ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2015 р. Справа № 911/1703/15

За позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна - А"

про стягнення 9143,18грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Білик І.П. (довіреність №01-22/6-99 від 17.01.2015);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - ДП "МА "Бориспіль") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна-А" (далі - ТОВ "Лагуна-А") про стягнення 9143,18грн, що складається з:

- 5819,12грн - основна заборгованість;

- 509,69грн - пеня за період з 17.04.2014 по 20.11.2014;

- 189,51грн - проценти за період з 21.01.2014 по 17.04.2015.

- 2624,86грн - втрати від інфляції за період з 21.01.2014 по 17.04.2015.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором №37-14/1-67 від 01.12.2010 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю в частині сплати за надані послуги у встановлений договором строк (а.с.2-7).

До прийняття рішення по суті заявлених вимог, позивачем подано клопотання про збільшення розміру заявлених вимог, відповідно до якого фактично зменшено розмір вимог в частині стягнення основного боргу та збільшено в частині процентів та втрат від інфляції. Поряд з цим, позивач повідомляє про проведення коригування суми основного боргу.

Так, у поданій заяві позивач просить стягнути з відповідача 10 184,29грн, з яких:

- 5723,00грн - основний борг;

- 497,47грн - пеня за період з 17.04.2014 по 20.11.2014;

- 209,01грн -- проценти за період з 21.01.2014 по 03.06.2015.

- 3754,81грн - втрати від інфляції за період з 21.01.2014 по 03.06.2015.

Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Відповідач у справі - ТОВ "Лагуна - А" відзиву по суті заявлених вимог не надало.

Розгляд зазначеної справи здійснено без участі представника позивача, враховуючи наступне:

- копія ухвали господарського суду Київської області від 21.04.2015 про порушення провадження у даній справі, яка направлена відповідачу за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 22.04.2015 (а.с.97), повернута до суду з довідкою відділення зв'язку, у якій причиною повернення вказано: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.100-103);

- копії ухвал господарського суду Київської області від 15.05.2015, 05.06.2015 про відкладення розгляду справи направлені за тією ж адресою відповідача, що підтверджується відміткою на зворотному боці ухвали (а.с. 156, зворот; а.с.186, зворот);

- клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило;

- матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2010 між ДП "МА "Бориспіль" (далі - балансоутримувач) та ТОВ "Лагуна-А" (далі - орендар) укладено договір № 37-14/1-67 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (а.с.11-19, далі - договір).

Таким чином, укладений сторонами договір та додаткові угоди є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Відповідно до умов вказаного договору, у зв'язку з наданням орендарю в оренду приміщень, балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги визначені у таблиці 1, зокрема (п.1.1 договору): забезпечення теплом, санітарно-гігієничними умовами праці, використання води для прибирання орендованого майна самостійно орендарем, холодне та гаряче водопостачання та водовідведення, прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів; відшкодування вартості спожитої електричної енергії.

Згідно п. 1.3 договору, сплата за послуги здійснюється орендарем з дати підписання акту приймання-передачі орендованого майна.

Розмір оплати за послуги залежить від фактичного їх об'єму, тарифів та витрат балансоутримувача, пов'язаних з обсягом послуг в період їх надання, якості послуг та інших випадків, передбачених законодавством України (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. 2.1.1 договору балансоутримувач зобов'язується надавати орендарю визначені договором послуги.

Орендар, відповідно до п. 2.2.1 договору, зобов'язується своєчасно здійснювати розрахунки за договором.

Згідно п. 2.2.2 договору, орендар взяв на себе зобов'язання щомісяця до 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок та акт приймання-здачі виконаних робіт. Як визначено умовами договору, сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця, а підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг орендар зобов'язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5 днів з дати його отримання. При цьому, як визначено відповідним пунктом договору, якщо протягом 5 днів акт приймання-здачі послуг не буде повернутий балансоутримувачу, він вважається підписаним сторонами. Сторонами також узгоджено, що акт приймання-здачі виконаних послуг підписується керівниками сторін або призначеними керівниками повноважними особами за умови надання документів про надання таких повноважень.

Як визначено сторонами у договорі, підписання акту орендарем є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг (п.2.2.2 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору, сторонами встановлено, що згідно ст. 631 ЦК України, умови вказаного договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з дати підписання сторонами актів передачі-приймання орендованого майна та такий договір діє 1 рік;у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця до закінчення строку його чинності, договір вважається продовженим на кожний наступний рік, про що зазначено у п. 6.2 договору.

Передача балансоутримувачем майна у користування підтверджується актами передачі-приймання орендованого майна, зокрема, 16.06.2010 позивачем передано відповідачу майно площею 6,5 кв.м, 46,6 кв.м, 10,3 кв.м (а.с.23-25).

Приміщення площею 6,5 кв. м повернуто відповідачем позивачу - 19.08.2011, що підтверджується актом від 19.08.2011 (а.с.51); приміщення площею 10,3 кв.м - 04.06.2013, що підтверджується актом від 04.06.2013 (а.с.50); приміщення площею 46,6 кв.м - 01.04.2014, що підтверджується актом від 01.04.2014 (а.с.52).

На підтвердження факту надання послуг за договором, позивачем надано акти, підписані лише ним щодо надання послуг:

- за грудень 2013 року на суму 1579,21грн;

- за лютий 2014 року на суму 1514,12грн;

- за лютий 2014 року на суму 746,53грн;

- за березень 2014 року на суму 1345,52грн;

- за березень 2014 року на суму 398,09грн;

- за квітень 2014 року на суму 243,77грн (а.с.54, 56, 59, 61, 63).

Споживання електричної енергії, використання води та обсяг водовідведення, облік яких здійснюється за показами лічильників (таблиця 1 договору), підтверджується відповідними відомостями про використання відповідних ресурсів (а.с.106-147).

Так, п.2.2.6 договору визначено, що орендар зобов'язаний щомісяця за графіком зняття показів електролічильників та подання їх ДП «МА Бориспіль» (додаток №2) та графіком знятті показів лічильників води та подання їх ДП «МА «Бориспіль» (додаток 9) знімати показники приладів обліку та надавати письмовий звіт в службу головного енергетика балансоутримувача за електроенергією - 30 числа, за воду - 25 числа кожного місяця.

Між тим, як пояснив позивач в судовому засіданні, відповідні звіти відповідачем не надавались.

Відповідно до п.2.2.7 договору, у разі ненадання звіту про використані енергоносії та воду, сплата за спожиту орендарем енергію та воду визначається згідно з п.3 графіку зняття показів електролічильників та подання їх ДП «МА Бориспіль» та графіку зняття показів води та подання їх ДП «МА Бориспіль».

Як визначено п.3 графіку зняття показників електролічильників та подання їх ДП «МА «Бориспіль» (додаток №2 до договору), у випадку не передачі даних про спожиту електроенергію у строк, визначення обсягу використаної електроенергії здійснюється за середньодобовим споживанням попереднього періоду за перший місяць, а у подальшому - за встановленою потужністю струмоприймачів та числом годин їх використання до передачі показників електролічильників без наступного перерахунку (а.с.30).

В силу п.3 графіку зняття показників лічильників води та подання їх ДП «МА «Бориспіль» (додаток №9 до договору), у випадку не передачі даних про спожиту воду у строк, зазначений у п.2 графіку, визначення використаної води здійснюється за споживанням попереднього періоду.

Щодо оплати відповідних послуг позивачем виставлено відповідачу рахунки, а саме:

- №61/1014 від 31.12.2013 за послуги у грудні 2013;

- №61/135 від 28.02.2014 за послуги у лютому 2014;

- №62/84 від 28.02.2014 за послуги у лютому 2014;

- №61/226 від 31.03.2014 за послуги у березні 2014;

- №61/141 від 31.03.2014 за послуги у березні 2014;

- №61/290 від 30.04.2014 за послуги у квітні 2014;

- №61/396 від 19.06.2014 щодо корегування вартості послуг за квітень на суму «-8,12грн»;

- №61/863 від 16.12.2014 про корегування вартості послуг за квітень на суму «-96,12грн».

Таким чином, вартість наданих у квітні 2014 року послуг (з урахуванням коригувань) становить 139,53грн (243,77-8,12-96,12) (а.с.53, 55, 58, 60, 62, 64, 66, 177).

Так, як встановлено судом вказані акти виконаних робіт та рахунки отримані директором відповідача, що підтверджується реєстром виданих/отриманих оригіналів документів, однак, не повернуті у строк, встановлений п.2.2.2 договору і тому за умовами укладеного сторонами договору, вважається підписаними відповідачем (а.с.68-70).

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обов'язку щодо оплати наданих позивачем послуг, а також застосування до відповідача відповідальності за порушення відповідного обов'язку, яка встановлена договором та чинним законодавством.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між тим відповідачем взяті на себе зобов'язання у встановлений строк відповідачем не виконані. Так, оскільки відповідно п. 2.2 договору оплата виставленого рахунку здійснюється орендарем до 20 числа наступного місяця, послуги щодо оплати яких виставлено рахунок у грудні 2013 року мали бути оплачені до 20.01.2014, у лютому 2014 року - до 20.03.2014, у березні 2014 року - до 20.04.2014, у квітні 2014 року - 20.05.2014.

Проте, відповідачем доказів оплати наданих послуг за грудень 2013 року, лютий, березень, квітень 2014 року суду не надано.

В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання, відповідач є таким, що прострочив виконання зобов'язань з оплати послуг у сумі 5723,00грнгрн, у зв'язку з чим заявлені у відповідній частині вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 209,01грн процентів та 3754,81грн втрат від інфляції за загальний період з 21.01.2014 по 03.06.2015.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір процентів, нарахованих позивачем становить 209,01грн:

- за послуги, надані у грудні 2013 року, за період з 21.01.2014 по 03.06.2015 на борг у розмірі 1579,21грн - 64,64грн;

- за послуги, надані у лютому 2014 року, за період з 21.03.2014 по 03.06.2015 на борг у розмірі 1514,12грн - 54,63грн;

- за послуги, надані у лютого 2014 року, за період з 21.03.2014 по 03.06.2015 на борг у розмірі 746,53грн - 26,94грн;

- за послуги, надані у березні 2014 року, за період з 21.04.2014 по 03.06.2015 на борг у розмірі 1345,52грн - 45,12грн;

- за послуги, надані у березні 2014 року, за період з 21.04.2014 по 03.06.2015 на борг у розмірі 398,09грн - 13,35грн;

- за послуги, надані у квітні 2014 року, за період з 21.05.2014 по 03.06.2015 на борг у розмірі 139,53грн (з урахуванням коригувань) - 4,33грн.

За розрахунком суду за вказані позивачем періоди прострочення, які визначені позивачем правильно, з урахуванням розміру боргу, розмір процентів складає 209,49грн.

Проте враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, проценти підлягають стягненню у розмірі 209,01грн.

Вимоги щодо стягнення з відповідача втрат від інфляції у розмірі 3754,81грн заявлені позивачем за ті ж періоди прострочення та суми боргу що і проценти.

За розрахунком суду розмір втрат від інфляції за заявлений період складає 3964,21грн.

Проте враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, втрати від інфляції підлягають стягненню у розмірі 3754,81грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 497,47грн за загальний період з 17.04.2014 по 20.11.2014.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 цієї норми, сплата неустойки.

Відповідно до п. 4.2 договору, орендар зобов'язаний у разі несвоєчасної оплати отриманих послуг, сплачувати балансоутримувачу пеню у розмірі подвійної одлікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати

Розмір пені, визначений договором, не перевищує максимального розміру пені, встановленого Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»; пеня обрахована позивачем з урахування вимог ч.6 ст.232 ГК України.

Так, позивачем заявлено вимоги про стягнення пені за порушення строку виконання зобов'язання з оплати послуг, наданих у:

- грудні 2013 року за період з 17.04.2014 по 20.07.2014 на борг у розмірі 1579,21грн - 79,14грн;

- лютому 2014 року за період з 17.04.2014 по 20.09.2014 на борг у розмірі 1514,12грн - 140,17грн;

- лютому 2014 року за період з 17.04.2014 по 20.09.2014 на борг у розмірі 746,53грн - 69,11грн;

- березні 2014 року за період з 21.04.2014 по 20.10.2014 на борг у розмірі 1345,52грн - 149,41грн;

- березні 2014 року за період з 21.04.2014 по 20.10.2014 на борг у розмірі 398,09грн - 44,21грн;

- квітні 2014 року за період з 21.05.2014 по 20.11.2014 на борг у розмірі 139,53грн (з урахуванням коригувань) - 15,43грн.

За розрахунком суду, розмір пені складає 498,39грн. Так, розмір пені за порушення строку виконання відповідних зобов'язань з оплати послуг, наданих у:

- грудні 2013 року за період з 17.04.2014 по 20.07.2014 на борг у розмірі 1579,21грн - 79,13грн;

- лютому 2014 року за період з 17.04.2014 по 20.09.2014 на борг у розмірі 1514,12грн - 140,17грн;

- лютому 2014 року за період з 17.04.2014 по 20.09.2014 на борг у розмірі 746,53грн - 69,11грн;

- березні 2014 року за період з 21.04.2014 по 20.10.2014 на борг у розмірі 1345,52грн - 149,41грн;

- березні 2014 року за період з 21.04.2014 по 20.10.2014 на борг у розмірі 398,09грн - 44,20грн;

- квітні 2014 року за період з 21.05.2014 по 20.11.2014 на борг у розмірі 139,53грн (з урахуванням коригувань) - 16,37грн.

Проте, враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, пеня підлягає стягненню у розмірі 498,39грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у розмірі 1827,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна - А" на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" 5723,00грн основного боргу, , 209,01грн процентів, 3754,81грн втрат від інфляції, 497,47грн пені, а також 1827,00грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.06.2015

Суддя Ейвазова А.Р.