РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №910/26579/14

За позовом Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

про розірвання правочину

Головуючий суддя Цюкало Ю.В.

Суддя Ломака В.С.

Суддя Спичак О.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: Поліщук Л.П. (за посвідченням №36);

від відповідача: Драчова М.С. (за посвідченням №266 від 20.03.2015).

В судовому засіданні 20 травня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

28 листопада 2014 року Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (позивач) подало до канцелярії Господарського суду міста Києва позовну заяву № 5873 від 25.11.2014р. до Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (відповідач), про визнання договору № 05618/2-10 від 20.04.2005 року про постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі розірваним з 01.07.2014р. у зв'язку із істотною зміною обставин, а саме набуттям ПАТ "АК "Київводоканал" статусу виконавця послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір № 05618/2-10 від 20.04.2005 року про постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі, на підставі ч. 1, 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, підлягає розірванню.

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому за викладених підстав у задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2014р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/26579/14. Розгляд справи призначено на 14.01.2015р.

У судовому засіданні 14.01.2015р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу, судом оголошено перерву до 09.02.2015р.

В судове засідання, призначене на 09.02.2015р., з'явились представники сторін, надали усні пояснення, відповіли на запитання суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2015р. суд ухвалив розгляд справи №910/26579/14 здійснити колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. для колегіального розгляду справи визначено наступний склад суду: Цюкало Ю.В. (головуючий), суддя Ломака В.С. суддя Селівон А.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.02.2015р. справу №910/26579/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Ломака В.С., суддя Селівон А.М., розгляд справи призначено на 16.03.2015р.

У судовому засіданні, призначеному на 16.03.2015р, відповідно до ст. 77 Госопдарського процесуального кодексу було оголошено перерву до 01.04.2015р.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 25.03.2015р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Селівона А.М., справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Ломака В.С., суддя Спичак О.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.03.2015 року справу №910/26579/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Ломака В.С., суддя Спичак О.М.

В судовому засіданні 01.04.2015 року по справі було оголошено перерву до 27.04.2015 року.

В судовому засіданні 27.04.2015 року по справі було оголошено перерву до 20.05.2015 року.

Згідно з п. 3.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 №18, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

16 січня 2014 року через канцелярію до суду від позивача надійшла заява № 37/юр від 14.01.2015 року про зміну предмету позову, у якій останній просить визнати Договір № 05618/2-10 від 20.04.2005 року на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі розірваним, у зв'язку із припиненням зобов'язань по договору з 01.07.2014 року з підстав, передбачених ст. 607 Цивільного кодексу України, а саме фактичного набуття ПАТ «АК «Київводоканал» статусу виконавця послуг з централізованого постачання питної води та прийняття стічних вод через приєднані мережі. Вказана заява прийнята судом до розгляду, а тому спір вирішується в межах зміненого предмету.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (постачальник) (перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал») та Комунальним підприємством - управління житлового господарства Шевченківського району (абонент) (на підставі рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменовано в Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району») (разом - сторони) було укладено Договір № 05618/2-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі (далі - Договір, належним чином завірена копія договору в справі), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред'явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізацій м. Києва приймати від нього стічні води у систему каналізацій м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва, а абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 22.07.1994р. за № 165/374, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 26.04.2002р. за № 403/6691, а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Позивач стверджує, що у зв'язку з внесенням змін до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення, тоді як позивач не провадить зазначеної діяльності, що в свою чергу є істотною зміною обставин, у зв'язку з чим договір № 05618/2-10 від 20.04.2005 року про постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі на підставі ч. 1, 2 ст. 652 Цивільного кодексу України підлягає розірванню.

Відповідач із позовом не погодився і звернувся до суду із відзивом, у якому зазначив, що позивач фактично продовжує отримувати послуги з водопостачання та водовідведення, виробником яких є ПАТ «АК «Київводоканал» за Договором № 05618/2-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 20.04.2005 року.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вже було встановлено судом, 20.04.2005 року між сторонами було укладено Договір № 05618/2-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі, відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред'явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізацій м. Києва приймати від нього стічні води у систему каналізацій м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва, а абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 22.07.1994р. за № 165/374, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 26.04.2002р. за № 403/6691, а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Згідно з п. 7.1 Договору, цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону.

Відповідно до п. 7.2. Договору, зазначений договір може бути розірвано у випадках, передбачених чинним законодавством, за згодою сторін або у судовому порядку.

Сторона, що бажає достроково розірвати договір має письмово попередити про це іншу сторону за один місяць до визначеної дати припинення договору (п. 7.3. Договору).

Згідно з ч. 2-4 ст. 188 Господарського кодексу України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Судом встановлено, що 28.05.2014 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про припинення дії (дострокове розірвання) Договору № 05618/2-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 20.04.2005 року, відповідно до якого, у зв'язку з внесенням змін до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статус виконавця комунальних послуг перейшов від КП «ЦОС Шевченківського району» до ПАТ «АК «Київводоканал», у зв'язку з чим Договір № 05618/2-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 20.04.2005 припинив свою дію з 01 липня 2014 року на підставі п.п. 7.2., 7.3. вказаного договору (копія документу в справі).

23.06.2014 року відповідач звернувся до позивача із листом № 08/3958 від 23.06.2014 року, згідно з яким ПАТ «АК «Київводоканал» відмовлено у розірванні Договору № 05618/2-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 20.04.2005 року, укладеному між сторонами (копія листа в справі).

24.06.2014 року від позивача відповідачу надійшла пропозиція укласти договір (оферта) щодо адміністрування нарахувань за послуги з водопостачання та водовідведення, що надаються споживачам (власникам, орендарям) нежитлових приміщень разом із проектом зазначеного договору (копія документу в справі).

На вказану пропозицію 30.07.2014 року ПАТ «АК «Київводоканал» надало КП «ЦОС Шевченківського району» відповідь, відповідно до якої запропонований проект договору відхилено (належним чином завірена копія документу в справі).

22.08.2014 року позивач звернувся до відповідача із листом № 02/3690 від 22.08.2014 року, у якому позивач просить направити відповідача на його адресу договір про надання послуг з централізованого холодного водопостачання та водовідведення холодної і гарячої води щодо нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8 (копія листа в справі).

17.10.2014 року разом з листом № 02/4380 КП «ЦОС Шевченківського району» направило ПАТ «АК «Київводоканал» оновлену дислокацію до Договору № 05618/2-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 20.04.2005 року.

Положеннями статті 598 Цивільного кодексу України визначені підстави припинення зобов'язання, так зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 607 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Так, з наведеної правової конструкції вбачається припинення зобов'язання, встановленням неможливості його виконання як такого.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, припинення правовідношення.

Відповідно до частини 2 статті 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" від 10 квітня № 1198-УII.

Зазначеним законом було внесено зміни до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", зокрема, статтю 19 було доповнено частиною 5, відповідно до якої виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Статтю 29 частиною 3, відповідно до якої договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", питне водопостачання - діяльність, пов'язана з виробництвом, транспортуванням та постачанням питної води споживачам питної води, охороною джерел та систем питного водопостачання; споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", забезпечення споживачів питної води централізованим питним водопостачанням, а також за допомогою пунктів розливу питної води (в тому числі пересувних) або фасованою питною водою здійснюють підприємства питного водопостачання. Підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі, зокрема, ліцензії на господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", господарська діяльність із централізованого водопостачання та водовідведення підлягає ліцензуванню у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 17 ч. 3 ст. 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", централізоване водопостачання та водовідведення є видами господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню.

Як встановлено судом, позивач звертався до відповідача із листом № 02/2141 від 28.04.2014 року із дислокацією орендарів станом на 01.05.2014 року, яка є невід'ємною частиною Договору № 05618/2-10 від 20.04.2005 року (копія документу в справі).

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, зокрема, з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Пунктом 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008, передбачено, що договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Правила № 190 є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що на підтвердженням виконання договору, укладеного між сторонами було надано довідку по дислокації об'єктів станом на 01.05.2014 року, суд дійшов висновку, що вказаний договір, з урахуванням зміни предмету позову, не може бути розірваний на підставі ст. 607 Цивільного кодексу України, через неможливість його виконання, оскільки відповідними матеріалами справи фактично підтверджено виконання Договору № 05618/2-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 20.04.2005 року.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги, за викладених в позові підстав, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, підлягають залишенню без задоволення.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 08.06.2015р.

Головуючий суддя Цюкало Ю.В.

Суддя Ломака В.С.

Суддя Спичак О.М.