ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р.Справа № 922/2110/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

розглянувши справу

за позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (м. Київ)
до Приватного сільськогосподарського підприємства "Сад" (Харківська обл., м. Дергачі)
про стягнення 18282,15 грн.,
за участю представників:

позивача - радника директора з питань безпеки - юрисконсульта Харківської філії Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" Карпової Н.А. (довіреність №14/20-210-14 від 20.11.2014 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 18282,15 грн., з яких: 17770,93 грн. - основний борг, 486,39 грн. - пеня за період з 03.03.2015 р. по 19.03.2015 р., 24,83 грн. - 3% річних від суми основного боргу. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по оплаті лізингових платежів за договором прямого лізингу №20-09-105 спл/574 від 09.04.2009 р.

Позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить прийняти рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 18282,15 грн., з яких: 17770,93 грн. - основний борг з 03.03.15 р., 486,39 - пеня за період з 03.03.15 р. по 19.03.15 р., 24,83 грн. - 3% річних за період з 03.03.15 р. по 19.03.15 р.

Розглянувши цю заяву, суд вважає за можливе прийняти її в наданій редакції.

Також позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить: 1) припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо сплати суми боргу в розмірі 17770,93 грн. - основний борг, 486,39 грн. - пеня, 24,83 грн. - 3% річних, а разом 18282,15 грн.; 2) стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 1042,88 грн., з них: 993,22 грн. пені, 49,66 грн. сума 3% річних.

На підтвердження викладеного позивач додав копію банківської виписки з особового рахунку за 23.04.2015 р. про сплату відповідачем 18282,15 грн. заборгованості по позовній заяві.

Розглянувши надану заяву, суд вважає за можливе прийняти її як заяву про збільшення розміру позовних вимог та припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором прямого лізингу №20-09-105 спл/574 від 09.04.2009 р. в сумі 17770,93 грн., пені за період з 03.03.2015 р. по 19.03.2015 р. в сумі 486,39 грн., 3% річних за період з 03.03.2015 р. по 19.03.2015 р. в сумі 24,83 грн. за відсутністю предмету спору.

Відповідач відзив на позов та витребувані документи суду не надав.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

09.04.2009 р. між Відкритим акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», назву якого було змінено на Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №951 від 31.08.2011 р., (надалі - лізингодавець) та Приватним сільськогосподарським підприємством «Сад» (надалі - лізингоодержувач) уклали договір прямого лізингу №20-09-105спл/574 (надалі - договір), за яким лізингодавець передав лізингоодержувачу у користування техніку - трактори колісні загального призначення ХТЗ-17221 в кількості дві одиниці (далі - майно, техніка), вартістю 528000,00 грн. строком на 7 (сім) років, а останній зобов'язався сплачувати за це лізингові платежі на умовах договору.

Факт отримання техніки відповідачем підтверджується актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки №40 від 02.09.2009 р.

Отже, позивач належним чином виконав своє зобов'язання за договором.

10.10.2011 р. сторонами укладений додатковий договір щодо внесення змін до договору фінансового лізингу, яким були внесені зміни до реквізитів лізингодавця.

14.01.2015 р. сторонами було підписано додатковий договір до договору, яким визначено черговість сплати та зарахування лізингових платежів відповідно до ст.ст. 534, 625 ЦК України.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору лізингоодержувач сплачує лізингодавцю чергові лізингові платежі з моменту підписання акта приймання-передачі техніки розмірами згідно графіку сплати лізингових платежів. Черговість сплати лізингових платежів кратна З місяцям. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання акта. Перший лізинговий платіж сплачується через три місяці з дати підписання акта, подальші платежі - через кожні три місяці.

Згідно з п. 3.5.3. договору лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов договору.

Отже, враховуючи те, що акт приймання-передачі був підписаний сторонами 02.09.2009 р., відповідач повинен був сплатити черговий платіж в сумі 17992,07 грн. згідно графіку сплати лізингових платежів не пізніше 02.03.2015 р. (через кожні три місяці з дати підписання акта приймання-передачі).

Проте, всупереч умовам договору, відповідачем своєчасно (02.03.2015 р.) не сплачено черговий лізинговий платіж в сумі 17992,07 грн. З урахуванням сплати ПСП «Сад» 221,14 грн., заборгованість зі сплати лізингового платежу складає 17770,93 грн.

Відповідно до ст. 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо.

Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Згідно зі ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Стаття 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначає, що фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 7.1 договору передбачено за порушення строків сплати лізингових платежів лізингоодержувач за кожний календарний день прострочення від несплаченої суми сплачує лізингодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Позивач нарахував відповідачу пеню за період з 20.03.2015 р. по 22.04.2015 р. в сумі 993,22 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 20.03.2015 р. по 22.04.2015 р. в сумі 49,66 грн.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів сплати пені за період 20.03.2015 р. по 22.04.2015 р. в сумі 993,22 грн. та 3% річних за період з 20.03.2015 р. по 22.04.2015 р. в сумі 49,66 грн. або будь-які заперечення.

За таких обставин, суд вважає решту збільшених позовних вимог обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 193, 292 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 611, 625, 692, 806 ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 33-35, 43, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

1. Прийняти заяву про збільшення позовних вимог як заяву про збільшення розміру позовних вимог в наданій редакції.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Сад" на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" заборгованості за договором прямого лізингу №20-09-105 спл/574 від 09.04.2009 р. в сумі 17770,93 грн., пені за період з 03.03.2015 р. по 19.03.2015 р. в сумі 486,39 грн., 3% річних за період з 03.03.2015 р. по 19.03.2015 р. в сумі 24,83 грн. за відсутністю предмету спору.

3. Решту збільшених позовних вимог задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Сад" (62303, Харківська обл., м. Дергачі, вул. Свердлова, 135. Код ) на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м. Київ, вул. Мечнікова, 16-А. Код ) пеню за період з 20.03.2015 р. по 22.04.2015 р. в сумі 993,22 грн., 3% річних за період з 20.03.2015 р. по 22.04.2015 р. в сумі 49,66 грн. та судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.05.2015 р.

Суддя В.І. Ольшанченко