені, 528,71 грн. 3% річних, 519,34 грн. втрат від інфляції, 510,81 грн. відшкодування витрат за користування земельною ділянкою.

За участю представників сторін:

позивача - Петльований О.О.

відповідача - не з'явився;

прокурора - Безкоровайна О.А.

суть справи:

Заступник прокурора Тернопільської області звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради, Комунального підприємства "Міськавтотранс" Тернопільської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення, з врахуванням уточнення, 32185,48 грн. боргу, 4265,82 грн. пені, 528,71 грн. 3% річних, 519,34 грн. втрат від інфляції, 510,81 грн. відшкодування витрат за користування земельною ділянкою.

Ухвалою від 09 лютого 2015 року позовні матеріали прийнято до провадження суддею Стадник М.С.

Однак, у зв'язку із перебуванням судді Стадник М.С. у відпустці, розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду Тернопільської області від 21 квітня 2015 року призначено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого визначено суддею-доповідачем Шумського І.П.

Ухвалою від 23 квітня 2015 року справу прийнято до провадження суддею Шумським І.П., а розгляд справи розпочато заново.

В засідання уповноважений представник відповідача жодного разу не з'явився, витребувані документи у т.ч. відзив на позов не представив.

Ухвали, направлені за адресами реєстрації суб'єкта підприємництва та місця проживання фізичної особи, повернулись на адресу суду без вручення через відсутність адресата за закінченням терміну зберігання.

Як вбачається із спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, сформованого станом на 03 червня 2015 року та довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Тернопільській області №2165 від 30 березня 2015 року, відповідач про зміну свого місця знаходження органи державної реєстрації не повідомляв.

А тому, процесуальні документи слід вважати врученими, відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

При даних обставинах, неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, і слухається згідно з приписами ст. 75 ГПК України, за наявними у ній доказами.

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача, прокурору роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,22,29,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, суд встановив наступне:

15 серпня 2013 року між Комунальним підприємством "Міскавтотранс" Тернопільської міської ради та підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності №2, терміном дії на 35 місяців до 15 липня 2016 року, за змістом якого орендодавець (позивач) передає орендарю у строкове оплатне користування нерухоме майно, площею 173 кв.м., розміщене за адресою АДРЕСА_3, а орендар (відповідач) брав на себе зобов'язання до 15 числа місяця наступного за розрахунковим проводити оплату за користування орендованим приміщенням.

Крім іншого, п.4.2 договору, на орендаря покладено обов'язок протягом 30 днів наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, вносити плату за користування земельною ділянкою, на якій знаходиться орендоване нерухоме майно та прилегла територія.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема розрахунків заборгованості, виставлених на оплату рахунків (направлених рекомендованою кореспонденцією) та незаперечено відповідачем, підприємець ОСОБА_1 допустив прострочення по оплаті за користування нерухомим майном за період з липня 2014 року по березень 2015 року в сумі 32185,48 грн. та 510,81грн. відшкодування плати за користування земельною ділянкою за період з серпня 2013 року по березень 2015 року.

Невиконання відповідачем свого обов'язку по внесенню орендної плати та плати за користування землею, стало підставою для звернення прокурора до суду з позовом про відновлення порушених прав позивача.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Поданими прокурором та позивачем доказами, не запереченими належним чином відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог.

Так, за змістом ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку .

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч.1 ст. 286 ГК України).

Одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) в порядку ч.1 ст. 796 ЦК України, наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

Плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), згідно з ст. 797 ЦК України, складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Судом з'ясовано, що в порушення умов договору, приписів перелічених норм, а також ст. ст. 11, 14, 759, 762 ЦК України, ст.173, 174, 193, 283, 286,287 ГК України, ст.ст. 2, 17, ч.3 ст.18, ч.ч.1-3 ст.ст. 19, 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року № 2269-XII, відповідач у визначені строки за період з липня 2014 року по березень 2015 року орендну плату не вносив, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 32185,48 грн. та допустив недоїмку відшкодування плати за користування земельною ділянкою за період з серпня 2013 року по березень 2015 року в сумі 510,81грн..

Направлена претензія №671/3-1 від 17 листопада 2014 року з вимогою погасити заборгованість, відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Доказів на підтвердження іншого, у т.ч. погашення заборгованості, відповідачем не представлено.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 32185,48 грн. орендної плати та 510,81 грн. плати за користування земельною ділянкою, підлягають задоволенню.

У разі несвоєчасного внесення орендної плати п.9.4 договору передбачено нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Враховуючи положення договору, приписи ст.ст.546-549 ЦК України, ст. ст.231,232 ГК України, ст.ст.1,3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", суму заборгованості та період нарахування, вимоги про стягнення 2613,47 грн. пені підлягають задоволенню.

Решта 1652,35 грн. пені обраховано позивачем без врахування обмежень, встановлених ч.6 ст. 232 ГК України, а таму в їх задоволенні слід відмовити.

Згідно з ст. 625 ЦК України, у випадку прострочення виконання грошових зобов'язань боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з врахуванням втрат від інфляції та 3% річних за весь час прострочення.

Зважаючи на суму боргу, передбачений договором строк виникнення зобов'язання, розрахунок позивача, період нарахування, інші обставини справи, вимоги про стягнення 427,72 грн. 3% річних, 519,34 грн. втрат від інфляції, є правомірними та підлягають задоволенню.

Не підлягає задоволенню вимога в частині стягнення 101,05 грн. 3% річних, як така, що нарахована надмірно.

Судові витрати по справі, згідно з ст.ст.44,49 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 4-3, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1)

- на користь Комунального підприємства "Міськавтотранс" Тернопільської міської ради (46400, вул. Тролейбусна, 9а, м. Тернопіль, код 35069244) 32185,48 грн. боргу за договором оренди приміщення, 2613,47 грн. пені, 427,66 грн. 3% річних, 519,34 грн. втрат від інфляції, 510,81 грн. відшкодування витрат за користування земельною ділянкою.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) 1742,72 грн. судового збору в дохід держбюджету.

Видати накази.

3. В задоволенні вимог про стягнення 1652,35 грн. пені, 101,05 грн. 3% річних відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення, через місцевий господарський суд.

Дата підписання: 01 липня 2015 року

Суддя І.П. Шумський