ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р.Справа № 922/2533/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрветпромпостач", м. Бровари
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діапазон-Вет", м. Харків
про стягнення 975,03 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Балабай М.Л. довіреність б/н від 10.06.15 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрветпромпостач" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Діапазон-Вет", в якій позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 715,66 грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 259,37 грн. посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору №363 від 27.08.13 р., який був укладений між позивачем та відповідачем. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Присутній представник позивача у судовому засіданні пояснив, що сума основного боргу у розмірі 715,66 грн. відповідачем сплачена 22 травня 2015 року, несплаченою залишилась сума інфляційних у розмірі 259,37 грн., тому просив в цій частині позов задовольнити. Також позивач просив покласти на відповідача судові витрати та надав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців згідно супровідного листа за вх.№25313, які долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, про розгляд справи у господарському суді був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали про відклдаення розгляду справи від 02.06.15 р. повноважному представнику відповідача 15.06.15р.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, про розгляд справи у господарському суді, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено наступне.

27.08.13 р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) було укладено договір поставки №363 (далі по тексту - договір).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п. п. 1.1., 1.2. договору, позивач прийняв на себе зобов'язання передати у власність відповідача ветеринарні препарати та предмети зооветеринарного догляду для тварин у відповідності до товарних характеристик, зазначених у видаткових накладних. Відповідач зобов'язався прийняти товар належної якості та оплатити його вартість згідно умов договору.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав та поставив відповідачу товар на загальну суму 1286,01 грн., що підтверджується видатковими накладними: №3485 від 12.11.2013р. на суму 715,66 грн.; № 3662 від 26.11.2013 на суму 570,35 грн.

Згідно п. 2.3. договору, доказом передачі продукції у власність відповідача є видаткова накладна (ні), оформлена належним чином.

Відповідно п. 5.3. договору, відповідач зобов'язаний оплатити отриману продукцію шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача на протязі 7 календарних днів від дати поставки продукції.

Згідно з п. 5.4.договору датою поставки продукції є дата підписання сторонами видаткової (их) накладної (их).

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань товар оплатив частково, а саме у розмірі 570,35 грн., внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 715,66 грн., що зумовило звернення позивача до суду із даною позовною заявою.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідачем після подачі позовної заяви до суду 22 травня 2015 року було сплачено суму боргу у розмірі 715,66 грн.

Відповідно пункту 1.1. ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Таким чином, оскільки між сторонами відсутній предмет спору в частині позовних вимог у розмірі 715,66 грн., суд вважає за необхідне в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 715,66 грн. - провадження у справі припинити.

Позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні у розмірі 259,37 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем діючого законодавства та часткову сплату суми боргу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача суми інфляційних у розмірі 259,37 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діапазон-Вет" (61145, м. Харків, вул. Шатилова Дача, буд. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрветпромпостач" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Будьоного, 23, ) інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 259,37 грн. та судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 715,66 грн. - провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 25.06.2015 р.

Суддя Ю.В. Светлічний