ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р.Справа № 922/2381/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Омельченко К.А.

розглянувши справу

за позовом Публічне АТ "НАК "Нафтогаз України" м. Київ
до КП "Харківські теплові мережі", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 41627902,58 грн.
за участю сторін:

позивача - Єфременко О.О.

відповідача -Ващенко Т.Д.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ"Національна акціонерна компанія" "Нафтогаз України" ( надалі -Позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (надалі -Відповідача) на свою користь заборгованість, що виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором купівлі-продажу теплової енергії №1907/14-ТЕ-32 від 19.12.13. До стягнення було заявлено суму 41627902,58 грн., з яких 13049470,34 грн. - сума пені за прострочення виконання грошового зобов'язання; 1756931,16 грн. - 3% річних; 26821501,08 грн. - інфляційні нарахування.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує частково з посиланням на договір про організацію взаєморозрахунків ( відповідно ло п.2 ст. 16 Закону України "Про Держаний бюджет України на 2014 рік) за № 1460 від 16.12.2014 року та просить суд зменшити розмір пені на 50%, про що докладніше викладено у відзиві на позов ( а.с.72-75).

Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі , проти зменшення пені на 50 % заперечує.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

19.12.2013 ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (боржник, покупець) уклали договір купівлі-продажу теплової енергії, яка поставляється виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійним організаціям, національними творчими спілками та їх регіональним осередками ( крім обсягів , що використовуються для виробничо - комерційної діяльності ) № 1907/14-ТЕ-32 з додатковими угодами ( п.1.1 договору) ( а.с.21- 29).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що загальна кількість теплової енергії, яку покупець приймає у свої теплові мережі від продавця, визначається за показниками комерційних вузлів обліку газу покупця .

Відповідно до п. 5.1. договору вартість теплової енергії, що надається продавцем покупцю, визначається відповідно до затверджених постановами НКРЕ України тарифів на виробництво теплової енергії, яка поставляється для надання послуг з опалення та гарячого водопостачання для бюджетних установ та організацій та інших установ.

Відповідно до договору, кількість і вартість теплової енергії, що продається за Договором за обліковий період, визначається на підставі Акту приймання-передачі теплової енергії.

Відповідно до п. 6.1. договору, оплата за теплову енергію здійснюється покупцем шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки теплової енергії. Остаточний розрахунок за фактично спожитий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Як встановлено господарським судом та не заперечується сторонами в ході провадження, на виконання договору продавець за період з січня по грудень 2014 року передав, а покупець отримав природний газ на суму 706319702,53 грн. При цьому відповідач свої договірні зобов'язання виконував неналежним чином: невчасно сплачував вартість природного газу, неодноразово порушуючи строки оплати - всупереч умовам п. 6.1 договору.

У відповідності до вищевказаних обставин справи, ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було заявлено до стягнення з КП "Харківські теплові мережі" суму штрафних санкцій , у зв*язку з порушенням строків оплати основного боргу , а саме - пеня - 13049470,34 грн., 3% - 1756931,16 грн. та інфляційних втрат - 26821501,08 грн. Відповідач в суді проти задоволення позову частково заперечував посилаючись на ті обставини, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 року № 30 "Деякі питання надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування" між сторонами було укладено договір № 1460/30 від 16.12.2014 року про організацію взаєморозрахунків ( відповідно до п.2 ст.16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік"

За умовами вказаної постанови, підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованності є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами , що виробляють,транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги . Про що, було укладено наступні договори про організацію взаєморозрахунків за № 1624/30 від 26.12.2104 року, 1460/30 від 16.12.2014 року, 1623/30 від 26.12.2014 року ( а.с.76-81).

В ході розгляду позовних вимог в частині стягнення з відповідача сум пені, відсотків річних та інфляційних господарським судом на підставі обґрунтованого розрахунку, наданого позивачем, зроблено висновок про те, що розмір нарахувань , а саме - 12885565,31 грн. пені за прострочення виконання грошового зобов'язання, 1739369,925 грн. 3% річних та 26821501,08 грн. інфляційних втрат - відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд перевірив відповідний розрахунок позивача, та дійшов висновку про те, що він є методологічно та арифметично правильним і відповідає обставинам справи, приписам чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами договору (зокрема, ст.ст. 525, 526, 549, 625 ЦК України, ст.ст. 216, 217, 230, 232 ГК України, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", п. 7.2 договору, на які посилається місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні).

Як вбачається з матеріалів справи, в ході її розгляду відповідач просив суд про зменшення розміру пені на 50 % та стягнення з КП "Харківські теплові мережі" 6442782,65 грн. пені замість заявленої в позові суми 12885565,31 грн. ( а.с.72-75).

Господарським судом взято до уваги доводи відповідача (щодо тяжкого матеріального стану КП "Харківські теплові мережі", споживання 86,4% від загального обсягу теплової енергії, яка постачається всім категоріям споживачів м. Харкова, населенням, тарифи для якого не покривають собівартості виробництва теплової енергії тощо) та зменшено суму пені до 6442782,65 грн. із посиланням на приписи п. 3 ст. 83 ГПК України, ст. 551 ЦК України, ст. 223 ГК України, а також на п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», відповідно до якого, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Згідно Ч.3 ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. А відповідно до ч.1 ст.233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Тобто, згідно з вищенаведеними приписами чинного законодавства, господарським судом при зменшенні розміру неустойки (зокрема, пені) має бути враховано майнові та інші інтереси обох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, і позивач, і відповідач мають певні законодавчо обумовлені особливості здійснення господарської діяльності, до яких зокрема належить обмеження можливості для обох суб'єктів самостійно впливати на своєчасність розрахунків з контрагентами - зазначена обставина, на суду, є винятковою в розумінні п.3.ст.83 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи важливе економічне та соціальне значення діяльності як ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (наслідком несплати яким за імпортований природний газ може стати припинення постачання природного газу на територію України ), так і КП "Харківські теплові мережі" (яким зазначено у відзиві , що нестача коштів у даного підприємства може призвести до численних аварій на трубопроводах та припинення постачання тепла населенню), суд у відповідності до встановлених п.6 ст.3, ч.3 ст.509, ч.ч.1,2 ст.627 ЦК України засад справедливості, добросовісності, розумності як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, з метою справедливого врахування інтересів обох сторін, дійшла висновку про те, що розмір пені, який заявлено позивачем до стягнення з відповідача, має бути зменшено на 50% - тобто з 12 885 565,31 грн. до 6 442 782,65 грн.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Вищого господарського суду України, зокрема, від 10.07.14 у справі №922/5030/13, від 24.12.14 у справі №922/2661/14, від 30.12.14 у справі №916/1681/14 тощо.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.1,2,33,44,8285 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, , ) інфляційні втрати в розмірі 26821501,08 грн., три відсотки річних в розмірі 1739369,92 грн., пеню в розмірі 6442782,65 грн., та 73080,00 грн. судового збору.

В іншій частині стягнення пені - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.07.2015 р.

Суддя Л.С. Лаврова