КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р. Справа№ 910/4837/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Новікова М.М.

Зубець Л.П.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Сенченко Ю.М., дов. № 25/256-248 від 20.12.2013р.

Гулак Н.В., дов. № 25/256-160 від 04.06.2015р.

від відповідача: Куликов Ю.Ю., дов. № 243 від 25.03.2013р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства

"Комерційний банк „Фінансова ініціатива"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 20.04.2015 р.

у справі № 910/4837/15-г (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Державного підприємства „Науково-виробниче

об'єднання „Павлоградський хімічний завод"

до Публічного акціонерного товариства

"Комерційний банк „Фінансова ініціатива"

про стягнення заборгованості у розмірі

35 486 164,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Науково-виробниче об'єднання "Павловський хімічний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про стягнення 35 486 164,38 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.04.2015р. у справі № 910/4837/15-г позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" на користь Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" депозитний вклад у розмірі 35 000 000,00 грн. (тридцять п'ять мільйонів гривень 00 коп.), 486 164,38 грн. (чотириста вісімдесят шість тисяч сто шістдесят чотири гривні 38 коп.) та 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень 00 коп.) судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2015р. у справі № 910/4837/15-г та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" у справі № 910/4837/15-г було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Новіков М.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2015р. у справі № 910/4837/15-г апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 09.06.2015р.

09.06.2015р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, та просить суд змінити рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2015р. у справі № 910/4837/15-г, стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"на користь Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павловський хімічний завод" залишок депозиту по договору банківського вкладу в сумі 34 500 000,00 грн., оскільки за період з 04.03.2015р. по 26.03.2015р., відповідачем було сплачено позивачу:

- платіжним дорученням №15414 від 26.02.2015 р. (проведено банком 04.03.2015 р.) нараховані відсотки по депозиту згідно договору банківського вкладу від 26.12.2014р. №020-83-В-25-007/980-5 116214b сумі 486 164, 39 грн. за період з 12.01.2015 р. по 20.02.2015 р.;

- платіжним дорученням №9972 від 26.03.2015 р. (проведено банком 26.03.2015 р.) незначну частину коштів згідно договору банківського вкладу від 26.12.2014р. №020-83- В-25-007/980-5116214 в сумі 200 000, 00 грн.

Крім того, 05.05.2015 р. (після прийняття рішення Господарським судом м. Києва), відповідачем платіжним дорученням №27774 на рахунок позивача було повернуто ще незначну частину коштів згідно договору банківського вкладу від 26.12.2014р. №020-83- В-25-007/980-5116214 в сумі 300 000, 00 грн..

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015р. у справі № 910/4837/15-г відкладено розгляд справи на 11.06.2015р.

Представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Господарського суду м. Києва від 16.03.2015р. у справі № 910/2898/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції змінити рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2015р. у справі № 910/4837/15-г, стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"на користь Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павловський хімічний завод" залишок депозиту по договору банківського вкладу в сумі 34 500 000,00 грн..

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

26.12.2014 між відповідачем (банк за договором) та позивачем (вкладник за договором) укладений договір банківського вкладу №020-83-В-25-007/980-5116214 (далі - Договір), за умовами якого, вкладник передає, а банк приймає на зберігання грошові кошти в іноземній валюті та гривні, що надходять від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок згідно заяви про розміщення вкладу.

У разі прийняття вкладником рішення про розміщення вкладу, вкладник узгоджує прийняте рішення з банком, шляхом направлення на адресу банку заяви на розміщення вкладу на депозитному рахунку складеною за формулою наведеною в додатку №1 до цього Договору.

Датою надходження суми вкладу до банку є дата зарахування грошових коштів на рахунок від вкладника, що підтверджується випискою по рахунках, визначених цим договором підписаною сторонами заявою про розміщення вкладу (п. 2.2).

По закінченню строку вкладу або в день повернення вкладу з інших передбачених цим договором та законодавством України, банк повертає вклад на поточний рахунок вкладника, вказаний в розділі 11 цього Договору. На підставі заяви про розміщення вкладу сума вкладу може перераховуватись на інший рахунок вкладника ніж вказаний в розділі 11 цього Договору.

Якщо дата повернення вкладу (строк вкладу), яка зазначена в заяві про розміщення вкладу, припадає на не робочий (вихідний, святковий) день, то датою повернення вкладу є наступний за ним робочий день (п. 2.4 Договору).

26.12.2014 сторонами підписана заява про розміщення вкладу в сумі 35 000 000,00 грн. строком до 20.02.2015 під 13 % річних на депозитному рахунку №5900.

Як вбачається з матеріалів справи, платіжним дорученням №70 від 26.12.2014 позивач перерахував відповідачу 35 000 000,00 грн. Вказане також підтверджується випискою по особовому рахунку за 26.12.2014.

Проценти на суму вкладу нараховуються від дня наступного за днем надходження вкладу на рахунок, до дня який передує дню повернення вкладу вкладнику або дню списання суми вкладу з підстав, передбачених цим договором або законодавством України (п. 3.1).

Згідно п. 3.1.1 Договору, якщо валюта вкладу - гривня, то дня розрахунку процентів у гривнях використовується фактична кількість днів у році та фактична кількість днів у місяці.

Відповідно до п.3.2 Договору, банк нараховує проценти в порядку, згідно внутрішніх положень банку, щомісячно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, та в день повернення вкладу по закінченню строку вкладу, або в день повернення вкладу в повному розмірі з інших підстав передбачених цим договором та законодавством України, за фактичну кількість календарних днів місяця на суму вкладу.

Проценти на вклад виплачуються вкладнику щомісячно, в перший робочий день місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, та в день повернення вкладу по закінченню строку вкладу, або в день повернення вкладу в повному обсязі з інших підстав, шляхом перерахування банком суми нарахованих процентів на поточний рахунок вкладника, вказаний в розділі 11 цього Договору (п. 3.3).

Строк дії договору до 24.12.2015.

12.01.2015 банк надав позивачу довідку №83-13-08-04 про залишок на рахунку №5900 у розмірі 35 000 000,00 грн.

Платіжним дорученням №5447 від 15.01.2015 банк перерахував позивачу відсотки за період з 26.12.2014 по 12.01.2015 на загальну суму 199 452,06 грн.

20.02.2015 настав строк повернення коштів за заявою, як зазначає позивач, вклад в сумі 35 000 000,00 грн. відповідачем повернуто, та відсотки - 486 164, 38 грн., що стало підставою для звернення з даним позовом.

Як свідчать матеріали справи, позивач звертався до відповідача з листами № 30/168-84 від 23.02.2015 та №30/168-85 від 25.02.2015 про повернення вкладу та сплати відсотків. Вимоги залишені банком без відповіді та задоволення.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору, позивачем було перераховано 35 000 000,00 грн. на рахунок №5900, проте у зазначений Договором строк відповідач зазначеного вкладу позивачу в повному обсязі не повернув.

За загальним правилом, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, окрім випадків і лише в порядку, встановлених законом (стаття 321 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до п. п. 2.3 договору, по закінченню строку вкладу, банк повертає вклад на поточний рахунок вкладника вказаний в розділі 11 цього Договору.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, на день пред'явлення позову та розгляду справи відповідач в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив повернення депозиту у передбачений договором строк, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином в розмірі 35 000 000,00 грн..

Суд першої інстанції задовольнив вимоги позивача про стягнення з відповідача до матеріалів справи, оскільки відповідачем не було додано належних та допустимих доказів на підтвердження повернення відповідачем позивачу депозиту за Договором банківського вкладу №020-83-В-25-007/980-5116214 від 26.12.2014 в розмірі 35 000 000,00 грн.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що на момент прийняття оскаржуваного рішення ним була перераховано частину грошових коштів.

Дане твердження не заперечується представником позивача, що за період з 04.03.2015р. по 26.03.2015р., відповідачем було сплачено позивачу:

- платіжним дорученням №15414 від 26.02.2015 р. (проведено банком 04.03.2015 р.) нараховані відсотки по депозиту згідно договору банківського вкладу від 26.12.2014р. №020-83-В-25-007/980-5 116214b сумі 486 164,39 грн. за період з 12.01.2015 р. по 20.02.2015 р.;

- платіжним дорученням №9972 від 26.03.2015 р. (проведено банком 26.03.2015 р.) частину коштів згідно договору банківського вкладу від 26.12.2014р. №020-83- В-25-007/980-5116214 в сумі 200 000,00 грн., (належним чином копії долучені до відзиву на апеляційну скаргу).

Крім того, 05.05.2015 р. (після прийняття рішення Господарським судом м. Києва), відповідачем платіжним дорученням №27774 на рахунок позивача було повернуто ще частину коштів згідно договору банківського вкладу від 26.12.2014р. №020-83- В-25-007/980-5116214 в сумі 300 000,00 грн.

Відповідно до виписки банку по особовим рахункам з 26.12.2014р. по 05.06.2015р. залишок на рахунку № 5900 відповідача у розмірі 34 500 000,00 грн., що не заперечується відповідачем.

Стаття 80 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд припиняє провадження у справі.

Припинення провадження у справі -це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що надані позивачем докази свідчать про відсутність предмету спору, та у відповідності до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України підлягає припиненню провадження у справі в частині стягнення заборгованості в розмірі 200 000,00 грн. та 486 164,39 грн. відсотків, відповідно до платіжних доручень № 15414 від 26.02.2015 р., № 9972 від 26.03.2015 р..

Також позивача зазначає, що відповідно до платіжного доручення № №27774 від 05.05.2015р. відповідачем було перераховано суму заборгованості в розмірі 300 000,00 грн., однак цей факт не впливає на рішення суду, оскільки зазначена сума заборгованості була перерахована вже після прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2015р. у справі № 910/4837/15-г слід скасувати в частині стягнення 200 000,00 грн. депозитного вкладу та 486 164,39 грн. відсотків, в цій частині припинити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2015р. у справі № 910/4837/15-г скасувати в частині стягнення 200 000,00 грн. депозитного вкладу та 486 164,39 грн. відсотків. Провадження в цій частині припинити.

3. Позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" (03150, м. Київ, вул. Щорса, 7/9, код 33299878) на користь Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Заводська, 44, код 14310112) депозитний вклад у розмірі 34 800 000,00 грн. (тридцять п'ять мільйонів гривень 00 коп.) та 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень 00 коп.) судового збору за подачу позовної заяви.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду м. Києва.

6. Матеріали справи № 910/4837/15-г повернути до Господарського суду м. Києва.

7. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді М.М. Новіков

Л.П. Зубець