ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р.Справа № 909/373/15

За позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК"

про стягнення 204030,82 грн., розірвання договору та усунення перешкод у користуванні майном

Суддя О.Л. Панченко

Представники:

від позивача не з'явився;

від відповідача не з'явився

Суть спору: Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою та заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" заборгованість у сумі 199200 грн., пеню у сумі 1604,51 грн., 3% річних у сумі 171,91 грн. та інфляційні витрати у сумі 3054,40 грн. за договором суборенди від 01.02.2014р. № 1; розірвати договір суборенди від 01.02.2014р. № 1, укладений між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК", та усунути перешкоди у користуванні орендованим майном шляхом зобовязання відповідача звільнити нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 224,5 кв. м, яке розташоване в будівлі за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 65, у триденний строк з дня набрання цим рішенням законної сили.

Відповідач заперечень щодо позову не подав. Справа розглядається відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній документами.

Беручи до уваги, що:

01.02.2014р. між фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (надалі "Орендодавець") та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (надалі "Орендар") був укладений договір оренди № 1, згідно з яким Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 224,5 кв. м, яке розташоване в будівлі за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 65, що є власністю Орендодавця. Орендар має право передавати третім особам належне йому право оренди (суборенда) та інші права (повністю чи в певній частині), які випливають з цього договору, тільки за попередньою згодою Орендодавця (п. 5.4 договору). Цей договір укладено строком на два роки і два місяця та діє з 01.02.2014р. до 01.04.2016р. включно (п. 10.1 договору).

01.02.2014р. відповідно до п. 5.4 зазначеного договору оренди від 01.02.2014р. № 1 Орендодавець надав згоду на укладення Орендарем договорів суборенди.

01.02.2014р. між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (надалі "Орендар") та ОСОБА_2 акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" (надалі "Суборендар") був укладений договір суборенди № 1, згідно з яким Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 224,5 кв. м, яке розташоване в будівлі за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 65, (надалі "Майно"), що є у користуванні Орендаря на підставі договору оренди від 01.02.2014р., укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_3, як Орендодавцем, та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1, як Орендарем. ОСОБА_4 становить 3020264 грн. (п. 1.2 договору). Майно передається в суборенду з метою розміщення відділення № 299 АТ "ІМЕКСБАНК" (п. 1.3 договору). Умови передачі та повернення орендованого майна передбачені розділом 2 договору. Орендна плата перераховується на рахунок Орендаря щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, і становить 33200 грн. без ПДВ (п. 3.1 договору). Цей договір укладено строком на два роки і два місяця та діє з 01.02.2014р. до 01.04.2016р. включно (п. 10.1 договору).

Позивач, посилаючись на виконання ним зобовязань за договором суборенди № 1 від 01.02.2014р., а також на те, що відповідач не виконав прийняті за зазначеним договором зобов'язання щодо своєчасної сплати орендної плати, просить стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" заборгованість у сумі 199200 грн., пеню у сумі 1604,51 грн., 3% річних у сумі 171,91 грн. та інфляційні витрати у сумі 3054,40 грн. за договором суборенди від 01.02.2014р. № 1; розірвати договір суборенди від 01.02.2014р. № 1, укладений між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК", та усунути перешкоди у користуванні орендованим майном шляхом зобовязання відповідача звільнити нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 224,5 кв. м, яке розташоване в будівлі за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 65, у триденний строк з дня набрання цим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Отже, уклавши договір суборенди № 1 від 01.02.2014р. сторони за цим договором прийняли на себе ряд зобовязань, зокрема, відповідно до п. 3.1 договору Суборендар зобовязався перераховувати орендну плату в розмірі 33200 грн. на рахунок Орендаря щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Між тим, в порушення вимог договору та чинного законодавства орендна плата відповідачем у повному обсязі не сплачена.

Однак відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2015р. № 16, що було прийняте на підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015р. № 50 "Про віднесення ОСОБА_2 акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" до категорії неплатоспроможних", було розпочато з 27.01.2015р. процедуру виведення АТ "ІМЕКСБАНК" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 27.01.2015р. по 27.04.2015р. включно та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "ІМЕКСБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015р. № 84 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у АТ "ІМЕКСБАНК" до 26.05.2015р. (включно).

Постановою Правління Національного банку України від 21.05.2015р. № 330 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ІМЕКСБАНК".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015р. № 105, що було прийняте на підставі постанови Правління Національного банку України від 21.05.2015р. № 330 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ОСОБА_2 акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК", розпочато процедуру ліквідації ОСОБА_2 акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 строком на 1 рік з 27.05.2015р. по 26.05.2016р. включно.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - "Фонд"), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Частинами 1, 5 статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначаються наслідки запровадження тимчасової адміністрації в банку.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку.

Відтак, після запровадження Фондом тимчасової адміністрації стосовно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Кредитор банку вправі заявити уповноваженій особі Фонду на ліквідацію банку про свої вимоги до банку у строк, встановлений частиною 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно зі ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статі 45 цього Закону (про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду) уповноважена особа Фонду здійснює, зокрема, такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з ч. 6 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги за субординованим боргом.

При цьому, задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до статті 52 цього Закону. Водночас, задоволення вимог окремого кредитора, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

У спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач боржником. Оскільки позивач є кредитором банку щодо майнових зобовязань, з урахуванням встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" заборони на задоволення вимог кредиторів банку щодо майнових зобовязань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку, позовні вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 30.06.2015р.

Суддя О.Л. Панченко