ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

26 червня 2015 року Справа № 915/658/15

м. Миколаїв

Стягувач: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" /01001, м.Київ, вул.Б. Хмельницького, 6/

Боржник: Публічне акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль" /54020, м.Миколаїв, вул.Каботажний узвіз, буд.18/

про: розстрочення виконання рішення суду.

Суддя Васильєва Л.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від стягувача: не з'явився

від боржника: Дяченко В.С. від 03.06.2015р.

20.04.2015р. Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" про стягнення грошових коштів в сумі 198649,31 грн., в тому числі 54856,13 грн. інфляційні та 143793,18 грн. - 3% річних.

Рішенням господарського суду від 2505.2015р., яке набрало законної сили 12.06.2015р., позовні вимоги задоволено частково:

стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України» 3 % річних в сумі 140738,59 грн., 2814,78,00 грн. судового збору.

Від боржника надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду на один рік згідно наданого графіку.

Свою заяву про надання розстрочки виконання рішення суду боржник обґрунтовує непогашенням споживачами теплової енергії всіх категорій боргу за поставлену теплову енергію.

Так, станом на 01.06.2015 року, заборгованість споживачів теплової енергії перед Товариством складає 26553851,21 грн., левова частка якої - це заборгованість населення, а саме 19011246,68 грн. - фізичні особи та 799065,04 грн. - ЖБК та ОСББ. До того ж, заборгованість бюджетних установ та організацій складає 4258167,87 грн., а заборгованість інших споживачів - 2485371,62 грн., одночасне виконання рішення суду може призвести до банкрутства стратегічного підприємства

Крім того, причиною не спроможності боржника виконати рішення в повному обсязі є також непогашення Державним підприємством «Енергоринок» заборгованості за відпущену по договору №495/02 від 28.04.2001 року до ОРЕ електроенергію.

Відповідно до акту звірки розрахунків від 20.03.2015 року, станом на 01.03.2015 року заборгованість Державного підприємства «Енергоринок» перед Товариством складає 39571748,77 грн.

Таким чином, товариство не спроможне сьогочасно виконати рішення в повному обсязі, оскільки заборгованість споживачів теплової та електричної енергії, яку виробляє товариство, загалом складає 66125599,98 грн.

Однак, боржник вказує, що з початку опалювального сезону він взмозі буде розрахуватись зі стягувачем.

Стягувач проти надання відстрочки виконання рішення заперечує з тих підстав, що від боржника не надійшло жодних повідомлень про наявність об'єктивних, виняткових підстав, які унеможливлюють вчасне та належне виконання грошових зобов'язань за договором.

Також стягувачем вказується на його тяжкий фінансовий стан, зазначає, що він є стратегічно важливим та соціально значимим підприємством в межах Держави.

Розглянувши надані сторонами пояснення та докази, заслухавши пояснення представника боржника в судовому засіданні, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з огляду на наступне:

Статтею 121 Господарського процесуального кодексу України надано право господарському суду за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як зазначено у п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

- основний борг з оплати отриманого природного газу був сплачений боржником повністю, судове рішення стосується лише стягнення з боржника 3% річних та судових витрат;

- вина боржника у простроченні виконання спірного грошового зобов'язання перед стягувачем пов'язана з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджені органами державної влади та місцевого самоврядування, відсутністю сучасних дотаційних напрямів у покритті збитків підприємства;

- боржник змушений нести витрати на ремонт теплових мереж для забезпечення постачання теплової енергії споживачам;

- боржником забезпечується тепловою енергією. більш ніж 40% споживачів міста Миколаєва, 92 бюджетні установи та організації, а також 458 підприємств, які знаходяться в місті Миколаєві;

- в матеріалах справи відсутні докази понесення стягувачем значних негативних наслідків через порушення боржником спірних грошових зобов'язань.

Суд також бере до уваги, що єдиним предметом діяльності боржника є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії споживачам міста Миколаєва, а також виробництво та постачання електричної енергії до Державного підприємства «Енергоринок».

Надані як боржником так і відповідачем пояснення свідчать про їх складний фінансовий стан.

Враховуючи наведене, зважаючі, що свої зобов'язання перед стягувачем по договору купівлі-продажу природного газу № 14/2287/11 від 30.09.2011р. боржник виконав у повному обсязі, прострочка сталася не з його вини, наявну загрозу банкрутства божника, враховуючи складний фінансовий стан обох сторін, суд, вважає можливим частково задовольнити заяву боржника та розстрочити виконання рішення на 6 місяців рівними частинами.

Суд вважає, що наданням розстрочки на 6 місяців, а не на 1 рік, як просить боржник, баланс інтересів обох сторін буде дотриманий.

За таких обставин заява про відстрочку підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 25.05.2015р. у справі № 915/658/15 на 6 місяців за наступним графіком:

- до 30 липня 2015р. - в сумі 23925,56 грн.

- до 30 серпня 2015р. - в сумі 23925,56 грн.

- до 30 вересня 2015р. - в сумі 23925,56 грн.

- до 30 жовтня 2015р. - в сумі 23925,56 грн.

- до 30 листопада 2015р. - в сумі 23925,56 грн.

- до 30 грудня 2015р. - в сумі 23925,56 грн.

Ухвала є виконавчим документом, який може бути пред'явлено до виконання протягом року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтею 93 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, є виконавчим документом, строк пред'явлення якого до виконання 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.І.Васильєва