ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2015р. Справа № 908/2840/15

за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго»,

, м.Краматорськ в особі виробничої одиниці

«Дружківкатепломережа», , м.Дружківка

до відповідача Дружківського міського товариства інвалідів «Первоцвіт»,

, м.Дружківка

про стягнення заборгованості в сумі 22121 грн. 98 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», м.Краматорськ в особі виробничої одиниці «Дружківкатепломережа», м.Дружківка, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Дружківського міського товариства інвалідів «Первоцвіт», м.Дружківка, про стягнення заборгованості в сумі 22121,98 грн., у тому числі основний борг в сумі 19941,35 грн., інфляція в сумі 1270,44 грн., три проценти річних в сумі 174,26 грн. та пеня в сумі 735,93 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №299 від 01.10.2006р., акти на підключення/відключення опалення, рахунки, розрахунок суми позову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив.

Згідно позовної заяви та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Дружківське міське товариство інвалідів «Первоцвіт» зареєстроване за адресою: 84200 Донецька область, м.Дружківка, вул.Леніна, 33, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Відповідно до ч.1 ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам та учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст.ст.42, 43 Господарського процесуального кодексу України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

01.10.2006р. між сторонами був підписаний договір №299 про постачання теплової енергії, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Згідно з п.5.1 договору №299 від 01.10.2006р. облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку/згідно з договірними навантаженнями (з урахуванням додаткової угоди від 01.10.2011р. до договору).

При цьому, за змістом п.6.5 договору №299 від 01.10.2006р. споживачі, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначають згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації та кількості часів (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді.

Додатковою угодою від 01.10.2011р. сторонами пункт 6.5 договору №299 від 01.10.2006р. викладено в наступній редакції: «Споживачі, що не мають приладів обліку сплачують за спожиту теплоенергію згідно з договірними навантаженнями».

Відповідно до п.6.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно у грошовій формі відповідно до тарифів, встановлених постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України №20 від 30.09.2011р. та складають - теплова енергія 1 Гкал - 905,70 грн. (без ПДВ).

Згідно пунктів 10.1 та 10.4 договору він діє до 01.10.2007р. та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії про його припинення не буде письмово заявлене однією зі сторін.

Як встановлено судом, факт постачання позивачем теплової енергії відповідачу підтверджується наданим до матеріалів справи актом про підключення опалення від 03.10.2013р. №38/1, згідно з яким позивачем було здійснено підключення опалення об'єкту за адресою: м.Дружківка, вул.Леніна, 33.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки №348 від 24.10.2013р. на суму 1750,24 грн., №348 від 21.11.2013р. на суму 3004,32 грн., №348 від 10.12.2013р. на суму 4111,99 грн., №348 від 20.01.2014р. на суму 4020,88 грн., №348 від 10.02.2014р. на суму 3699,91 грн., №348 від 12.03.2014р. на суму 3105,01 грн., №348 від 16.04.2014р. на суму 249,00 грн., всього на суму 19941,35 грн.

Факт постачання позивачем обсягів теплової енергії на вказану суму з боку відповідача не спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.п.6.1, 6.2 договору №299 від 01.10.2006р. розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця (п.6.3 договору).

Згідно до п.6.4 договору №299 від 01.10.2006р. якщо споживач розраховується за показниками приладів обліку: при перевищенні фактичного використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо сплачується Споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця; у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Одночасно, за змістом п.6.5 договору №299 від 01.10.2006р. у разі обліку споживання теплової енергії розрахунковим способом різниця між заявленою та фактичне спожитою енергією сплачується не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 19941,35 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляції в сумі 1270,44 грн. та трьох процентів річних в сумі 174,26 грн. за період з 21.11.2013р. по 30.05.2014р.

Згідно з п.7.2.3 договору №299 від 01.10.2006р. позивачем також нараховано та пред'явлено до стягнення пеню в сумі 735,93 грн. за період з 21.12.2013р. по 30.05.2014р.

Розрахунок суми санкцій є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

За таких обставин, враховуючи, що позов повністю доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 22121,98 грн., у тому числі основний борг в сумі 19941,35 грн., інфляція в сумі 1270,44 грн., три проценти річних в сумі 174,26 грн. та пеня в сумі 735,93 грн., підлягають задоволенню в повній сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», м.Краматорськ в особі виробничої одиниці «Дружківкатепломережа», м.Дружківка до Дружківського міського товариства інвалідів «Первоцвіт», м.Дружківка про стягнення заборгованості в сумі 22121,98 грн., у тому числі основний борг в сумі 19941,35 грн., інфляція в сумі 1270,44 грн., три проценти річних в сумі 174,26 грн. та пеня в сумі 735,93 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Дружківського міського товариства інвалідів «Первоцвіт» (84200 м.Дружківка, вул.Леніна, 33, ) на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» (84207 м.Дружківка, вул.Космонавтів, 39, рах.№3780 в КФ Приватбанк м.Краматорськ, МФО 335548, ) основний борг в сумі 19941,35 грн., інфляцію в сумі 1270,44 грн., три проценти річних в сумі 174,26 грн. та пеню в сумі 735,93 грн., всього заборгованість в сумі 22121 грн. 98 коп., судовий збір в сумі 1827 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 01.07.2015р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина