ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

03 липня 2015 р. Справа № 902/654/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши без виклику представників сторін справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "ПОРТО-ФРАНКО" Красюка Ігоря Івановича, м.Одеса

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ", с.Кузьминці Гайсинського району Вінницької області

про стягнення 740 049 грн 49 коп. заборгованості за кредитним договором № 228/1-14 від 25.04.2014 р.

В С Т А Н О В И В :

Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "ПОРТО-ФРАНКО" Красюка Ігоря Івановича подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ" про стягнення 740 049 грн 49 коп. заборгованості за кредитним договором № 228/1-14 від 25.04.2014 р.

Ухвалою суду від 08.05.2015 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/654/15 та призначено до розгляду на 10.06.2015 р.

Ухвалою від 10.06.2015 р. розгляд справи відкладено до 24.06.2015 р. в зв'язку неявкою позивача, неподанням сторонами витребуваних доказів.

Ухвалою від 24.06.2015 р. розгляд справи відкладено до 07.07.2015 р. в зв'язку з неявкою позивача та неподанням сторонами витребуваних доказів.

01.07.2015 р. до суду надійшло клопотання позивача про проведення судового засідання 07.07.2015 р. в режимі відеоконференції поклавши забезпечення його проведення на господарський суд Одеської області.

Розглянувши клопотання позивача щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.741 ГПК України господарський суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони, третьої особи, прокурора, іншого учасника судового процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обов'язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь. Питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується господарським судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання. Ухвала суду, прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає.

Зі змісту наведеної норми слідує, що необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції визначається судом, що розглядає господарську справу.

Випадки в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров'я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов'язковою.

Як вбачається, в клопотанні позивача не наведено та не міститься виключних обставин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод, що не залежать від волевиявлення заявника щодо неможливості участі представника в судовому засіданні в приміщенні господарського суду Вінницької області.

Посилання позивача у клопотанні на скрутне фінансове становище судом оцінюється критично, оскільки вказане не є виключною обставиною, не звільняє позивача від обов'язку виконати всі вимоги суду та надати необхідні для розгляду справи документи, за наявності яких, суд може визнати явку представника позивача необов'язковою, розглянути справу за відсутності представника позивача тощо.

Окрім того ч.1 ст.3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлений правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі за текстом - Фонд) і зазначено, що Фонд є установою, яка виконує спеціальні функції з виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частиною 1 ст.35, ч.1 ст.46 Закону визначено, що Фонд здійснює ліквідацію банків через призначену уповноважену особу, яка виконує функції з ліквідації банку.

Відповідно до ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає: до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду. З дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Суд звертає увагу позивача на те, що у Законі України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме у ст.46, зазначено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.47 вказаного Закону, уповноважена особа Фонду має право залучати до своєї роботи інших спеціалістів, оплата праці яких здійснюється відповідно до нормативно-правових актів Фонду за рахунок банку, що ліквідується, в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду.

Крім того, у п.7 ч.2 ст.20 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, кошти якими розпоряджається Фонд, можуть бути надані як цільова позика банку для оплати витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності банку, передбачених п.2 ч.6 ст.36, п.п. 7 і 8 ч.2 ст.37 та ч.4 ст.47 цього Закону.

Доказів відсутності коштів на оплату праці юристів чи інших в кошторисі витрат позивачем не надано.

Окрім того із матеріалів справи слідує, що позивачем не виконано в повному обсязі ухвали суду від 08.05.2015 р., 10.06.2015 р. в частині надання доказів, які вимагались судом, в т.ч.: оригінали документів доданих до позовної заяви для огляду в судовому засіданні, договори укладені в забезпечення виконання умов кредитного договору № 228/1-14 від 25.04.2014 р. та докази реалізації за ними свого порушеного права на повернення кредиту (договори поруки, іпотеки, застави, судові рішення, виконавчі написи, виконавчі провадження тощо); договір банківського вкладу № 63502 від 25.04.2014 р. та докази його виконання тощо.

Суд наголошує, що згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.ст.32, 36 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, з поміж іншого, письмовими доказами, які подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. При цьому оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Неподання позивачем витребуваних судом письмових доказів унеможливлює всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи та надання їм відповідної правової оцінки.

Проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції за відсутності належного виконання позивачем вимог ухвал суду щодо надання письмових доказів гарантовано призведе до збільшення строку розгляду справи, у т.ч. з тих підстав, що проведення відеоконференції позбавляє можливості суд дослідити письмові докази та надати їм оцінку.

Враховуючи викладене вище, клопотання позивача про участь в режимі відеоконференції у судовому засіданні з розгляду справи № 902/654/15 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.741, 86, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" у задоволенні клопотання про участь в режимі відеоконференції у судовому засіданні 07.07.2015 р. з розгляду справи № 902/654/15.

2. Ухвалу надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Банасько О.О.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - вул.Пушкінська, 10, м.Одеса, 65026.

3 - відповідачу - вул.Леніна, 11, с.Кузьминці, Гайсинський район, Вінницька область, 23712.