РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015Справа №910/18397/14

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Боедем»
до1. Ферта Холдінг (Ferta Holding Ltd)
2. Квест Трейд Лімітед
3. Класік Пауер Холдінгс інк.
4. Монторо Менеджмент Гмбх (Montoro Management GmbH)
5. Вайлд Роуз-Трі Ко., Лтд (Wild Rose-Tree Co., Ltd)
За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідачів1. Державної реєстраційної служби України
2. Головного управління юстиції у м. Києві
3. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Романа Олеговича
4. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куксової Марії Сергіївни
провизнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання права власності та витребування майна

Головуючий суддя: Яковенко А.В.
Судді: Домнічева І.О.
Сівакова В.В.
Представники сторін:

від позивача: - Парицька Н.О., довіреність № б/н від 02.06.2015р.

Черепанов К.В., довіреність №б/н від 08.01.2015р.

Лазько С.В., довіреність №б/н від 02.06.2015

від відповідача-1 - не з'явилися

від відповідача-2 - не з'явилися

від відповідача-3 - не з'явилися.

від відповідача-4 - Духовна О.В. довіреність №б/н від 25.03.2015р.

Марчук І.Ю., довіреність №б/н від 05.03.2015р

від відповідача-5 - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Боедем» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Ферта Холдінг (Ferta Holding Ltd), Квест Трейд Лімітед, Класік Пауер Холдінгс інк., Монторо Менеджмент Гмбх (Montoro Management GmbH) та Вайлд Роуз-Трі Ко., Лтд (Wild Rose-Tree Co., Ltd) про:

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 09.07.2014, укладеного між Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd) та Квест Трейд Лімитед, посвідчений приватним нотаріусом Падалкою Р.О. Київського міського нотаріального округу за номером 4076;

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 10.07.2014, укладеного між Квест Трейд Лімитед та Класік Пауер Холдінгс інк., посвідчений приватним нотаріусом Куксовою М.С. Київського міського нотаріального округу за номером 1330;

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 11.07.2014, укладеного між Класік Пауер Холдінгс інк. та Монторо Менеджмент Гмбх, посвідченого приватним нотаріусом Куксова М.С.Київського міського нотаріального округу за реєстраційними номерами 1360, 1361;

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 11.07.2014, укладеного між Класік Пауер Холдінгс інк. та Вайлд Роуз-Трі Ко Лтд. посвідченого приватним нотаріусом Куксовою М.С. Київського міського нотаріального округу за реєстраційними номерами 1362, 1363;

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Боедем» права власності на нежитлові будівлі (літ. 1А), загальною площею 10 134,40 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос, Святош. Р-ни) (вул. Велика Окружна), будинок 4;

- витребування з чужого незаконного володіння Монторо Менеджмент Гмбх (Montoro Management GmbH) Ѕ нежитлової будівлі (літ. 1А) загальною площею 10 134,40 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос, Святош. Р-ни) (вул. Велика Окружна), будинок 4;

- витребування з чужого незаконного володіння Вайлд Роуз-Трі Ко., Лтд (Wild Rose-Tree Co., Ltd) Ѕ нежитлової будівлі (літ. 1А) загальною площею 10 134,40 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос, Святош. Р-ни) (вул. Велика Окружна), будинок 4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником нежитлової будівлі (літ. 1А) загальною площею 10 134,40 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос, Святош. Р-ни) (вул.. Велика Окружна), будинок 4., втім, відповідачами незаконно відчужено спірне майно, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для визнання недійсним таких договорів та витребування майна із незаконного володіння.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2014 порушено провадження у справі №910/18397/14, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державну реєстраційну службу України, Головне управління юстиції у м. Києві, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалка Романа Олеговича та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куксову Марію Сергіївну, та призначено справу до розгляду на 17.09.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 р., з урахування ухвали Господарського сулу міста Києва від 20.02.2015 розгляд справи №910/18397/14 відкладено до 11.03.2015 р., провадження у справі зупинено до 11.03.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Маквіс-Груп» про залучення його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та відкладено розгляд справи до 01.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2015 розгляд справи відкладено до 20.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 розгляд справи відкладено до 27.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2015 вирішено розгляд справи №910/18397/14 здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

27.04.2015 після проведення автоматичного розподілу справи №910/18397/14, вказана справа була передана на розгляд колегії суддів у складі: Яковенко А.В. (головуючий), суддя Домнічева І.О., суддя Сівакова В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2015 судді Яковенко А.В. (головуюча), Домнічева І.О., Сівакова В.В прийняли справу №910/18397/14 до свого провадження та назначили розгляд справи на 03.06.2015.

Представник відповідача 4 в судовому засіданні 03.06.2015 подав клопотання про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо», Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Представники позивача заперечували проти задоволення клопотання про залучення третіх осіб.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Іх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

При цьому, метою участі третіх осіб у справі є обстоювання ними власних прав і законних інтересів, на які може справити вплив рішення чи ухвала суду і допущення або притягнення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи.

Розглянувши в судовому засіданні 03.06.2015 подану відповідачем 4 заяву суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, у зв'язку з недоведеністю, оскільки із аналізу поданої заяви, не вбачається, яким чином прийняте в межах даного спору рішення може вплинути на права та обов'язки, вказаних ним осіб.

В судовому засіданні 03.06.2015 оголошувалася перерва до 10.06.2015 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представники позивача у судове засідання 10.06.2015 з'явилися, надали пояснення по суті справи, відповідно до яких просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача-4 у судове засідання 10.06.2015 з'явилися, надали клопотання про залучення співвідповідачів, відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши клопотання відповідача-4 про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо», Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» в якості співвідповідачів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 24 ГПК України Господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Разом з тим, відповідачем-4 не доведено, що вказані товариства є користувачами спірного майна, порушують права та охоронювані законом інтереси позивача, у зв'язку з чим заявлене клопотання задоволенню не підлягає, крім того позивач заперечує проти задоволення клопотання про залучення до участі у справі інших відповідачів,при цьому відповідачем 4 було заявлене клопотання про залучення тих самих осіб в якості третіх осіб, в задоволені якого також було відмовлено.

Представники відповідачів 1, 2, 3, 5 у судове засідання 10.06.2015 не з'явилися, вимог ухвали суду не виконали, заяв та клопотань станом на дату розгляду справи не подавали.

Треті особи 1, 2, 3, 4 в судове засідання 10.06.2015 не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 за №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач 1, 2, 3, 5 та треті особи 1, 2, 3, 4 повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач 1, 2, 3, 5 та треті особи 1, 2, 3, 4 були належним чином повідомлені, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних у матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі №910/18397/14.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 10.06.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-4, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.1996 р. між Київським науково-виробничим об'єднанням "Електронмаш" (продавець) та Українсько-німецьким спільним підприємством "Боедем" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 2285, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив нежиле приміщення за адресою: вул. Велика Кільцева (Б. Окружная), 4 в м. Києві загальною площею 10220,8 кв.м.

Пунктом 1.1. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" (нова редакція), затвердженого загальними зборами учасників ТОВ "Боедем" (протокол № 09/11 від 09.11.2011 р.) та зареєстрованого 22.02.2012 р. державним реєстратором Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації передбачено, що вказане товариство перереєструється в зв'язку із зміною назви та є правонаступником українсько-німецького спільного підприємства "Боедем", зареєстрованого Міністерством фінансів України 14.01.1992 р., реєстраційний номер 440 та перереєстрованого Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва 29.12.1993 р., реєстраційний номер 0096-1628 СП.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2012 у справі №5011-66/1632-2012, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2013 та Постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2014, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» (далі - Позивач) до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Ferta Holding Ltd (Ферта Холдінг (Голдінг) ЛТД) (далі - Відповідач-1); визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Боедем» право власності на нежитлову будівлю (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. Р-ни) (вул. Велика Окружна), будинок 4; зобов'язано Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Боедем» право власності на нежитлову будівлю (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м., яка знаходиться за адресою: Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни) (вул.Велика Окружна), будинок 4; зобов'язано Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» виключити запис (номер запису: 162-з в книзі: д.5з-201) про реєстрацію за Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd) права власності на нежитлову будівлю (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. Р-ни) (вул. Велика Окружна), будинок 4.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 р. №8 передбачено, що за змістом частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" від 18.11.2003 р. №01-8/1427).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 р. у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії", п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

З урахуванням викладеного у суду відсутні підстави для повторного доказування наведених обставин (визнання права власності на спірне майно), адже існування даних обставин підтверджують судові рішення, які не можуть бути поставлені під сумнів.

Проте, як вбачається з матеріалів справи 08.07.2014 Державною реєстраційною службою України зареєстровано право власності за юридичною особою «Ферта Холдінг ЛТД» на об'єкт нерухомого майна 00: об'єкт нерухомого майна - нежитлова будівля; адреса: - м. Києві, вул. Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни), будинок 4, опис об'єкту - літ. « 1А» , загальна площа: 10 134,4 кв.м. на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.08.2011 та постанови Якимівського районного суду Запорізької області.

Так, ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.08.2011 року по справі № 2-1400/2011 визнано мирову угоду, укладену 12.08.2011 року компанією Ферта Холдінг Голдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd), Українсько-німецьким спільним підприємством "Боедем" та Оглу Артуром Руслановичем. Наведеною ухвалою визнано за Ферта Голдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd) право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Велика Окружна 4, а саме: приміщення основною площею - 10134,4 кв.м. під літерою "Г", а вже ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2011 року по справі № 8-1/11 скасовано за нововиявленими обставинами ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.08.2011 року по справі № 2-1400/2011 про затвердження мирової угоди, укладеної 12.08.2011 року компанією Ферта Холдінг Голдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd), Українсько-німецьким спільним підприємством "Боедем" та Оглу Артуром Руслановичем щодо врегулювання боргових зобов'язань між ними у цивільній справі № 2-1400/11.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Боедем» є власником нежитлової будівлі (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни) (вул. Велика Окружна), будинок 4 та землекористувачем земельної ділянки на якій вона розташована, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2012 у справі №5011-66/1632-2012.

Згідно зі ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Згідно із ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Оскільки Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суд при розгляді даної справи має виходити з положень ст. 41 Конституції про те, що це право є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом ст. 392 Цивільного кодексу України, а також виходячи із загальних положень ст. 15 цього кодексу та ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, необхідною умовою для застосування відповідного способу судового захисту (крім наявності самого права, що захищається) є, зокрема, факт його порушення (невизнання або оспорювання).

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 04.12.2012 р. у справі №3-55гс12 та від 11.12.2012 р. у справі №3-65гс12, у випадку, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України права такої особи підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно. При цьому, предметом доказування у справах за позовом про визнання права власності, становлять обставини, які підтверджують це право.

Тобто, подання відповідного позову про визнання права власності можливе не лише у випадку оспорювання або невизнання такого права іншою особою, а і у випадку наявності претензій у третіх осіб стосовно цього права.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» стосовно визнання права власності на об'єкт нерухомого майна 00: об'єкт нерухомого майна - нежитлова будівля; адреса: - м. Києві, вул. Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни), будинок 4, опис об'єкту - літ. « 1А» , загальна площа: 10 134,4 кв.м. є законними та обґрунтованими.

В порушення права власності позивача було укладено наступні договори.

09.07.2014 укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Падалкою Р.О. Київського міського нотаріального округу за реєстраційним номером 4076 за яким продавець - Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd) продав, а покупець - Квест Трейд Лімитед (Quest Trade Limited) (далі - Відповідач-2) купив нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни), 4 основною площею 10 134,4 кв.м. під Літ. « 1А».

10.07.2014 укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Куксовою М.С. Київського міського нотаріального округу за реєстраційним номером 1330 на підставі якого продавець - Квест Трейд Лімитед продав, а покупець - Компания Класік Пауер Холдінгс інк. (далі - Відповідач-3) купив нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни), 4 основною площею 10 134,4 кв.м під Літ. « 1А».

11.07.2014 укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Куксовою М.С. Київського міського нотаріального округу за реєстраційними номерами 1360,1361 за яким продавець Компанія Класік Пауер Холдінгс інк. продав, а покупець Компанія Монторо Менеджмент Гмбх (далі - Відповідач-4) купив Ѕ частини нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни), 4 основною площею 10 134,4 кв.м. під Літ. « 1А».

Договором купівлі-продажу від 11.07.2014, посвідченим приватним нотаріусом Куксовою М.С. Київського міського нотаріального округу за реєстраційними номерами 1362,1363 продавець Компания Класік Пауер Холдінгс інк. продав, а покупець Вайлд Роуз-Трі Ко., Лтд. (далі - Відповідач-5), купив Ѕ частину нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни), 4 приміщення основною площею 10 134,4 кв.м під Літ. « 1А».

На підставі наведених договорів протягом липня 2014 року державними реєстраторами - приватними нотаріусами Київського міського нотаріального округу Падалкою Р.О. та Куксовою М.С., приймалися відповідні рішення та здійснювалися записи про реєстрацію права власності на спірне майно та його обтяження.

Спір у справі в тому числі стосується дійсності вказаних правочинів та правомірності вибуття спірного майна із володіння позивача.

Статтею 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України встановлені підстави недійсності правочину.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 328 ЦК України встановлює підстави набуття права власності та зазначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Судовими рішеннями (ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2011 року по справі № 8-1/11 та рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2012 у справі №5011-66/1632-2012) спростовується право власності Відповідача -1 на спірне майно.

Згідно із ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам'яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Вказана норма не передбачає підстав припинення права власності у разі, коли майно вибуло із володіння власника та в подальшому було відчужене за правочинами, укладеними іншими особами без участі та згоди дійсного власника, а також зареєстроване за іншими особами без достатніх правових підстав.

Укладання таких правочинів, а також подальша реєстрація права власності на майно не припиняє право власності дійсного власника, тому й до теперішнього часу саме позивач залишається власником спірного майна.

Аналогічні висновки містяться у постанові Вищого господарського суду України від 04.09.2012 р. у справі №5011-62/1265-2012.

Наведені обставини свідчать, що спірне майно є власністю позивача, вибуло з його володіння поза його волею та з порушенням норм законодавства.

Суд відзначає, що права особи (в частині витребування майна), яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом застосуванням правового механізму, встановленого ст. 216 Цивільного кодексу України (реституція по недійсному правочину), а можуть бути захищені якщо є підстави, встановлені статтею 388 Цивільного кодексу України.

Статтею 330 Цивільного кодексу України визначено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Положеннями ст. 388 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом встановлено, що спірне майно як у власність Ферта Холдінг ЛТД, Квест Трейд Лімітед чи Класік Пауер Холдінгс Лімітед, так і Монторо Менеджмент Гмбх та Вайлд роуз-Трі Ко Тлд не передавалося (не відчужувалося), тобто, вибуло із володіння позивача поза його волею, а добросовісність набуття у власність такого майна відповідачами 4, 5 не спростовує висновку про існування обставин, з якими положення п. 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України передбачають можливість витребування майна власником.

При цьому, посилання Відповідача 4 на рішення Господарського суду Київської області №911/633/13-г від 18.11.2014, в якому зазначено, що спірне майно зареєстровано на праві власності за Ферта Холдінг, судом не приймається до уваги, оскільки така реєстрація була здійснена на підставі судового рішення, яке скасовано.

Таким чином, вимога про витребування від Монторо Менеджмент Гмбх та Вайлд Роуз-Трі і Ко ЛТД спірного майна у власність позивача є правомірною.

Наявність самодостатніх підстав для задоволення віндикаційного позову не виключає можливість власника вимагати захисту інших своїх порушених прав в порядку визначеному чинним законодавством (в т.ч. шляхом пред'явлення позову про визнання недійсними правочинів відчуження).

Статтею 658 Цивільного кодексу України встановлено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Тобто, право на укладення договору купівлі-продажу майна має лише власник такого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Абзацом 5 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначено, що відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

За змістом п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Тобто, зазначено, що у випадку відчуження майна власником та існування наступних правочинів, за позовом такого власника може бути визнано недійсним лише перший правочин, з пред'явленням до кінцевого набувача віндикаційного позову.

Судом встановлено, що власником спірного майна є позивач (в т.ч. на момент укладення Договору купівлі-продажу від 09.07.2014), а спірне майно вибуло з володіння без його волі та згоди, тобто, відсутній правочин за яким власником чи особою, якій власником делеговано право розпорядження майном, здійснено відчуження майна, що не виключає можливість власника звертатися з вимогою про оспорювання законності правочину щодо відчуження належного йому майна.

Таким чином, Договір купівлі-продажу від 09.07.2014 укладено особою, яка не мала права розпоряджатися спірним майном, що суперечить ст.ст. 316, 317, 658 Цивільного кодексу України та згідно ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України підлягає визнанню недійсним.

Суд відзначає, що з огляду на встановлення факту недійсності Договору купівлі-продажу від 09.07.2014 та відсутності волевиявлення ТОВ "Боедем" на припинення права власності на спірне майно укладання іншими особами (відповідачами 2, 3, 4, 5) правочинів відчуження не може свідчити про виникнення у таких осіб права власності на спірне майно та суперечить положенням ст.ст. 316-319, 658, Цивільного кодексу України, а тому подальші договори відчуження (Договір купівлі-продажу від 10.07.2014, Договір купівлі-продажу від 11.07.2014 та Договір купівлі-продажу від 11.07.2014) не відповідають вимогам, встановленим приписами ст. 203 Цивільного кодексу України.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав з якими положення ст. 215 Цивільного кодексу України пов'язують можливість визнання Договорів купівлі-продажу, укладених у період з 09.07.2014 по 11.07.2014 недійсними, а тому позовні вимоги в цій частині є правомірними.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги Позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачами не були надані суду належні та допустимі докази на спростування викладеного в позові.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, стороні на користь якої прийнято рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони, а також витрати, пов'язані з розглядом справи в суді. За таких обставин, витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок Відповідачів.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 09.07.2014, укладений між Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd) та Квест Трейд Лімитед. (Quest Trade Limited), посвідчений приватним нотаріусом Падалкою Р.О. Київського міського нотаріального округу за номером 4076.

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 10.07.2014, укладений між Квест Трейд Лімитед (Quest Trade Limited) та Класік Пауер Холдінгс інк. (Classic Power Holdings Inc.), посвідчений приватним нотаріусом Куксовою М.С. Київського міського нотаріального округу за номером 1330.

4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11.07.2014, укладений між Класік Пауер Холдінгс інк. (Classic Power Holdings Inc.) та Монторо Менеджмент Гмбх (Montoro Management GmbH), посвідчений приватним нотаріусом Куксовою М.С. Київського міського нотаріального округу за реєстраційними номерами 1360,1361.

5. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11.07.2014, укладений між Класік Пауер Холдінгс інк. (Classic Power Holdings Inc.) та Вайлд Роуз-Трі Ко Лтд. (Wild Rose-Tree Co., Ltd) посвідченим приватним нотаріусом Куксовою М.С. Київського міського нотаріального округу за реєстраційними номерами 1362,1363.

6. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Боедем» (03180, м. Київ, вул. Велика Окружна, буд. 4; ) право власності на нежитлову будівлю (нежитлове приміщення) (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни) (вул. Велика Окружна), будинок 4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00.

7. Витребувати з чужого незаконного володіння Монторо Менеджмент Гмбх (Montoro Management GmbH) (Сейшели, 306 Вікторія Хаус, м. Вікторія, острів Мае (306, Victoria House, Victoria, Mahe, Seychelles) Ѕ нежитлової будівлі (нежитлового приміщення) (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м, розташованої за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни) (вул. Велика Окружна), будинок 4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00.

8. Витребувати з чужого незаконного володіння Вайлд Роуз-Трі Ко Лтд. (Wild Rose-Tree Co., Ltd) (Сейшели, 306 Вікторія Хаус, м.Вікторія, острів Мае (306, Victoria House, Victoria, Mahe, Seychelles) Ѕ нежитлової будівлі (нежитлового приміщення) (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м., розташованої за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни) (вул. Велика Окружна), будинок 4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 00.

9. Стягнути з Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd) (Сейшели, 306 Вікторія Хаус, м. Вікторія, острів Мае (306, Victoria House, Victoria, Mahe, Seychelles) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» (03180, м. Київ, вул. Велика Окружна, буд. 4; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 609,00 грн.

10. Стягнути з Квест Трейд Лімитед (Quest Trade Limited) (Сейшели, 306 Вікторія Хаус, м. Вікторія, острів Мае (306, Victoria House, Victoria, Mahe, Seychelles) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» (03180, м. Київ, вул. Велика Окружна, буд. 4; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1218,00 грн.

11. Стягнути з Класік Пауер Холдінгс інк. (Сейшели, 306 Вікторія Хаус, м. Вікторія, острів Мае (306, Victoria House, Victoria, Mahe, Seychelles) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» (03180, м. Київ, вул. Велика Окружна, буд. 4; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1827,00 грн.

12. Стягнути з Монторо Менеджмент Гмбх (Montoro Management GmbH) (Сейшели, 306 Вікторія Хаус, м. Вікторія, острів Мае (306, Victoria House, Victoria, Mahe, Seychelles) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» (03180, м. Київ, вул. Велика Окружна, буд. 4; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 37 149,00 грн.

13. Стягнути з Вайлд Роуз-Трі Ко Лтд. (Wild Rose-Tree Co., Ltd) (Сейшели, 306 Вікторія Хаус, м.Вікторія, острів Мае (306, Victoria House, Victoria, Mahe, Seychelles) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» (03180, м. Київ, вул. Велика Окружна, буд. 4; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 37 149,00 грн.

14. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

15. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

16. Дата складання повного тексту рішення 18.06.2015.

Головуючий суддя А.В.Яковенко

Судді І.О.Домнічева

В.В.Сівакова