ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2015 р. Справа № 925/993/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі

Черкаської області, м. Черкаси

до Українського державного підприємства поштового звязку

Укрпошта в особі Черкаської дирекції Українського

державного підприємства поштового звязку Укрпошта,

м. Черкаси

про стягнення 9 539 грн. 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулося з позовом управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області до Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Черкаської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта про стягнення 9 539 грн. 60 коп. збитків, завданих позивачу у звязку з отриманням пенсії громадянки ОСОБА_3 неуповноваженою особою.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10 червня 2015 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 25 червня 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 23 червня 2015 року №22-28 та зазначав, що позивачем не було вказано яке право останнього було порушено, які додаткові витрати понесені ним внаслідок виплати пенсії громадянці ОСОБА_3 Сума виданої пенсії в розмірі 9 539 грн. 60 коп. не є збитками в розумінні ст. 225 ГК України. Доказів нанесених збитків позивачем не надано, зазначені кошти не є втраченими для Пенсійного фонду, оскільки виплачені по дорученню особі, яка має на них право.

Довіреність видана ОСОБА_3П громадянці ОСОБА_4, на підставі якої проводилася виплата пенсії відповідає вимогам цивільного законодавства та діє до 31 липня 2016 року. Твердження позивача про отримання пенсії за період з серпня 2014 року по березень 2015 року неналежною особою не відповідає дійсності, оскільки це могло б бути лише у випадку представництва без повноважень.

Частиною 2 ст. 47 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування покладено на пенсіонера обовязок про поновлення заяви про виплату пенсії за довіреністю. Згідно пункту 1.4. Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв'язку, виплата та доставка пенсій, соціальних допомог виплатними об'єктами поштового зв'язку здійснюється за відомостями на виплату пенсій, соціальних допомог за формою В1-М, які складаються органами Пенсійного фонду. Відповідач зазначав, що згідно цих відомостей була профінансована виплата пенсії громадянці ОСОБА_3 після одного року дії довіреності, з серпня 2014 року по березень 2015 року, тому у відповідача відсутні законодавчо передбачені підстави вважати, що довіреність припинила свою дію і не здійснювати виплату (доставку) пенсії.

Пунктом 5.6. вищевказаної Інструкції передбачено, що у разі якщо довіреність оформлена на строк понад один рік, одержувач пенсій після закінчення кожного року дії довіреності звертається з відповідною заявою до відповідного органу Пенсійного фонду щодо продовження виплати за довіреністю. В звязку з чим, відповідач вважає, що відсутність відмітки про поновлення заяви про виплату пенсії за довіреністю не дає підстав вважати, що цим нанесені збитки позивачу на суму виплаченої пенсії з серпня 2014 року по березень 2015 року.

Крім того відповідач зазначав, що Інструкція не припиняє дію довіреності і вважати, що довіреність припинена, у відповідача відсутні підстави. Також відповідач зауважував, що Інструкція не є тим документом, що застосовується до спірних правовідносин. Згідно укладеного між сторонами договору про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання на 2015 рік не передбачає обовязку Черкаської дирекції контролювати відносини пенсіонера та управління Пенсійного фонду.

Враховуючи вищенаведене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні, яке відбулося 25 червня 2015 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/993/15.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 28 березня 2014 року між управлінням Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області (замовник) та Українським державним підприємством поштового звязку Укрпошта в особі Черкаської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта (виконавець) було укладено договір про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання за державні кошти за №117/06.

В подальшому 16 грудня 2014 року сторони уклали додаткову угоду до вищевказаного договору.

24 березня 2015 року було укладено також договір про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання за державні кошти за №06-99.

Згідно розділу 2 вищевказаних правочинів виконавець зобовязався надати замовнику послуги, якість яких відповідає вимогам Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Інструкції про виплату та доставку пенсій, грошових допомог національним оператором поштового зв'язку, затвердженої спільним наказом Міністерства транспорту та звязку України, Міністерства праці та соціальної політики України від 28 квітня 2009 №464/156, постановою правління Пенсійного фонду України від 28 квітня 2009 року №14-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2009 року № 592/16608 (надалі - Інструкція), а також Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

Місце надання послуг - Черкаський район Черкаської області.

Відповідно до п. 6.3.3 договорів, виконавець зобов'язується забезпечувати схоронність пенсійних коштів на всіх етапах технологічного процесу виплати пенсій, допомоги на поховання, вживати заходів щодо запобігання випадків втрат, нести відповідальність за незабезпечення збереження пенсійних коштів.

24 березня 2015 року позивачем було проведено планову перевірку достовірності виплати пенсій та допомог поштовим відділенням звязку с. Хутори Черкаської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта (акт перевірки від 24 березня 2015 №16) в ході якої було встановлено, що при виплаті пенсії ОСОБА_3 за період серпня 2014 року по березень 2015 року не було дотримано вимоги Інструкції в частині виплати пенсії по довіреності.

На поштовому відділенні зв'язку зберігається довіреність, видана в м. Сакраменто, штат Каліфорнія, Сполучені Штати, якою уповноважено ОСОБА_4 отримувати належну ОСОБА_3 пенсію. Термін дії довіреності з 31 липня 2013 року по 31 липня 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Водночас позивач зазначав, що у виплатних відомостях за формою В1 -М за період з серпня 2014 року по березень включно 2015 року, навпроти пенсіонерки ОСОБА_3 стоїть підпис про отримання коштів, а також підпис листоноші про виплачену пенсію отримувачу, хоча відмітка про поновлення заяви про виплату пенсій за довіреністю відсутня.

На запит управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі від 08 квітня 2015 року № 322/03, Хутірською сільською радою Черкаського району надано інформацію від 30 квітня 2015 року №02/09 про те, що ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично не проживає за вказаною адресою, місце проживання невідоме.

В звязку з чим, позивач зазначав, що кошти вищевказаного пенсіонера виплачувались з порушенням вимог п.5.3 Інструкції, яким передбачено, що виплата пенсій, соціальних допомог провадиться працівником зв'язку особисто одержувачу після звірення даних пред'явленого паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, з даними, зазначеними органом Пенсійного фонду, органом праці та соціального захисту населення у відомості за формою В 1-М (разовому дорученні за формами В2-М та ВЗ-М). За отримання грошей одержувач розписується у відомості за формою В1-М (разовому дорученні за формами В2-М та ВЗ-М) і проставляє дату одержання, а працівник зв'язку розписується за здійснення виплати.

У разі, якщо виплати пенсії проводиться за довіреністю, пунктом 5.6. Інструкції передбачено, що після першої виплати довіреність на сплату пенсій відбирається і зберігається у виплатному об'єкті поштового звязку в порядку, що забезпечує наявність довіреності в окремій справі. Якщо виплата пенсій, соціальних допомог провадиться за довіреністю на вчинення ряду дій у виплатному об'єкті поштового зв'язку зберігається ксерокопія такої довіреності. У разі, якщо довіреність оформлена на строк понад один рік, одержувач пенсій після закінчення кожного року дії довіреності звертається з відповідною заявою до відповідного органу Пенсійного фонду, щодо продовження виплати за довіреністю. Пенсіонерка ОСОБА_3 з заявою про продовження виплати пенсії за довіреністю до управління не зверталась.

У відомості на виплату пенсій (при зверненні пенсіонера з заявою) орган Пенсійного фонду, після одного року дії довіреності робить відмітку навпроти прізвища одержувача про поновлення заяви про виплату пенсій за довіреністю.

У разі відсутності відповідної відмітки у відомості, виплата пенсій за довіреністю, з дати вчинення якої минуло більше року, не допускається.

Відповідно до п. 7.4 договорів, виконавець зобов'язаний у разі невиконання п. 6.3.3 договорів відшкодувати замовнику кошти в сумі, що дорівнює втраченим.

У разі використання коштів на цілі, відмінні від цілей виплати пенсій та допомоги на поховання, на виплату поштових переказів, виплату коштів неналежній особі та/або в неналежному розмірі, а також використання коштів з рахунка № 2604 на покриття залучених на пенсійні виплати власних коштів виконавця у необґрунтованих розмірах, останній відшкодовує замовнику кошти у сумі, використаних не за призначенням, а також сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми коштів, використаних не за призначенням, за кожний день такого використання, але не більше 10 відсотків від суми коштів, використаних не за призначенням.

З метою досудового врегулювання даного спору 05 травня 2015 року за вих. № 3856/03 відповідачу було надіслано претензію на суму 9 539 грн. 60 коп., яку відповідач отримав 07 травня 2015 року (копія поштового повідомлення з відміткою про вручення наявна в матеріалах справи), та направив на адресу управління відповідь від 13 травня 2015 року про те, що у задоволенні претензійної суми управлінню відмовлено повністю.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Вищенаведена норма закону кореспондується із приписами статті 224 Господарського кодексу України, якою закріплено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (упущена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Суд погоджується з доводами позивача проте, що виплата пенсій громадянці ОСОБА_3П відбулася з порушеннями вимог ч. 2 ст. 47 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та п. 5.6. Інструкції, оскільки пенсіонерка ОСОБА_3 з заявою про продовження виплат за довіреністю до позивача не зверталася.

Проте, доказів того, що вищенаведене порушення Закону та Інструкції призвело до порушення п.6.3.3 договору в частині обовязку відповідача забезпечити схоронність пенсійних коштів на всіх етапах технологічного процесу виплати пенсій та запобігання випадків втрат, суду надано не було.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази того, що громадянка ОСОБА_3 зверталася до позивача з претензією чи вимогою з приводу фактичного не отримання пенсії з серпня 2014 року по березень 2015 року в розмірі 9 539 грн. 60 коп. і Пенсійним фондом вказані кошти в подальшому було виплачено (компенсовано) пенсіонеру.

Тобто, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують понесення позивачем прямих збитків в розмірі 9 539 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача збитків у звязку з виплатою пенсії з порушенням порядку, передбаченого чинним законодавством України.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

В пункті 4.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України вказано, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору, якщо позов залишено без задоволення - судовий збір не стягується.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 30 червня 2015 року.

Суддя А.В.Васянович