номер провадження справи 24/67/14-6/92/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

22.06.2015 Справа № 908/2507/14

За позовом Прокурора міста Енергодара Запорізької області (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Комсомольська, буд. 3) в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, 11)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" (71500, Запорізька область, м. Енергодар, бул. Каштановий, буд. 16, кв. 18)

Третя особа, Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області (69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 8-Б), яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Про припинення права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 1,1354 га.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників:

Від прокуратури: Мошков Д.І. - службове посвідчення № 033331 від 13.05.2015р.

Від позивача: Дробот І.С. - дов. №02-20/4532 від 19.11.2014р.

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

Розглянувши матеріали справи за позовом Прокурора міста Енергодара Запорізької області м. Енергодар в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Енергодарської міської ради м. Енергодар до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" м. Енергодар, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області м. Запоріжжя, про припинення права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 1,1354 га, суд -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в інтересах позивача просить припинити відповідачу право постійного користування земельною ділянкою, переданою у постійне користування на підставі державного акту серія ІІ-ЗП № 002363 загальною площею 1,1354 га, загальною вартістю 1 628 045 грн. 75 коп., яка складається із земельної ділянки № 1 площею 1,0470 га та вартістю 1 501 213 грн., розташованої по вул. Придніпровській, 27 «б» у м. Енергодарі та земельної ділянки № 2 площе. 0,0844 га вартістю 126 832 грн. 75 коп., розташованої по вул. Придніпровській, 27 «в» у м. Енергодарі.

Прокурор надав суду письмові пояснення по справі № 80-1593вих.15 від 22.05.2015 року, в яких вказав наступне: Підставою для звернення прокурора м. Енергодара з вказаною позовною заявою до суду слугували результати перевірки, проведеної у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів з приводу додержання ТОВ «Тавр Лимитед» вимог земельного законодавства при використанні земель комунальної власності та матеріали кримінального провадження № 0000283 за ознаками вчинення посадовим особами ТОВ «Тавр Лимитед» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України. Проведеною перевіркою у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів встановлений факт нецільового використання ТОВ «Тавр Лимитед» земельної ділянки комунальної власності, що у подальшому стало підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження № 0000283 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України). З матеріалів перевірки та матеріалів кримінального провадження вбачається, що посадовими особами ТОВ «Тавр Лимитед» використовуються земельні ділянки загальною площею 1,1354 га з порушенням їх цільового призначення, зокрема, на земельних ділянках самовільно збудовані та використовуються об'єкти нерухомості, призначення яких не відповідає меті, для якої відведено земельну ділянку. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000283 закінчено 31.03.2014р. з направленням до Енергодарського міського суду обвинувального акту по обвинуваченню колишнього директора ТОВ «Тавр Лимитед» Братухи Ю.М. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок службової недбалості Братухи Ю.М., ТОВ «Тавр Лимитед» допущено самовільне будівництво об'єктів нерухомого майна, які за своїм призначенням не відповідають меті, для якої відведено земельну ділянку. В підготовчому судовому засіданні обвинувачений Братуха Ю.М. заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього за ч. 1 ст. 367 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, при цьому, свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному актів визнав повністю. За наслідками розгляду зазначеного клопотання Енергодарським міським судом 10.04.2014р. винесено ухвалу про звільнення Братухи Ю.М. від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 367 КК України у зв'язку із закінченням строків давності. Факт використання ТОВ «Тавр Лимитед» земельної ділянки не за цільовим призначенням підтверджено вищевказаною ухвалою Енергодарського міського суду та матеріалами кримінального провадження №0000283. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000283 та судового розгляду вказаного кримінального провадження Братуха Ю.М. визнав свою вину у нецільовому використанні землі, переданої у постійне користування ТОВ «Тавр Лимитед» та її самовільній забудові вказавши період будівництва об'єктів нерухомості (1999-2009 роки). З пред'явленою підозрою Братуха Ю.М. погодився, ухвалу суду про звільнення його від відповідальності з нереабілітуючих підстав не оскаржував. Згідно з ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Хоча, за наслідками розгляду Енергодарським міським судом кримінального провадження відносно колишнього директора ТОВ «Тавр Лимитед» Братухи Ю.М. винесено ухвалу про закриття кримінального провадження, а не обвинувальний вирок проте, вказана ухвала винесена з нереабілітуючих підстав та відповідно встановлені нею факти самовільного будівництва ТОВ «Тавр Лимитед» на земельних ділянках об'єктів нерухомості, які не відповідають меті, для якої відведені земельні ділянки, повинні бути звільнені від доказування. Отже, факт використання ТОВ «Тавр Лимитед» земельної ділянки загальною площею 1,1354 га з порушенням її цільового призначення підтверджено доказами, зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000283 та матеріалами перевірки, проведеної у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів. Основну доказову базу становлять акти фахівців Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області, акт перевірки фахівців Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області, листи Енергодарської міської ради про відсутність фактів видачі ТОВ «Тавр Лимитед» дозвільних документів на проведення будівельних робіт на спірній земельній ділянці, а також ухвала Енергодарського міського суду від 10.04.2014, що винесена за наслідками розгляду судом кримінального провадження № 0000283 по обвинуваченню колишнього директора ТОВ «Тавр Лимитед» Братухи Ю.М. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Частиною 2 статті 48 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що розміщення і будівництво об'єктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюється відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (п. 9 ч. 1 ст. 1) передбачено, що невиконанням вимог щодо використання земель за цільовим призначенням є невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень). В Законі України «Про землеустрій» визначено, що цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Рішенням Енергодарської міської Ради народних депутатів від 24.04.1992 № 3 земельна ділянка площею 1,31 га в районі міського пляжу відведена у постійне користування малому підприємству «Тавр Лимитед» (у подальшому реорганізованому в ТОВ «Тавр Лимитед») для розміщення господарських споруд по обслуговуванню пляжної зони. У подальшому, рішенням Енергодарської міської ради від 29.03.2000 № 1 ТОВ «Тавр Лимитед» затверджено дані технічної інвентаризації земельної ділянки, розташованої уздовж Каховського водосховища площею 1, 1354 га. На підставі зазначених рішень 06.12.2001 р. ТОВ «Тавр Лимтед» видано державний акт серії ІІ-ЗП № 002363 на право постійного користування землею площею 1,1354 га. Згідно з вказаним актом, у постійне користування ТОВ «Тавр Лимитед» передано дві земельні ділянки: ділянка № 1 площею 1,0470 га - для розміщення виробничої бази (у подальшому зазначеній земельній ділянці привласнено адресу: вул. Придніпровська, 27 «б», м. Енергодар, Запорізька область); ділянка № 2 площею 0,0884 га - для розміщення споруд для обслуговування пляжної зони (у подальшому зазначеній земельній ділянці привласнено адресу: вул. Придніпровська, 27 «в», м. Енергодар, Запорізька область). Вказані земельні ділянки згідно з положеннями ст. 60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України розташовані у прибережній захисній смузі удовж Каховського водосховища. Оскільки на території м. Енергодара проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги Каховського водосховища не розроблений і не затверджений, висновки щодо віднесення спірної земельної ділянки до земель водного фонду здійснені з посиланням на законодавчо визначені розміри і межі прибережної захисної смуги. Так, згідно з п. «в» ч. 2 ст. 60 Земельного кодексу України та п. З ч. 2 ст. 88 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Земельним кодексом України (п. «г» ч. 2 ст. 61) та Водним кодексом України (п. 4 ч. 2 ст. 89), а також Порядком користування землями водного фонду (п. 8), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 502 від 13.05.1996р., визначений обмежений режим використання земельних ділянок, розташованих у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах, зокрема забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що невиконанням вимог щодо використання земель за цільовим призначенням є використання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень). У порушення вищевказаних норм законодавства, ТОВ «Тавр Лимитед» на земельній ділянці № 1 площею 1,0470 га, розташованій у межах прибережної захисної смуги уздовж Каховського водосховища та переданій під розміщення виробничої бази, без отримання у Енергодарській міській раді та її виконавчих органах, а також Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на проведення будівельних робіт та зміни цільового призначення земельної ділянки проведено самовільне будівництво двоповерхової будівлі за зовнішнім виглядом житлового призначення, двох альтанок відкритого типу з навісом, господарчої будівлі, водно-моторного гаражу, приміщення охорони, причалу для моторних човнів та чисельних замощень і огорожі. На земельній ділянці № 2 площею 0,0884 га, розташованій у межах прибережної захисної смуги уздовж Каховського водосховища та переданій для розміщення споруд для обслуговування пляжної зони, без зміни цільового призначення земельної ділянки та без отримання дозвільних документів на здійснення будівельних робіт самовільно збудовано будівлю кафе-бару «Риф», яка не є об'єктом обслуговування пляжної зони та використовувалась, як нічний розважальний заклад. Факт нецільового використання спірної земельної ділянки полягає у самовільній забудові її ТОВ «Тавр Лимитед» об'єктами нерухомості, які за своїм призначенням не відповідають меті для якої відведено земельну ділянку. Земельна ділянка площею 1,1354 га, яка складається з двох ділянок до цього часу використовується ТОВ «Тавр Лимитед» не за цільовим призначенням, визначеним у державному акті серії ІІ-ЗП № 002363 на право постійного користування землею. Факт забудови ТОВ «Тавр Лимимитед» земельної ділянки площею 1,1354 га, яка складається з двох ділянок, об'єктами нерухомості, які не відповідають цільовому призначенню земельної ділянки підтверджено матеріалами перевірки Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області (акт перевірки Державної інспекції сільського господарства № 5 від 06.02.2014р. та акт обстеження земельної ділянки №!3 від 06.02.2014р.) та інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області (акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил інспекції Державного архітектурно-будвельного контролю у Запорізькій області від 02.12.2013р.), оригінали яких долучені до матеріалів кримінального провадження № 0000283 та дослідженні під час досудового розслідування і судового розгляду, а копії долучені до матеріалів даної справи за позовною заявою прокурора м. Енергодара. Матеріали перевірки зазначених органів державного контролю підтверджують порушення ТОВ «Тавр Лимитед» вимог ст. 96 Земельного кодексу України, відповідно до якої на землекористувачів покладено обов'язок забезпечення використання землі за цільовим призначенням. Після пред'явлення прокуратурою м. Енергодара даної позовної заяви до господарського суду Запорізької області, відповідачем - ТОВ «Тавр Лимитед» оскаржено до Запорізького окружного адміністративного суду дії інспектора Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області в частині проведеної ним перевірки, обставини якої викладені в Акті обстеження земельної ділянки № 3 від 06.02.2014, в Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.02.2014р. та в Уніфікованій формі акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.10.2014р. у справі № 808/5106/14 частково задоволено адміністративний позов ТОВ «Тавр Лимитед», визнано протиправними дії Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області в частині призначення та проведення 06.02.2014р. позапланової перевірки ТОВ «Тавр Лимитед» без одержання згоди Державної інспекції сільського господарства України на її проведення; визнано протиправними дії державного інспектора сільського господарства в Запорізькій області в частині проведення 06.02.2014р. позапланової перевірки, без пред'явлення наказу та направлення на проведення позапланової перевірки, без присутності керівника ТОВ «Тавр Лимитед» або уповноваженої ним особи. Проте, вказана постанова суду не набрала чинності та скасована постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі № 808/5106/14 за наслідками розгляду апеляційної скарги Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області. Зокрема, Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом винесено нову постанову від 26.03.2015р. у справі № 808/5106/14, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Тавр Лимитед». Таким чином, висновки, що викладені в актах Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області стосовно порушення ТОВ «Тавр Лимитед» вимог земельного законодавства при використанні земель комунальної власності, у тому числі вимог щодо необхідності використання землі за цільовим призначенням, на цей час є чинними. Акти перевірки та припис про необхідність усунення виявлених порушень, Державною інспекцією сільського господарства у Запорізькій області направлялись поштовою кореспонденцією на адресу ТОВ «Тавр Лимитед», оскільки уповноважені особи підприємства ухилялись від забезпечення участі у проведенні перевірки. Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області до адміністративної відповідальності за порушення вимог земельного законодавства посадових осіб ТОВ «Тавр Лимитед» не притягнуто в силу ч. 2 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до вимог якої адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Оскільки в діях посадових осіб ТОВ «Тавр Лимитед» вбачались ознаки кримінального правопорушення, та у зв'язку з тим, що за вказаним фактом у провадженні Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження № 0000283, питання щодо притягнення посадових осіб ТОВ «Тавр Лимитед» до адміністративної відповідальності не ініціювалось. За порушення правил забудови об'єктів нерухомості Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області до керівника ТОВ «Тавр Лимитед» застосовано штрафні санкції у сумі 12 180,00 грн. Так, протоколом від 02.12.2013р. та постановою № 152 від 16.12.2013р. Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області на керівника ТОВ «Тавр Лимитед» за порушення вимог ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» накладено штраф у сумі 12 180,00 грн. Постанова № 152 від 16.12.2013р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності двічі пред'являлась на примусове виконання до ВДВС Енергодарського МУЮ. В останнє відділом ДВС Енергодарського МУЮ відкрито виконавче провадження за вказаною постановою Інспекції (у подальшому реорганізованої в Департамент) архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області 16.03.2015р. (ВП № 4684784, реєстраційний номер виконавчого провадження 4684784, ідентифікатор доступу 1А9В52Б84749). На цей час постанова про накладення штрафних санкцій перебуває на примусовому виконанні у ВДВС Енергодарського МУЮ. В Законі України «Про землеустрій» визначено, що цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. З аналізу даної норми випливає, що цільове призначення земельної ділянки - це встановлені законодавством і конкретизовані відповідним органом влади допустимі межі використання земельної ділянки її власником або користувачем. Земельна ділянка, на відміну від інших об'єктів права власності, відносно яких власник вправі здійснювати будь-які дії (знищувати, псувати, споживати тощо), має використовуватися виключно відповідно до її цільового призначення (п. «а» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України). Обстеженням спірних земельних ділянок ознак їх забудови виробничою базою не встановлено. Будівлі для обслуговування пляжної зони на зазначених земельних ділянках також не збудовані, обслуговування пляжної зони ТОВ «Тавр Лимитед» не здійснюється. Під час розгляду справи за даним позовом прокурора м. Енергодара у судах апеляційної та касаційної інстанцій, відповідачем у справі акцентувалась увага на тому, що ТОВ «Тавр Лимитед» не здійснювало будівництво об'єктів нерухомості на спірній земельній ділянці, а використовує ті об'єкти, які були передані підприємству (малому підприємству «Тавр Лимитед», яке у подальшому реорганізоване в ТОВ «Тавр Лимитед») від попередника - кооперативу «Агро». Обґрунтовуючи свою позицію по суті спору щодо наявності правових підстав для забудови спірної земельної ділянки об'єктами нерухомості та її використання, представники ТОВ «Тавр Лимитед» послались на наступні документи: акт вибору та обстеження земельної ділянки № 78 від 17.04.1990р.; рішення Енергодарської міської ради № 78 від 17.04.1990р.; рішення Енергодарської міської ради № 9 від 07.08.1994р.; Акт вибору та обстеження № 91 від 06.04.1992р.; рішення Енергодарської міської ради № 3 від 24.04.1992р.; № 1 від 29.03.2000р. Проте, вказані доводи спростовуються наступним. Рішенням виконавчого комітету Енергодарської ради народних депутатів від 17.04.1990 № 78 затверджено передачу земельної ділянки площею 1,6 га кооперативу «Агро» та дозволено виконання проектних та будівельних робіт на відведеній ділянці після оформлення акту на право землекористування у встановленому порядку у відповідності до Земельного кодексу УРСР та виключенням ділянки зі складу земель Запорізької АЕС. Мале підприємство «Тавр Лимитед» є правонаступником виробничого кооперативу «Агро». Складові елементи виробничої бази були передані Малому підприємству «Тавр Лимитед», що підтверджено актом приймання - передачі основних засобів від 29.03.1992. В акті зазначено, що передавався металевий склад площею 540 кв.м., обладнаний системою опалення з електричним крилом, освітленням, утеплений пінопластом, крівля м'яка, під'їзні шляхи та огорожа. Рішенням Енергодарської міської ради народних депутатів від 24.04.1992 № 3 Малому підприємству «Тавр Лимитед» відведено земельну ділянку площею 1,31 га в районі міського пляжу під розміщення господарських споруд по обслуговуванню пляжної зони та під будівництво виробничої бази. На підставі вказаного рішення Малому підприємству «Тавр Лимитед» видано державний акт на право постійного користування землею, відповідно до якого вказаному підприємству надано у постійне користування 2,62 га землі для розміщення господарських споруд по обслуговуванню пляжної зони та під будівництво виробничої бази. Рішенням Енергодарської міської ради народних депутатів від 07.09.1994р. № 9 затверджено за Малим підприємством «Тавр Лимитед» земельну ділянку, площею 0,6 га під будівництво промислової бази. Рішенням Енергодарської міської ради народних депутатів від 29.03.2000р. № 1 затверджені технічні дані інвентаризації земельних ділянок і встановлені межі фактичного землекористування ТОВ «Тавр Лимитед» під виробничу базу площею 11354 кв.м. Із Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою II - зп № 002363 від 06.12.2001р. вбачається, що земельна ділянка надана у постійне користування ТОВ «Тавр Лимитед» для виробничої бази; ділянка № 2 - для розміщення будівель по обслуговуванню пляжної зони відповідно до рішення Енергодарської міської ради народних депутатів від 29.03.2000р. № 1. Згідно з планом зовнішніх меж, ділянка № 1 має площу 10469,44 кв. м. Із листа виконавчого комітету Енергодарської міської ради вбачається, що використання земельної ділянки ТОВ «Тавр Лимитед» здійснюється на підставі Державного акта на право постійного користування землею від 06.12.2001р.; в управлінні містобудування та архітектури міської ради відсутні будь-які документи та заяви від ТОВ «Тавр Лимитед» щодо будівництва на земельній ділянці в районі річкового порту м. Енергодара, дозвільні документи на будівництво житлових та господарських будівель до 2008 року ТОВ «Тавр Лимитед» не видавались. У подальшому, рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 220 від 15.07.2010р. спірним земельним ділянкам № 1 та № 2 присвоєно поштові адреси: вул. Придніпровська, 27 «б» (база) та вул. Придніпровська, 27 «в» (кафе - закусочна «Риф»). Згодом на підставі рішень виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 224 від 15.07.2010р. ТОВ «Тавр Лимитед» видані свідоцтва про право приватної власності на об'єкти нерухомості - бузу, розташовану по вул. Придніпровській, 27 «б» та на кафе - закусочну «Риф», розташоване по вул. Придніпровській, 27 «в» у м. Енергодарі Запорізької області. Аналіз вищевказаних документів свідчить про те, що об'єкт, який передавався Малому підприємству «Тавр Лимитед» у 1992 році згідно з актом приймання - передачі основних засобів від 29.03.1992р., являв собою металевий склад площею 540 кв.м., тоді як на цей час на спірній земельній ділянці зведені капітальні цегляні об'єкти нерухомості. Так, на земельній ділянці № 1 по вул. Придніпровській, 27-б у м. Енергодарі за ТОВ «Тавр Лимитед» зареєстровано право власності на об'єкт нерухомості - базу, до складу якої відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно входять, зокрема, будівля цегляна, літ. А-1, площею 520,8 кв. м.; будівля цегляна, літ. Б-1, площею 16,4 кв.м.; будівля цегляна, літ. В-1, площею 3,6 кв.м. Вказані будівлі не мають промислового призначення, хоча земельна ділянка надавалась відповідачу для розміщення промислової бази. Проте, ознак забудови зазначеної земельної ділянки виробничою базою не встановлено. Перелічені об'єкти нерухомості в експлуатацію не вводились. На земельній ділянці по вул. Придніпровській, 27 - в у м. Енергодарі, яка надавалась відповідачу для розміщення об'єкту по обслуговуванню пляжної зони, розташована будівля кафе - закусочної «Риф». Кафе - закусочна «Риф» є закладом комерційного призначення, оскільки відповідно до ДБН В.2.2-25:2009 «Підприємства харчування (заклади ресторанного господарства)» кафе є закладом ресторанного господарства із широким асортиментом страв нескладного приготування, кондитерських виробів і напоїв, в якому застосовують самообслуговування або обслуговуються офіціантами. Заклади ресторанного господарства здійснюють виробничо - торгівельну діяльність, вироблять, продають та організовують споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, можуть організувати дозвілля споживачів. Таким чином, з нормативного визначення поняття «кафе» слідує, що це заклад, який здійснює виробничо - торгівельну діяльність з метою задоволення гастрономічних потреб людей та не має нічого спільного із обслуговуванням пляжної зони. Крім того, ТОВ «Тавр Лимитед» ніколи не здійснювало обслуговування пляжної зони на території м. Енергодара, та відповідні договори чи будь-які інші угоди щодо надання цим підприємством послуг з обслуговування пляжної зони з Енергодарською міською радою та її виконавчими органами не укладались, що підтверджено інформацією виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 02-20/2794 від 01.07.2013р. та долученим до інформації актом обстеження земельної ділянки. Фактичне обслуговування пляжної зони на території м. Енергодара забезпечується комунальними службами міста. Об'єкт нерухомості по вул. Придніпровській, 27 «в» у м. Енергодарі - кафе - закусочна «Риф» введений в експлуатацію у липні 2002 року. Зокрема, пунктами 5, 6 розділу III рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 131 від 17.07.2002р. затверджено акт технічної комісії про прийняття в експлуатацію об'єкту нерухомого майна (кафе - закусочної «Риф») загальною площею 95,8 кв.м. та дозволено ТОВ «Тавр Лимитед» ввести в експлуатацію вказаний об'єкт. При цьому, зі змісту акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, затвердженого вищевказаним рішенням виконавчого комітету вбачається, що дозвіл на виконання будівельно - монтажних робіт ТОВ «Тавр Лимитед не видавався. Будівництво об'єктів нерухомості на вищевказаних земельних ділянках в порушення ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» здійснено самовільно, без отримання дозвільних документів. Доступ населення міста до берегу Каховського водосховища через зазначену земельну ділянку обмежений. Територія земельної ділянки огороджена парканом та забезпечена пунктом охорони. Вказана земельна ділянка до цього часу використовується з порушенням її цільового призначення. Необхідність отримання дозвільних документів на виконання будівельних робіт передбачалась і іншими нормативно - правовими актами, які діяли до прийняття Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, статтею 22 Закону України «Про основи містобудування», передбачалось, що забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку передбаченому законом та після отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Право на забудову (будівництво) полягає у можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у прядку, встановленому законом, будівництво об'єктів містобудування, перебудову або знесення будинків і споруд. Статтею 30-1 Закону України «Про планування і забудову територій» передбачалось, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, який видається інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю з урахуванням частини четвертої цієї статті. Сертифікат відповідності -документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Для одержання сертифіката відповідності замовник або уповноважена ним особа подає до інспекції державного архітектурно - будівельного контролю, яка надала дозвіл на виконання будівельних робіт, письмову заяву, до якої додаються: проектна документація на будівництво об'єкта, погоджена та затверджена в установленому законодавством порядку: акт готовності об'єкта до експлуатації, підписаний генпроектувальною та генпідрядною організаціями, субпідрядними організаціями, що здійснювали будівництво, генпроектувальною організацією, замовником, страховою компанією (якщо об'єкт не застрахований). Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата видачі зареєстрованого сертифіката відповідності. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів будівництва забороняється. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт є правопорушенням у сфері містобудування, вважається самовільним будівництвом. Таким чином вимоги щодо необхідності отримання дозвільних документів на здійснення будівельних робіт встановлювались законодавчо і на дату виникнення спірних правовідносин. Крім того, факт самовільної забудови ТОВ «Тавр Лимитед» спірної земельної ділянки об'єктами нерухомості, які за своїм призначенням не відповідають меті, для якої відведено земельну ділянку (зокрема щодо забудови земельної ділянки виробничою базою), відповідно і факт використання ТОВ «Тавр Лимитед» земельної ділянки не за цільовим призначенням встановлений постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2015р. у справі № 908/2889/14 за позовною заявою прокурора м. Енергодара. Вказаною постановою Харківського апеляційного господарського суду задоволено позовні вимоги прокурора м. Енергодара, визнано незаконним та скасовано розділ XI рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 224 від 15.07.2010р. в частині надання дозволу ТОВ «Тавр Лимитед» на оформлення та реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, збудований на земельній ділянці, розташованій по вул. Придніпровській, 27 «б» у місті Енергодар Запорізької області. Цією ж постановою визнано недійсним видане ТОВ «Тавр Лимитед» свідоцтво б/н від 15.07.2010р. про право власності на об'єкт нерухомості - базу, розташовану по вул. Придніпровській, 27 «б» у м. Енергодарі та зобов'язано ТОВ «Тавр Лимитед» знести самовільно збудовану двоповерхову будівлю з ознаками житлового котеджу, дві альтанки відкритого типу з навісом, господарчу будівлю, водно - моторний гараж, приміщення охорони, причал для моторних човнів, замощення, огорожу, що розташовані за адресою: вул. Придніпровська, 27 «б», м. Енергодар, Запорізька область. Вказана постанова суду є чинною на цей час. Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.04.2015р. у справі № 908/2889/14 касаційну скаргу ТОВ «Тавр Лимитед» повернуто без розгляду. Порушення вищевказаних норм законодавства при використанні та забудові ТОВ «Тавр Лимитед» спірних земельних ділянок, свідчать про наявні підстави для примусового припинення права користування ТОВ «Тавр Лимитед» земельними ділянками загальною площею 1,1354 га., переданими у постійне користування підприємству на підставі державного акту серії II-ЗП№ 002363. В постанові Вищого господарського суду України від 25.03.2015р. у справі № 908/2507/14 здійснено посилання на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до якого, вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це в порядку, з підстав, та за умов, передбачених статтями 140 - 149 Земельного кодексу України. Рішення щодо припинення ТОВ «Тавр Лимитед» права на постійне користування спірною земельною ділянкою Енергодарською міською радою не приймались. Незважаючи на визначений ст. 144 Земельного кодексу України порядок припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства, самостійно прийняти рішення про припинення ТОВ «Тавр Лимитед» права постійного користування спірною земельною ділянкою Енергодарсьва міська рада позбавлена правової можливості, оскільки на вказаній земельній ділянці збудовані об'єкти нерухомості, на які зареєстровані майнові права за ТОВ «Тавр Лимитед». Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Пунктом «а» ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України визначено, що внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, здійснюється примусове припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку. З огляду на викладене, вважаю, що наявні усі підстави для примусового припинення відповідачу права постійного користування спірною земельною ділянкою, та у зв'язку з цим, прокурор підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Прокурор надав суду додаткові письмові пояснення №80-1830 вих.15 від 19.06.2015р., де вказав наступне: обґрунтовуючи позовні вимоги у справі № 908/2507/14 (провадження № 24/67/14-6/92/15) щодо необхідності припинення Товариству з обмеженою відповідальністю «Тавр Лимитед» права постійного користування земельною ділянкою, прокуратурою м. Енергодара вказано на факти нецільового використання ТОВ «Тавр Лимитед» землею, що відповідно до вимог ст. 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності Енергодарської міської ради та надавалась ТОВ «Тавр Лимитед» на праві постійного користування з чітко встановленим у державному акті на право постійного користування землею цільовим призначенням земельної ділянки. Факт нецільового використання ТОВ «Тавр Лимитед» спірної земельної ділянки шляхом забудови земельної ділянки об'єктами нерухомості, що не відповідають меті, для якої відведено земельну ділянку підтверджено висновками фахівців Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області (акт перевірки Державної інспекції сільського господарства № 5 від 06.02.2014р. та акт обстеження земельної ділянки № 3 від 06.02.2014р.), інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області (акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області від 02.12.2013р.), та матеріалами кримінального провадження № 0000283. Крім того, факт забудови ТОВ «Тавр Лимитед» спірної земельної ділянки об'єктами нерухомості, що не відповідають меті, для якої відведено земельну ділянку підтверджено і постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2015р. у справі № 908/2889/14 за позовною заявою прокурора м. Енергодара, якою визнано незаконним та скасовано розділ XI рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 224 від 15.07.2010р. в частині надання дозволу ТОВ «Тавр Лимитед» на оформлення та реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, збудований на земельній ділянці, розташованій по вул. Придніпровській, 27 «б» у місті Енергодар Запорізької області. Цією ж постановою визнано недійсним видане ТОВ «Тавр Лимитед» свідоцтво б/н від 15.07.2010р. про право власності на об'єкт нерухомості - базу, розташовану по вул. Придніпровській, 27 «б» у м. Енергодарі та зобов'язано ТОВ «Тавр Лимитед» знести самовільно збудовану двоповерхову будівлю з ознаками житлового котеджу, дві альтанки відкритого типу з навісом, господарчу будівлю, водно - моторний гараж, приміщення охорони, причал для моторних човнів, замощення, огорожу, що розташовані за адресою: вул. Придніпровська, 27 «б», м. Енергодар, Запорізька область. Зазначена постанова суду є чинною на цей час. Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.04.2015р. у справі № 908/2889/14 касаційну скаргу ТОВ «Тавр Лимитед» повернуто без розгляду. Відповідно до вимог ст. 141 Земельного кодексу України, наслідком нецільового використання земельної ділянки є припинення права користування цією земельної ділянкою. Разом з цим, Вищий господарський суд України за наслідками розгляду касаційної скарги ТОВ «Тавр Лимитед» у даній справі виніс постанову від 25.03.2015р. № 908/2507/14 у якій здійснив посилання на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до якого, вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це в порядку, з підстав, та за умов, передбачених статтями 140 - 149 Земельного кодексу України. Таким чином, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що зверненню до суду із позовом про припинення права користування земельною ділянкою повинно передувати досудове врегулювання спору шляхом прийняття відповідного рішення міською радою. Рішення щодо припинення ТОВ «Тавр Лимитед» права на постійне користування спірною земельною ділянкою Енергодарською міською радою не приймались. Незважаючи на визначений ст. 144 Земельного кодексу України порядок припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства, самостійно прийняти рішення про припинення ТОВ «Тавр Лимитед» права постійного користування спірною земельною ділянкою Енергодарсьва міська рада позбавлена правової можливості, оскільки на вказаній земельній ділянці збудовані об'єкти нерухомості, на які зареєстровані майнові права за ТОВ «Тавр Лимитед», що унеможливлює вирішення питання у досудовому порядку. Крім того, рішенням Конституційного суду України у справі № 1-2/2002 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) роз'яснено, що положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно - правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Таким чином, відсутність досудового врегулювання спору у даній справі не позбавляє права прокурора на звернення з позовом до суду про припинення ТОВ «Тавр Лимитед» права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності з підстав, передбачених ст. 141 Земельного кодексу України. Пунктом «а» ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України визначено, що внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, здійснюється примусове припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку. З огляду на викладене, прокуратура вважає, що наявні усі підстави для примусового припинення відповідачу права постійного користування спірною земельною ділянкою, та у зв'язку з цим, просить суд: 1. Припинити товариству з обмеженою відповідальністю «Тавр Лимитед» () право постійного користування земельною ділянкою, переданою у постійне користування на підставі державного акту серія ІІ-ЗП № 002363 загальною площею 1,1354 га, загальною вартістю 1 628 045 грн. 75 коп. яка складається із земельної ділянки № 1 площею 1,0470 га вартістю 1 501 213,00 грн., розташованої по вул. Придніпровській, 27 «б» у м. Енергодарі та земельної ділянки № 2 площею 0,0844 га вартістю 126832 грн. 75 коп., розташованої по вул. Придніпровській, 27 «в» у м. Енергодарі.

Позивач надав суду письмові пояснення, де вказав наступне: прокурор звернувся з позовом до суду і інтересах Енергодарської міської ради, у зв'язку з тим, що результати перевірки, проведеної у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів з приводу додержання ТОВ «Тавр Лимитед» вимог земельного законодавства при використанні земель комунальної власності та матеріали кримінального провадження № 0000283 за ознаками вчинення посадовим особами ТОВ «Тавр Лимитед» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України. Проведеною перевіркою у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів встановлений факт нецільового використання ТОВ «Тавр Лимитед» земельної ділянки комунальної власності, що у подальшому стало підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження № 0000283 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України). З матеріалів перевірки та матеріалів кримінального провадження вбачається, що посадовими особами ТОВ «Тавр Лимитед» використовуються земельні ділянки загальною площею 1,1354 га з порушенням їх цільового призначення, зокрема, на земельних ділянках самовільно збудовані та використовуються об'єкти нерухомості, призначення яких не відповідає меті, для якої відведено земельну ділянку. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000283 закінчено 31.03.2014р. з направленням до Енергодарського міського суду обвинувального акту по обвинуваченню колишнього директора ТОВ «Тавр Лимитед» Братухи Ю.М. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок службової недбалості Братухи Ю.М., ТОВ «Тавр Лимитед» допущено самовільне будівництво об'єктів нерухомого майна, які за своїм призначенням не відповідають меті, для якої відведено земельну ділянку. В підготовчому судовому засіданні обвинувачений Братуха Ю.М. заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього за ч. 1ст. 367 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, при цьому, свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному актів визнав повністю. За наслідками розгляду зазначеного клопотання Енергодарським міським судом 10.04.2014р. винесено ухвалу про звільнення Братухи Ю.М. від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 367 КК України у зв'язку із закінченням строків давності. Факт використання ТОВ «Тавр Лимитед» земельної ділянки не за цільовим призначенням підтверджено вищевказаною ухвалою Енергодарського міського суду та матеріалами кримінального провадження №0000283. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000283 та судового розгляду вказаного кримінального провадження Братуха Ю.М. визнав свою вину у нецільовому використанні землі, переданої у постійне користування ТОВ «Тавр Лимитед» та її самовільній забудові вказавши період будівництва об'єктів нерухомості (1999-2009 роки). З пред'явленою підозрою Братуха Ю.М. погодився, ухвалу суду про звільнення його від відповідальності з нереабілітуючих підстав не оскаржував. Згідно з ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Хоча, за наслідками розгляду Енергодарським міським судом кримінального провадження відносно колишнього директора ТОВ «Тавр Лимитед» Братухи Ю.М. винесено ухвалу про закриття кримінального провадження, а не обвинувальний вирок проте, вказана ухвала винесена з нереабілітуючих підстав та відповідно встановлені нею факти самовільного будівництва ТОВ «Тавр Лимитед» на земельних ділянках об'єктів нерухомості, які не відповідають меті, для якої відведені земельні ділянки, повинні бути звільнені від доказування. Отже, факт використання ТОВ «Тавр Лимитед» земельної ділянки загальною площею 1,1354 га з порушенням її цільового призначення підтверджено доказами, зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000283 та матеріалами перевірки, проведеної у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів. Основну доказову базу становлять акти фахівців Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області, акт перевірки фахівців Інспекції державного архітектурно - бдівельного контролю у Запорізькій області, листи Енергодарської міської ради про відсутність фактів видачі ТОВ «Тавр Лимитед» дозвільних документів на проведення будівельних робіт на спірній земельній ділянці, а також ухвала Енергодарського міського суду від 10.04.2014р., що винесена за наслідками розгляду судом кримінального провадження № 0000283 по обвинуваченню колишнього директора ТОВ «Тавр Лимитед» Братухи Ю.М. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Частиною 2 статті 48 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що розміщення і будівництво об'єктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюється відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (п.9 ч. 1 ст. 1) передбачено, що невиконанням вимог щодо використання земель за цільовим призначенням є невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень). В Законі України «Про землеустрій» визначено, що цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Рішенням Енергодарської міської Ради народних депутатів від 24.04.1992 № 3 земельна ділянка площею 1,31 га в районі міського пляжу відведена у постійне користування малому підприємству «Тавр Лимитед» (у подальшому реорганізованому в ТОВ «Тавр Лимитед») для розміщення господарських споруд по обслуговуванню пляжної зони. У подальшому, рішенням Енергодарської міської ради від 29.03.2000р. № 1 ТОВ «Тавр Лимитед» затверджено дані технічної інвентаризації земельної ділянки, розташованої уздовж Каховського водосховища площею 1, 1354 га. На підставі зазначених рішень 06.12.2001р. ТОВ «Тавр Лимтед» видано державний акт серії ІІ-ЗП № 002363 на право постійного користування землею площею 1,1354 га. Згідно з вказаним актом, у постійне користування ТОВ «Тавр Лимитед» передано дві земельні ділянки: ділянка № 1 площею 1,0470 га - для розміщення виробничої бази (у подальшому зазначеній земельній ділянці привласнено адресу: вул. Придніпровська, 27 «б», м. Енергодар, Запорізька область); ділянка № 2 площею 0,0884 га - для розміщення споруд для обслуговування пляжної зони (у подальшому зазначеній земельній ділянці привласнено адресу: вул. Придніпровська, 27 «в», м. Енергодар, Запорізька область). Вказані земельні ділянки згідно з положеннями ст. 60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України розташовані у прибережній захисній смузі удовж Каховського водосховища. Оскільки на території м. Енергодара проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги Каховського водосховища не розроблений і не затверджений, висновки щодо віднесення спірної земельної ділянки до земель водного фонду здійснені з посиланням на законодавчо визначені розміри і межі прибережної захисної смуги. Так, згідно з п. «в» ч. 2 ст. 60 Земельного кодексу України та п. 3 ч. 2 ст. 88 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Земельним кодексом України (п. «г» ч. 2 ст. 61) та Водним кодексом України (п. 4 ч. 2 ст. 89), а також Порядком користування землями водного фонду (п. 8), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 502 від 13.05.1996р., визначений обмежений режим використання земельних ділянок, розташованих у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах, зокрема забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що невиконанням вимог щодо використання земель за цільовим призначенням є використання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень). У порушення вищевказаних норм законодавства, ТОВ «Тавр Лимитед» на земельній ділянці № 1 площею 1,0470 га, розташованій у межах прибережної захисної смуги уздовж Каховського водосховища та переданій під розміщення виробничої бази, без отримання у Енергодарській міській раді та її виконавчих органах, а також Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на проведення будівельних робіт та зміни цільового призначення земельної ділянки проведено самовільне будівництво двоповерхової будівлі за зовнішнім виглядом житлового призначення, двох альтанок відкритого типу з навісом, господарчої будівлі, водно-моторного гаражу, приміщення охорони, причалу для моторних човнів та чисельних замощень і огорожі. На земельній ділянці № 2 площею 0,0884 га, розташованій у межах прибережної захисної смуги уздовж Каховського водосховища та переданій для розміщення споруд для обслуговування пляжної зони, без зміни цільового призначення земельної ділянки та без отримання дозвільних документів на здійснення будівельних робіт самовільно збудовано будівлю кафе-бару «Риф», яка не є об'єктом обслуговування пляжної зони та використовувалась, як нічний розважальний заклад. Факт нецільового використання спірної земельної ділянки полягає у самовільній забудові її ТОВ «Тавр Лимитед» об'єктами нерухомості, які за своїм призначенням не відповідають меті для якої відведено земельну ділянку. Земельна ділянка площею 1,1354 га, яка складається з двох ділянок до цього часу використовується ТОВ «Тавр Лимитед» не за цільовим призначенням, визначеним у державному акті серії ІІ-ЗП № 002363 на право постійного користування землею. Факт забудови ТОВ «Тавр Лимимитед» земельної ділянки площею 1,1354 га, яка складається з двох ділянок, об'єктами нерухомості, які не відповідають цільовому призначенню земельної ділянки підтверджено матеріалами перевірки Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області (акт перевірки Державної інспекції сільського господарства № 5 від 06.02.2014р. та акт обстеження земельної ділянки №!3 від 06.02.2014р.) та інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області (акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 02.12.2013р.), оригінали яких долучені до матеріалів кримінального провадження № 0000283 та дослідженні під час досудового розслідування і судового розгляду, а копії долучені до матеріалів даної справи за позовною заявою прокурора м. Енергодара. Матеріали перевірки зазначених органів державного контролю підтверджують порушення ТОВ «Тавр Лимитед» вимог ст. 96 Земельного кодексу України, відповідно до якої на землекористувачів покладено обов'язок забезпечення використання землі за цільовим призначенням. Після пред'явлення прокуратурою м. Енергодара даної позовної заяви до господарського суду Запорізької області, відповідачем - ТОВ «Тавр Лимитед» оскаржено до Запорізького окружного адміністративного суду дії інспектора Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області в частині проведеної ним перевірки, обставини якої викладені в Акті обстеження земельної ділянки № 3 від 06.02.2014р., в Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.02.2014р. та в Уніфікованій формі акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.10.2014р. у справі № 808/5106/14 частково задоволено адміністративний позов ТОВ «Тавр Лимитед», визнано протиправними дії Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області в частині призначення та проведення 06.02.2014р. позапланової перевірки ТОВ «Тавр Лимитед» без одержання згоди Державної інспекції сільського господарства України на її проведення; визнано протиправними дії державного інспектора сільського господарства в Запорізькій області в частині проведення 06.02.2014р. позапланової перевірки, без пред'явлення наказу та направлення на проведення позапланової перевірки, без присутності керівника ТОВ «Тавр Лимитед» або уповноваженої ним особи. Проте, вказана постанова суду не набрала чинності та скасована постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі № 808/5106/14 за наслідками розгляду апеляційної скарги Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області. Зокрема, Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом винесено нову постанову від 26.03.2015р. у справі № 808/5106/14, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Тавр Лимитед». Таким чином, висновки, що викладені в актах Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області стосовно порушення ТОВ «Тавр Лимитед» вимог земельного законодавства при використанні земель комунальної власності, у тому числі вимог щодо необхідності використання землі за цільовим призначенням, на цей час є чинними. Акти перевірки та припис про необхідність усунення виявлених порушень, Державною інспекцією сільського господарства у Запорізькій області направлялись поштовою кореспонденцією на адресу ТОВ «Тавр Лимитед», оскільки уповноважені особи підприємства ухилялись від забезпечення участі у проведенні перевірки. Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області до адміністративної відповідальності за порушення вимог земельного законодавства посадових осіб ТОВ «Тавр Лимитед» не притягнуто в силу ч. 2 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до вимог якої адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Оскільки в діях посадових осіб ТОВ «Тавр Лимитед» вбачались ознаки кримінального правопорушення, та у зв'язку з тим, що за вказаним фактом у провадженні Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження № 0000283, питання щодо притягнення посадових осіб ТОВ «Тавр Лимитед» до адміністративної відповідальності не ініціювалось. За порушення правил забудови об'єктів нерухомості Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області до керівника ТОВ «Тавр Лимитед» застосовано штрафні санкції у сумі 12 180,00 грн. Так, протоколом від 02.12.2013р. та постановою № 152 від 16.12.2013р. Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області на керівника ТОВ «Тавр Лимитед» за порушення вимог ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» накладено штраф у сумі 12 180,00 грн. Постанова № 152 від 16.12.2013р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності двічі пред'являлась на примусове виконання до ВДВС Енергодарського МУЮ. В останнє відділом ДВС Енергодарського МУЮ відкрито виконавче провадження за вказаною постановою Інспекції (у подальшому реорганізованої в Департамент) архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області 16.03.2015р. (ВП № 4684784, реєстраційний номер виконавчого провадження 4684784, ідентифікатор доступу 1А9В52Б84749). На цей час постанова про накладення штрафних санкцій перебуває на примусовому виконанні у ВДВС Енергодарського МУЮ. В Законі України «Про землеустрій» визначено, що цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. З аналізу даної норми випливає, що цільове призначення земельної ділянки - це встановлені законодавством і конкретизовані відповідним органом влади допустимі межі використання земельної ділянки її власником або користувачем. Земельна ділянка, на відміну від інших об'єктів права власності, відносно яких власник вправі здійснювати будь-які дії (знищувати, псувати, споживати тощо), має використовуватися виключно відповідно до її цільового призначення (п. «а» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України). Обстеженням спірних земельних ділянок ознак їх забудови виробничою базою не встановлено. Будівлі для обслуговування пляжної зони на зазначених земельних ділянках також не збудовані, обслуговування пляжної зони ТОВ «Тавр Лимитед» не здійснюється. Під час розгляду справи за даним позовом прокурора м. Енергодара у судах апеляційної та касаційної інстанцій, відповідачем у справі акцентувалась увага на тому, що ТОВ «Тавр Лимитед» не здійснювало будівництво об'єктів нерухомості на спірній земельній ділянці, а використовує ті об'єкти, які були передані підприємству (малому підприємству «Тавр Лимитед», яке у подальшому реорганізоване в ТОВ «Тавр Лимитед») від попередника - кооперативу «Агро». Обґрунтовуючи свою позицію по суті спору щодо наявності правових підстав для забудови спірної земельної ділянки об'єктами нерухомості та її використання, представники ТОВ «Тавр Лимитед» послались на наступні документи: акт вибору та обстеження земельної ділянки № 78 від 17.04.1990р.; рішення Енергодарської міської ради № 78 від 17.04.1990р.; рішення Енергодарської міської ради № 9 від 07.08.1994р.; Акт вибору та обстеження № 91 від 06.04.1992р.; рішення Енергодарської міської ради № 3 від 24.04.1992р.; № 1 від 29.03.2000р. Проте, вказані доводи спростовуються наступним. Рішенням виконавчого комітету Енергодарської ради народних депутатів від 17.04.1990 № 78 затверджено передачу земельної ділянки площею 1,6 га кооперативу «Агро» та дозволено виконання проектних та будівельних робіт на відведеній ділянці після оформлення акту на право землекористування у встановленому порядку у відповідності до Земельного кодексу УРСР та виключенням ділянки зі складу земель Запорізької АЕС. Мале підприємство «Тавр Лимитед» є правонаступником виробничого кооперативу «Агро». Складові елементи виробничої бази були передані Малому підприємству «Тавр Лимитед», що підтверджено актом приймання - передачі основних засобів від 29.03.1992. В акті зазначено, що передавався металевий склад площею 540 кв.м., обладнаний системою опалення з електричним крилом, освітленням, утеплений пінопластом, крівля м'яка, під'їзні шляхи та огорожа. Рішенням Енергодарської міської ради народних депутатів від 24.04.1992 № 3 Малому підприємству «Тавр Лимитед» відведено земельну ділянку площею 1,31 га в районі міського пляжу під розміщення господарських споруд по обслуговуванню пляжної зони та під будівництво виробничої бази. На підставі вказаного рішення Малому підприємству «Тавр Лимитед» видано державний акт на право постійного користування землею, відповідно до якого вказаному підприємству надано у постійне користування 2,62 га землі для розміщення господарських споруд по обслуговуванню пляжної зони та під будівництво виробничої бази. Рішенням Енергодарської міської ради народних депутатів від 07.09.1994р. № 9 затверджено за Малим підприємством «Тавр Лимитед» земельну ділянку, площею 0,6 га під будівництво промислової бази. Рішенням Енергодарської міської ради народних депутатів від 29.03.2000р. № 1 затверджені технічні дані інвентаризації земельних ділянок і встановлені межі фактичного землекористування ТОВ «Тавр Лимитед» під виробничу базу площею 11354 кв. м. Із Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою II - зп № 002363 від 06.12.2001р. вбачається, що земельна ділянка надана у постійне користування ТОВ «Тавр Лимитед» для виробничої бази; ділянка № 2 - для розміщення будівель по обслуговуванню пляжної зони відповідно до рішення Енергодарської міської ради народних депутатів від 29.03.2000р. № 1. Згідно з планом зовнішніх меж, ділянка № 1 має площу 10469,44 кв.м. Із листа виконавчого комітету Енергодарської міської ради вбачається, що використання земельної ділянки ТОВ «Тавр Лимитед» здійснюється на підставі Державного акта на право постійного користування землею від 06.12.2001р.; в управлінні містобудування та архітектури міської ради відсутні будь-які документи та заяви від ТОВ «Тавр Лимитед» щодо будівництва на земельній ділянці в районі річкового порту м. Енергодара, дозвільні документи на будівництво житлових та господарських будівель до 2008 року ТОВ «Тавр Лимитед» не видавались. У подальшому, рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 220 від 15.07.2010р. спірним земельним ділянкам № 1 та № 2 присвоєно поштові адреси: вул. Придніпровська, 27 «б» (база) та вул. Придніпровська, 27 «в» (кафе - закусочна «Риф»). Згодом на підставі рішень виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 224 від 15.07.2010р. ТОВ «Тавр Лимитед» видані свідоцтва про право приватної власності на об'єкти нерухомості - бузу, розташовану по вул. Придніпровській, 27 «б» та на кафе - закусочну «Риф», розташоване по вул. Придніпровській, 27 «в» у м. Енергодарі Запорізької області. Аналіз вищевказаних документів свідчить про те, що об'єкт, який передавався Малому підприємству «Тавр Лимитед» у 1992 році згідно з актом приймання - передачі основних засобів від 29.03.1992р., являв собою металевий склад площею 540 кв.м., тоді як на цей час на спірній земельній ділянці зведені капітальні цегляні об'єкти нерухомості. Так, на земельній ділянці № 1 по вул. Придніпровській, 27-6 у м. Енергодарі за ТОВ «Тавр Лимитед» зареєстровано право власності на об'єкт нерухомості - базу, до складу якої відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно входять, зокрема, будівля цегляна, літ. А-1, площею 520,8 кв.м.; будівля цегляна, літ. Б-1, площею 16,4 кв.м.; будівля цегляна, літ. В-1, площею 3,6 кв.м. Вказані будівлі не мають промислового призначення, хоча земельна ділянка надавалась відповідачу для розміщення промислової бази. Проте, ознак забудови зазначеної земельної ділянки виробничою базою не встановлено. Перелічені об'єкти нерухомості в експлуатацію не вводились. На земельній ділянці по вул. Придніпровській, 27 - в у м. Енергодарі, яка надавалась відповідачу для розміщення об'єкту по обслуговуванню пляжної зони, розташована будівля кафе - закусочної «Риф». Кафе - закусочна «Риф» є закладом комерційного призначення, оскільки відповідно до ДБН В.2.2-25:2009 «Підприємства харчування (заклади ресторанного господарства)» кафе є закладом ресторанного господарства із широким асортиментом страв нескладного приготування, кондитерських виробів і напоїв, в якому застосовують самообслуговування або обслуговуються офіціантами. Заклади ресторанного господарства здійснюють виробничо - торгівельну діяльність, вироблять, продають та організовують споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, можуть організувати дозвілля споживачів. Таким чином, з нормативного визначення поняття «кафе» слідує, що це заклад, який здійснює виробничо - торгівельну діяльність з метою задоволення гастрономічних потреб людей та не має нічого спільного із обслуговуванням пляжної зони. Крім того, ТОВ «Тавр Лимитед» ніколи не здійснювало обслуговування пляжної зони на території м. Енергодара, та відповідні договори чи будь-які інші угоди щодо надання цим підприємством послуг з обслуговування пляжної зони з Енергодарською міською радою та її виконавчими органами не укладались, що підтверджено інформацією виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 02-20/2794 від 01.07.2013р. та долученим до інформації актом обстеження земельної ділянки. Фактичне обслуговування пляжної зони на території м. Енергодара забезпечується комунальними службами міста. Об'єкт нерухомості по вул. Придніпровській, 27 «в» у м. Енергодарі - кафе - закусочна «Риф» введений в експлуатацію у липні 2002 року. Зокрема, пунктами 5, 6 розділу III рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 131 від 17.07.2002р. затверджено акт технічної комісії про прийняття в експлуатацію об'єкту нерухомого майна (кафе - закусочної «Риф») загальною площею 95,8 кв.м. та дозволено ТОВ «Тавр Лимитед» ввести в експлуатацію вказаний об'єкт. При цьому, зі змісту акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, затвердженого вищевказаним рішенням виконавчого комітету вбачається, що дозвіл на виконання будівельно - монтажних робіт ТОВ «Тавр Лимитед не видавався. Будівництво об'єктів нерухомості на вищевказаних земельних ділянках в порушення ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» здійснено самовільно, без отримання дозвільних документів. Доступ населення міста до берегу Каховського водосховища через зазначену земельну ділянку обмежений. Територія земельної ділянки огороджена парканом та забезпечена пунктом охорони. Вказана земельна ділянка до цього часу використовується з порушенням її цільового призначення. Необхідність отримання дозвільних документів на виконання будівельних робіт передбачалась і іншими нормативно - правовими актами, які діяли до прийняття Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, статтею 22 Закону України «Про основи містобудування», передбачалось, що забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку передбаченому законом та після отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Право на забудову (будівництво) полягає у можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у прядку, встановленому законом, будівництво об'єктів містобудування, перебудову або знесення будинків і споруд. Статтею 30-1 Закону України «Про планування і забудову територій» передбачалось, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, який видається інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю з урахуванням частини четвертої цієї статті. Сертифікат відповідності -документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Для одержання сертифіката відповідності замовник або уповноважена ним особа подає до інспекції державного архітектурно - будівельного контролю, яка надала дозвіл на виконання будівельних робіт, письмову заяву, до якої додаються: проектна документація на будівництво об'єкта, погоджена та затверджена в установленому законодавством порядку: акт готовності об'єкта до експлуатації, підписаний генпроектувальною та генпідрядною організаціями, субпідрядними організаціями, що здійснювали будівництво, генпроектувальною організацією, замовником, страховою компанією (якщо об'єкт не застрахований). Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата видачі зареєстрованого сертифіката відповідності. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів будівництва забороняється. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт є правопорушенням у сфері містобудування, вважається самовільним будівництвом. Таким чином вимоги щодо необхідності отримання дозвільних документів на здійснення будівельних робіт встановлювались законодавчо і на дату виникнення спірних правовідносин. Крім того, факт самовільної забудови ТОВ «Тавр Лимитед» спірної земельної ділянки об'єктами нерухомості, які за своїм призначенням не відповідають меті, для якої відведено земельну ділянку (зокрема щодо забудови земельної ділянки виробничою базою), відповідно і факт використання ТОВ «Тавр Лимитед» земельної ділянки не за цільовим призначенням встановлений постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2015р. у справі № 908/2889/14 за позовною заявою прокурора м. Енергодара. Вказаною постановою Харківського апеляційного господарського суду задоволено позовні вимоги прокурора м. Енергодара, визнано незаконним та скасовано розділ XI рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 224 від 15.07.2010р. в частині надання дозволу ТОВ «Тавр Лимитед» на оформлення та реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, збудований на земельній ділянці, розташованій по вул. Придніпровській, 27 «б» у місті Енергодар Запорізької області. Цією ж постановою визнано недійсним видане ТОВ «Тавр Лимитед» свідоцтво б/н від 15.07.2010р. про право власності на об'єкт нерухомості - базу, розташовану по вул. Придніпровській, 27 «б» у м. Енергодарі та зобов'язано ТОВ «Тавр Лимитед» знести самовільно збудовану двоповерхову будівлю з ознаками житлового котеджу, дві альтанки відкритого типу з навісом, господарчу будівлю, водно - моторний гараж, приміщення охорони, причал для моторних човнів, замощення, огорожу, що розташовані за адресою: вул. Придніпровська, 27 «б», м. Енергодар, Запорізька область. Вказана постанова суду є чинною на цей час. Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.04.2015р. у справі № 908/2889/14 касаційну скаргу ТОВ «Тавр Лимитед» повернуто без розгляду. Порушення вищевказаних норм законодавства при використанні та забудові ТОВ «Тавр Лимитед» спірних земельних ділянок, свідчать про наявні підстави для примусового припинення права користування ТОВ «Тавр Лимитед» земельними ділянками загальною площею 1,1354 га, переданими у постійне користування підприємству на підставі державного акту серії ІІ-ЗП № 002363. В постанові Вищого господарського суду України від 25.03.2015р. у справі № 908/2507/14 здійснено посилання на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до якого, вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це в порядку, з підстав, та за умов, передбачених статтями 140 - 149 Земельного кодексу України. Рішення щодо припинення ТОВ «Тавр Лимитед» права на постійне користування спірною земельною ділянкою Енергодарською міською радою не приймались. Незважаючи на визначений ст. 144 Земельного кодексу України порядок припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства, самостійно прийняти рішення про припинення ТОВ «Тавр Лимитед» права постійного користування спірною земельною ділянкою Енергодарська міська рада позбавлена правової можливості, оскільки на вказаній земельній ділянці збудовані об'єкти нерухомості, на які зареєстровані майнові права за ТОВ «Тавр Лимитед». Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Пунктом «а» ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України визначено, що внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, здійснюється примусове припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку. З огляду на викладене, вважаю, що наявні усі підстави для примусового припинення відповідачу права постійного користування спірною земельною ділянкою, та у зв'язку з цим, підтримуємо позовні вимоги у повному обсязі. Додатково Енергодарська міська рада зазначає, що причиною неявки представника Енергодарської міської ради в судове засідання є відсутність бюджетного асигнування на відрядження працівників органів місцевого самоврядування. Станом на 15.06.2015 року Енергодарська міська рада не має рахунків в банківських або фінансових установах. Енергодарська міська рада та її виконавчі органи не є стороною в кримінальному провадженні №0000283, у зв'язку з чим позбавлені можливості повідомити про стадію його розслідування. Також органи місцевого самоврядування не є стороною по справі про оскарження Відповідачем Постанов про результати перевірок, що позбавляє нас можливості надати будь-які документи з цього приводу. Як вбачається із тексту позову та матеріалів справи перевірки Відповідача 02.12.2013 та 06.02.2014 були здійсненні органами Державної інспекції сільського господарства та Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, у зв'язку з чим у Енергодарської міської ради відсутні будь-які документи стосовно вказаних перевірок.

Відповідач надав суду заперечення на позовні вимоги від 27.05.2015 року, в яких зазначив наступне: Прокурор м. Енергодара в інтересах Енергодарської міської ради звернувся з позовом до ТОВ «Тавр Лимитед» про припинення права користування земельною ділянкою, переданою у постійне користування на підставі державного акту на право користування земельною ділянкою серія ІІ-ЗП № 002363, загальною площею 1,1354 га. Позовні вимоги обґрунтував нецільовим використанням земельної ділянки та порушенням прибережної захисної смуги. Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.08.2014р. у задоволенні позовних вимог було відмовлено у повному обсязі. Приймаючи таке рішення суд виходив з того, що відповідач користується земельною ділянкою в межах категорії, визначеної державним актом, а прокурором не доведено використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.11.2014р. рішення суду першої інстанції було скасовано та прийнято інше рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Приймаючи таку постанову суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, а тому право постійного користування підлягає припиненню згідно ст. 143 ЗК України. Постановою Вищого господарського суду України від 25.03.2015р. рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій касаційний суд звернув увагу на те, що поряд із відсутністю доказів нецільового використання земельної ділянки судами не було досліджено питання щодо недотримання встановленого статтею 144 ЗК порядку припинення права постійного користування земельною ділянкою, дотримання якого є обов'язковим. Враховуючи вищевказані висновки суду касаційної інстанції, які є обов'язковими для врахування при новому розгляді справи згідно ст. 111-12 ГПК, відповідач надає наступні пояснення. 1. Обставини набуття у користування та забудови земельної ділянки. Згідно наданого позивачем державного акту на право користування земельною ділянкою серія ІІ-ЗП №002363 від 06.12.2001р. в користуванні ТОВ «Тавр Лимитед» перебуває земельна ділянка загальною площею 11354 кв.м., яка складається з двох ділянок: ділянка № 1 площею 10469,44 кв.м. під розміщення виробничої бази, ділянка № 2 площею 884,53 під розміщення будівель для обслуговування пляжної зони. Вперше вказана земельна ділянка була надана організації, яка є попередником ТОВ «Тавр Лимитед» - виробничому кооперативу "Агро" у 1990 році. Згідно Акту вибору та обстеження земельної ділянки від 10.04.1990р. № 78, земельна ділянка надавалася кооперативу "Агро" під будівництво виробничої бази. Означений Акт засвідчений усіма членами державної комісії та скріплений відповідними печатками. Рішенням Енергодарської міської ради від 17.04.1990р. № 78 "Про затвердження актів вибору земельних ділянок" кооперативу "Агро" було затверджено передачу земельної ділянки площею 1,6 га та дозволено проведення проектних та будівельних робіт на вказаній ділянці. Маючи відповідний дозвіл на забудову на земельній ділянці, відведеній під будівництво, кооператив "Агро" збудував виробничу базу. У 1991 році Кооператив "Агро" реорганізовано у товариство з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед". Згідно Установчого договору від 29.12.1991р. МП "Тавр Лимитед" є правонаступником кооперативу "Агро". Державна реєстрація МП "Тавр Лимитед" відбулася 19.03.1992р. на підставі рішення Енергодарського міськвиконкому № 69, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію № 13619511 від 06.02.1995р. В порядку правонаступництва ТОВ «Тавр-Лимитед» продовжило користуватися земельною ділянкою та усіма збудованими на ній об'єктами виробничої бази. Слід пояснити, що основні складові елементи виробничої бази були збудовані та введені в експлуатацію більше ніж за 10-ть років до їх передачі нашому підприємству за відповідними актами приймання-передачі. Наприклад за Актом приймання-передачі від 29.03.1992р. між ВК «Агро» та МП «Тавр Лимитед», типова форма №ОЦ-1, було передано елемент виробничої бази - будівлю складу, площею 540 кв.м., обладнану системою опалення, освітлення, крівлею, під'їзними шляхами та огорожею, яку збудовано та введено в експлуатацію ще у 1978 році, що безпосередньо вказано у змісті акту. За іншим Актом приймання-передачі № 2 від 17.04.1992р. між ВК «Агро» та МП «Тавр Лимитед», типова форма № ОЦ-1, було передано елемент виробничої бази - будинок стандартний з придворними будівлями, з двома металевими складами, обкладені цеглою, асфальтована територія, які збудовано та введено в експлуатацію ще у 1982 році, що безпосередньо вказано у змісті акту. Копії вказаних актів надавалися нами у справу не одноразово і в першій, і в апеляційній інстанції, а до касаційного суду нами були надані нотаріально посвідчені копії оригіналів вказаних актів. У квітні 1992 року державна комісія здійснила обстеження земельної ділянки та розташованих на ній об'єктів та дійшла висновку про можливість розташування бази на цій ділянці, що підтверджується Актом вибору та обстеження від 06.04.1992р. № 91. Рішенням Енергодарської міської ради від 24.04.1992р. № 3 МП "Тавр Лимитед" було відведено земельну дільницю під розміщення господарчих будівель по обслуговуванню пляжної зони площею 1,31 га. Надалі у складі цієї ділянки була виділена окрема ділянка площею 0,6 га під будівництво промислової бази, що підтверджується рішенням Енергодарської міської ради від 07.08.1994р. № 9. У березні 2000 року Енергодарська міська рада провела інвентаризацію земельної ділянки та затвердила межі фактичного користування ТОВ "Тавр Лимитед" 11354 га з цільовим призначенням "під виробничу базу", що підтверджується рішенням Енергодарської міської ради № 1 від 29.03.2000р. Таким чином, у 2001 році на дату видачі Державного акту на право користування земельною ділянкою ІІ-зп № 002363 від 06.12.2001р. об'єкт нерухомості "база" на дільниці вже був збудований, а його складові елементи введені в експлуатацію ще у 1978 та 1982 роках. 10 липня 2002 р. актом державної технічної комісії було введено в експлуатацію інший об'єкт нерухомості - «Кафе - закусочна «Риф». Означений акт рішенням Енергодарської міської ради від 17.07.2002р. № 131 був затверджений без жодних зауважень, а у складі державної приймальної комісії були представники природоохоронної та архітектурно-будівельної інспекції, які засвідчили відсутність жодних порушень. Свідоцтва на право власності на обидва об'єкта нерухомості «база» та «кафе-закусочна «Риф» були видані у 2010 році на підставі рішення Енергодарської міської ради №224 від 15.07.2010р. Наведені факти підтверджені не тільки вищеназваними документальними доказами, але й судовими рішеннями по іншим справам, які набрали законної сили, а саме: Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2014р. по справі № 808/4773/14 та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 по цій же справі, якими визнано протиправним рішення інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області; Постановою Вищого господарського суду України від 25.02.2015р. по справі № 908/2887/14, якою відмовлено у задоволенні касаційної скарги прокурора щодо скасування свідоцтва про право власності на «кафе-закусочну «Риф» та знесення цього об'єкту нерухомості. 2. Заперечення стосовно посилань позивача на незаконне (самовільне) будівництво. Свою правову позицію в цій частині позивач обґрунтовує відсутністю дозволів на будівництво та матеріалами перевірки інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю, проведеної 02.12.2013р. Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про планування та забудову територій» № 1699-ІН, 20.04.2000 (в редакції на час спірних правовідносин) та п.6.4 Типових регіональних правил забудови, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 10 грудня 2001 р. N 219, у разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта. Враховуючи, що в період з 1991 по 2002 рік Енергодарська міська рада неодноразово приймала рішення про надання земельних ділянок саме під будівництво бази та будівель з обслуговування пляжної зони, означені рішення самі по собі є дозволом на будівництво. Крім того, одержані нами у 1992 році в порядку правонаступництва об'єкти нерухомості були збудовані та введені в експлуатацію у 1978 та 1982 роках, тобто задовго до прийняття законодавства, на яке посилається позивач. Крім того, перевірка інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю, на яку посилається позивач, була визнана протиправною, а прийняті за її результатами рішення скасовані судом за наслідком розгляду справи № 808/4773/14. Під час розгляду цієї справи суд встановив відсутність будь-яких порушень при забудові земельної ділянки. 3. Заперечення стосовно посилань позивача на порушення прибережної захисної смуги. Свою правову позицію в цій частині позивач обґрунтовує посиланням на результати перевірки Державної інспекції сільського господарства, проведеної 02.02.2014р., які викладено в уніфікованій формі акту перевірки № 5 від 06.02.2014р. Означена перевірка та одержані в ході її проведення висновки були оскаржені нами. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.10.2014р. по справі № 808/5106/14 дії інспекції щодо проведення вказаної перевірки були визнані незаконними. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. по вказаній справі дії інспекції щодо проведення перевірки навпаки були визнані законними. Проте ані перше, ані друге рішення не можуть бути розцінені як преюдиціальний факт у цій справі, оскільки обидві інстанції не розглядали справу по суті виявлених перевіркою порушень, про що прямо вказано на останній сторінці постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. Більш того, вказана постанова нами оскаржена до Вищого адміністративного суду України з підстав її очевидної невідповідності нормам матеріального та процесуального права. За таких обставин в силу вимог ст.ст.33-35, 43 ГПК висновки інспекції не мають заздалегідь встановленої сили і повинні оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами. Стосовно земельної ділянки №1 наші заперечення полягають в тому, що обмеження в частині використання земельних ділянок, розташованих в прибережній захисній смузі, вперше були запроваджені статтями 60 та 61 Земельного кодексу України і саме на порушення цих норм законів вказує інспекція у змісті акту № 5 від 06.02.2014р. Наведений кодекс було прийнято Законом від 25.10.2001р. № 2768-ІП, а чинності він набув згідно п.1 розділу IX Прикінцевих положень лише з 1 січня 2002 року. Використання земельної ділянки № 1 розпочалося у 1990 році, а будівництво та введення в експлуатацію об'єктів, одержаних нами в порядку правонаступництва у 1992 році, завершено нашим попередником у 1978 та 1982 роках. За таких обставин запроваджені пізніше обмеження щодо прибережних захисних смуг не можуть бути застосовані до земельної ділянки, використання якої розпочалося задовго до введення цих обмежень, бо згідно ст.58 Конституції України закон не має зворотної дії в часі. Стосовно земельної ділянки № 2 відповідач має ті самі заперечення, оскільки ця ділянка була передана відповідачу в користування до набрання чинності Земельним кодексом. Крім того, факт відсутності будь-яких порушень при використанні прибережних захисних смуг, а значить і неспроможність висновків інспекції достеменно підтверджується змістом Постанови Вищого господарського суду України від 25.02.2015р. по справі № 908/2887/14. При розгляді вказаної справи суд встановив, що земельна ділянка № 2 та розташований на ній об'єкт перебуває поза межами 100-метрової прибережної захисної смуги, що підтверджується результатами обмірів та планами встановлених меж ділянок та топографо-геодезичним планом масштабу, площ довжин ліній та дирекцій них кутів, а також пояснювальною запискою сертифікованої землевпорядної організації ПП НВФ «Земельно-кадастрове бюро». 4 Заперечення стосовно посилань позивача на використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Повертаючи справу на новий розгляд Вищий господарський суд надав вказівки, що згідно ст. 143 ЗК України використання земельної ділянки не за цільовим призначенням слід розуміти таке її використання, яке здійснюється в інших цілях, ніж ті, для яких її було відведено. Як убачається із змісту Уніфікованої форми акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства Акт №5 від 06.02.2014р., складеного інспектором Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, висновок про нецільове використання ділянки № 1 обґрунтовано тим, що ця ділянка була надана під розташування виробничої бази, але в такий спосіб не використовується, виробнича база не функціонує, виробничий процес не ведеться. Але ж в Державному акті на нас і не був покладений обов'язок забезпечення функціонування виробничої бази та ведення виробничого процесу. Там йдеться лише про розташування виробничої бази, що ми і виконали належним чином, що достеменно підтверджується змістом свідоцтва на право власності на об'єкт нерухомості «база». Крім того, існуюча судова практика доводить, що використання не за цільовим призначенням передбачає дію - використання, а за невикористання (бездіяльність) не передбачається позбавлення права користування (таку правову позицію підтримує Верховний Суд України в ухвалі від 01.10.2008р. та Вищий господарський суд України в Постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 906/1071/13). Далі в Акті № 5 висновок про використання не за цільовим призначенням ділянки №2 інспектор обґрунтовує посиланням на те, що ця ділянка видавалася під розміщення будівель для обслуговування пляжної зони, а на ній розташоване кафе-закусочна «Риф». Але ж очевидно, що кафе закусочна «Риф» є будівлею, яка розташовувалася нами саме для обслуговування пляжної зони. Це кафе приймалося в експлуатацію за Актом державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта ще у 2002 році (акт від 17.07.2002р. № 131). У складі цієї комісії брала участь Державна екологічна інспекція та інші державні органи, при цьому жодних порушень цільового призначення земельної ділянки виявлено не було, що підтверджується змістом вказаного Акту №131. Стосовно трактування терміну "використання земель не за цільовим призначенням" Державний комітет України по земельних ресурсах Листом № 14-17-7/9942 від 27.12.2006р. надав наступні роз'яснення: «Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; г) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; є) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Таким чином, цією статтею визначається вичерпний перелік категорій земель за цільовим призначенням. Також земельним законодавством чітко визначено, які землі належать до тієї чи іншої категорії, та для чого вони можуть використовуватися, а саме: глава 5 Земельного кодексу України - землі сільськогосподарського призначення, глава 6 Земельного кодексу України - землі житлової та громадської забудови, глава 7 - землі природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, глава 8 - землі оздоровчого призначення, глава 9 - землі рекреаційного призначення, глава 10 - землі історико-культурного призначення, глава 11 - землі лісогосподарського призначення, глава 12 - землі водного фонду, глава 13 - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Таким чином, якщо земельна ділянка була надана для розміщення об'єкту чи для використання в межах будь якої категорії відповідно до статті 19 Земельного кодексу України, але через якийсь час там було розташовано інший об'єкт чи вона використовується по іншому, але в межах тієї категорії, що була першочергово надана, то використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в цьому випадку відсутнє». Не викликає жодного сумніву, що земельна ділянка використовуються нами в той спосіб та з тією метою, для якої вона надавалася, а саме - для розміщення виробничої бази та будівель для обслуговування пляжної зони. Висновки позивача про використання землі в інший спосіб є його суб'єктивними і нічим не підтвердженими припущеннями. Жодним рішенням землевласника не встановлено, що якась з цих земельних ділянок або обидві ділянки використовуються в інших цілях, ніж було передбачено при їх виділенні та забудові. Навпаки, усі дії землевласника свідчать про погодження з цілями використання ділянок, інакше землевласник не прийняв би у 2002 році рішення Енергодарської міської ради від 17.07.2002р. № 131 і не затвердив би Акт державної технічної комісії про введення в експлуатацію об'єкту нерухомості - «Кафе - закусочну «Риф». Також землевласник не прийняв би у 2010 році рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради про надання дозволу на оформлення права власності на розташовані на земельній ділянці об'єкти нерухомості - «базу» та «кафе-закусочну «Риф» та не видав би свідоцтва про право власності на ці об'єкти. Усе наведене свідчить про цільове використання земельної ділянки, відсутність заперечень землевласника та неспроможність правової позиції позивача. Крім того, досліджуючи питання щодо порядку припинення права постійного користування земельною ділянкою через її використання не за цільовим призначенням Вищий господарський суд надав вказівки про обов'язковість додержання процедури, визначеної статтею 144 ЗК України. На необхідність додержання вказаної процедури також звернув увагу Вищий господарський суд України в останньому абзаці п.2.8 Постанови Пленуму від 17.05.2011р. № 6. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин». За вказаною процедурою передбачено спочатку складення протоколу про порушення інспектором сільського господарства та надання вказівок землекористувачу на їх усунення в 30-ти денний строк; потім накладення адміністративного стягнення та повторного надання інспектором вказівок на усунення порушення в 30-ти денний строк; потім звернення інспектора до землевласника з клопотанням про припинення права постійного користування; і лише після цього орган місцевого самоврядування може прийняти відповідне рішення про припинення цього права, яке може бути оскаржено землекористувачем в судовому порядку. Цілком очевидно, що в нашій справі вказаний порядок не дотримано, ніяких вказівок на усунення порушень інспектор сільського господарства не надавав, ніяких адміністративних стягнень не накладав, до Енергодарської міської ради не звертався, а рада не приймала ніяких рішень про позбавлення права постійного користування. Недодержання вказаного порядку за висновками Вищого господарського суду, зазначає відповідач, є підставою для відмови в позові у даній справі. На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити в задоволені позову повністю.

Третя особа надала письмові пояснення по справі від 27.05.2015 року, в яких зазначила наступне: Перевірку дотримання вимог земельного законодавства проведено у повній відповідності до наданих законом повноважень. Держсільгоспінспекція в Запорізькій області діє у відповідності до Положення «Про державну інспекцію сільського господарства в Запорізькій області»(далі - Положення), Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства від 25.02.2013р. № 132(далі - Порядок). Земельні відносини в Україні регулюються, насамперед. Земельним кодексом України, стаття 15-2 якого встановлює: «До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними і фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю». Відповідно до пункту 3 Положення основним завданням Держсільгоспінспекції в Запорізькій області є реалізація повноважень Державної інспекції сільського господарства України в межах Запорізької області. Відповідно до пункту 4 Положення Держсільгоспінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль): а) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов'язаних із порушенням ґрунтового покриву, своєчасним проведенням рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених проектом рекультивації земель; дотриманням вимог земельного законодавства при набутті права власності на земельні ділянки за договорами купівлі-продажу, міни, дарування, застави та іншими цивільно-правовими угодами; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Відповідно до пункту 6 Положення Держсільгоспінспекція та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право: 6.1. Складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності. 6.2. Безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку підприємства, установи та організації усіх форм власності, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, для проведення перевірок з питань, що належать до її компетенції. Згідно ст. 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є: забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України; забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення; забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами стандартів і нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів. А також ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать: а) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення(викупу)земельних ділянок. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності. Отже, аналіз вищезазначених норм приводить нас до висновку, що саме на Держсільгоспінспекцію державою покладено функцію контролю за дотриманням земельного законодавства незалежної від категорії земель та їх форм власності. Перевірку проведено з повним дотриманням необхідної процедури. На підставі постанови слідчого СВ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 18.12.2013р. (кримінальне провадження №00002), порушене за ч.1 ст.367 КК України стосовно посадових осіб ТОВ «Тавр Лимитед». (Наказ Держсільгоспінспекції в Запорізькій області від 04.02.2014р., Направлення на перевірку від 04.02.2014р. №59). Держсільгоспінспекцією в Запорізькій області було проведено позапланову перевірку щодо додержання вимог законодавства при наданні в користування земельної ділянки ТОВ «Тавр Лимитед». По-перше, відповідно до п.1.5 Порядку №132, цей Порядок поширюється на суб'єктів господарювання, господарська діяльність яких пов'язана з використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, в частині дотримання ними вимог земельного законодавства, встановленого законодавством порядку використання та охорони земель, а також на інспекційні органи в частині дотримання ними визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та цим Порядком процедур здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю). Згідно п.3.2. Порядку позаплановою є перевірка, яка не передбачена планом роботи та у разі неможливості своєчасного повідомлення юридичних і фізичних осіб щодо її проведення (обмежені строки на її проведення тощо), вона проводиться без попереднього їх повідомлення незалежно від кількості раніше проведених перевірок, за наявності, серед іншого, отримання доручення від слідчих органів та органів прокуратури, що подане у встановленому законодавством порядку, в яких наведена інформація про порушення земельного законодавства, що може негативно вплинути на стан земельних ресурсів. По-друге, оскільки державний інспектор Держсільгоспінспекції в Запорізькій області приймав участь у спільній перевірці разом з іншими органами державної влади, ним було складено акт та передано його організатору перевірки - правоохоронним органам та органу прокуратури згідно з повноваженнями, наданими ст.ст. 5,6,10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». По-третє, відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (в редакції, що діяла на момент перевірки) дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час, зокрема, здійснення заходів оперативно-розшукової діяльності, прокурорського нагляду, досудового розслідування. Відтак в даному випадку відсутня необхідність погодження проведення перевірки з центральним органом виконавчої влади. В четверте, 23.01.2014р. Держсільгоспінспекцією в Запорізькій області на юридичну адресу ТОВ «Тавр Лимитед», а саме: його керівникові поштою з рекомендованим повідомленням було відправлено повідомлення про проведення позапланової перевірки, про що свідчить запис у журналі реєстрації вихідної кореспонденції №5256 за 2014р., з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення адресатові. Але вищевказані документи повернулися до відправника у зв'язку з відмовою отримання їх адресатом (запис поштаря на конверті). Те ж саме стосується щодо невручення наказу та направлення на проведення даної перевірки, оскільки вказані документи повинні бути пред'явлені особисто керівникові товариства або його уповноваженим особам. В даному випадку це виявилось неможливим оскільки вищевказані посадові особи свідомо виказували своє небажання щодо її проведення. Оскільки дану перевірку було заплановано провести з ініціативи та на підставі постанови правоохоронних органів слідчим СВ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області було дане окреме доручення співробітникам СДСБЕЗ щодо проведення оперативно-розшукових заходів, а саме: встановлення місцезнаходження та вручення особисто керівникові «Тавр Лимитед» гр. Шентябіної Л.В. матеріалів вищевказаної перевірки. Згідно рапорту оперуповноваженого СДСБЕЗ Енергодарського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ст. лейтенанта міліції Тарабукіна А.В., складеного та переданого слідчому видно, що за фактичною адресою проживання гр. Шентябіної Л.В. - керівника ТОВ «Тавр Лимитед» знайдено не було у зв'язку з чим вищевказані матеріали останній передані не були. Отже можливо зробити висновок, що гр. Шентябіна Л.В. свідомо проігнорувала не тільки повідомлення про проведення перевірки державного інспектора Держсільгоспінспекції в Запорізькій області Нагорного Д.С., а ще й доручення правоохоронних органів. Стосовно проведення перевірки Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області повідомляємо наступне: у користуванні ТОВ «Тавр Лимитед» згідно державного акту на право постійного користування землею (державний акт №10, серія II-ЗП №002363 від 06.12.2001р.) перебувають земельні ділянки на загальну площу 1,1354 га, з них: ділянка №1 площею 10469,44 кв. м. використовується для розташування виробничої бази; ділянка №2 площею 884,53 кв. м. для розташування будівель та обслуговування пляжної зони. Дані земельні ділянки у постійне користування передано на підставі рішення Енергодарської міської ради №1 від 29.03.2000р. В результаті перевірки встановлене наступне: на земельній ділянці №1 розташовано двоповерхова будівля, дві альтанки відкритого типу з навісом, господарча будівля, водно-моторний гараж та чисельні замощення. Вищевказана земельна ділянка під розташування виробничої бази не використовується, оскільки виробництво не функціонує. Ділянка розташована у межах прибережної захисної смуги уздовж Каховського водосховища. На земельній ділянці №2 також розташованій у межах прибережної захисної смуги уздовж Каховського водосховища розташовано будівлі для обслуговування пляжної зони, а саме: кафе-бар «Риф», що працює як нічний розважальний заклад. Земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням та без отримання дозвільних документів на здійснення будівельних робіт та подальшого незаконного введення у експлуатацію вказаної будівлі. За результатами перевірки було виявлено порушення ст.96 Земельного кодексу України, а саме використання вказаних земельних ділянок не за цільовим призначенням. Згідно вказаної статті до обов'язків землекористувачів належить забезпечення та використання землі за цільовим призначенням. Необхідність встановлення цільового призначення земель обумовлюється їх специфікою як об'єкта земельних правовідносин - просторовою обмеженістю, незамінністю, постійністю місцезнаходження тощо. Цільове призначення не можна розглядати як «природну властивість» земель, адже його встановлення є, перш за все, вольовим актом держави, спрямованим на якомога повнішу реалізацію. Важливо також прийняти до уваги принципову відмінність понять «категорія земель» або «основне цільове призначення земельної ділянки» від поняття «цільове призначення земельної ділянки», адже перші два є значно ширшими і різні земельні ділянки, що віднесені до однієї категорії, можуть мати досить відмінне цільове призначення. Тобто, земельні ділянки №1 та №2 загальною площею 1,1354 га використовуються посадовими особами ТОВ «Тавр Лімітед» не за цільовим призначенням. Крім того, відповідно до частин 1,2 статті 60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) для великих річок, водосховищ на них та озер шириною 100 метрів. Фактично земельна ділянка ТОВ «Тавр Лімітед» для розташування виробничої бази розташована в межах стометрової смуги вздовж Каховського водосховища. Статтею 61 Земельного кодексу України встановлені обмеження у використанні прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм Зокрема, у межах прибережних захисних смуг забороняється будівництво будь-яких споруд, у тому числі баз відпочинку.

Розгляд справи відкладався.

22.06.2015р. розгляд справи продовжений та прийнято рішення.

В судовому засіданні 27.05.2015р. судом було повідомлена наступна дата та час судового засідання. Крім цього ухвала суду про відкладення була надіслана прокурору, позивачу, відповідачу та третьої особі, що підтверджується що підтверджується вихідними реєстраційними номерами, які зазначені на зворотній стороні ухвали, випискою з журналу реєстрації вихідних документів та реєстром на відправлення кореспонденції.

Відповідач та третя особа , повідомлені про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судове засідання 22.06.2015р. не з'явились, третя особа про причини неявки суд не повідомила, витребувані судом документи не надала.

Від відповідача надійшла заява від 19.06.2015р., в який він просить розглянути справу за відсутністю представника відповідача, оскільки представник відповідача перебуває у відряджені у іншому місті.

Заява відповідача приймається судом , оскільки вона заявлена відповідно до ст.. 22 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача, відповідача (в судовому засіданні 27.05.2015р.) та третьої особи (в судовому засіданні 27.05.2015р.), суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Прокурор в інтересах позивача просить припинити відповідачу право постійного користування земельною ділянкою, переданою у постійне користування на підставі державного акту серія ІІ-ЗП № 002363 загальною площею 1,1354 га, загальною вартістю 1 628 045 грн. 75 коп., яка складається із земельної ділянки № 1 площею 1,0470 га та вартістю 1 501 213 грн., розташованої по вул. Придніпровській, 27 «б» у м. Енергодарі та земельної ділянки № 2 площе. 0,0844 га вартістю 126 832 грн. 75 коп., розташованої по вул. Придніпровській, 27 «в» у м. Енергодара, тому що, на думку прокурора, відповідач порушив їх цільове призначення, яке виражається в тому, що відповідачем самовільно збудовані та використовуються об'єкти нерухомості, призначення яких не відповідає мети, для якої відведено земельну ділянку.

Первинним користувачем вказаної земельної ділянки був виробничий кооператив "Агро", який набув відповідних прав на земельну ділянку у 1990 році.

Згідно акту вибору та обстеження земельної ділянки від 10.04.1990 №78, який засвідчений усіма членами державної комісії та скріплений відповідними печатками, земельна ділянка надавалась кооперативу "Агро" під будівництво виробничої бази (а. с. 21, т. 2).

Рішенням Енергодарської міської ради від 17.04.1990 №78 "Про затвердження актів вибору земельних ділянок" кооперативу "Агро" було затверджено передачу земельної ділянки площею 1, 6 га та дозволено проведення проектних та будівельних робіт на вказаній ділянці (а. с. 22, т.2).

Згідно установчого договору від 29.12.1991р. Мале підприємство "Тавр Лимитед" стало правонаступником кооперативу "Агро", а отже набуло усіх прав та обов'язків кооперативу, в тому числі право користування земельною ділянкою та виробничою базою (а. с. 23, т. 2).

Державна реєстрація Малого підприємства "Тавр Лимитед" проведена 19.03.1992р. на підставі рішення Енергодарського міськвиконкому №69, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №13619511 від 06.02.1995р. (а с. 26,т. 2).

Державна комісія здійснила обстеження земельної ділянки та розташованої на ній бази, та дійшла висновку про можливість розташування бази на цій ділянці, що підтверджується актом вибору та обстеження від 06.04.1992р. №91 (а. с. 27,т. 2).

Рішенням Енергодарської міської ради від 24.04.1992 №3 (а .с. 29, т.2) Малому підприємству "Тавр Лимитед" (у подальшому реорганізованому в Товариство з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед") було відведено земельну ділянку під розміщення господарських будівель площею 1, 31 га. У складі цієї ділянки була виділена окрема ділянка площею 0, 6 га під будівництво промислової бази, що підтверджується рішенням Енергодарської міської ради від 07.08.1994р. № 9 (а. с. 30, т. 2).

У березні 2000р. Енергодарською міською радою проведена інвентаризація земельної ділянки та затвердженні межі фактичного користування відповідачем 11 354 га з цільовим призначенням "під виробничу базу", що підтверджується рішенням Енергодарської міської ради № 1 від 29.03.2000р. (а. с. 31, т.2).

На підставі рішення Енергодарської міської ради № 1 від 29.03.2000р. "Тавр Лимитед" був наданий Державний акт на право постійного користування землею 11-ЗП №002363 від 06.12.2001р., в якому вказано, що землю надано в постійне користування , ділянка № 1 для розташування виробничої бази, ділянка №2 - під розміщення споруд для обслуговування пляжної зони.

У 2001р., на дату видачі Державного акту на право користування земельною ділянкою ІІ-ЗП № 002363 від 06.12.2001р., об'єкт нерухомості "виробнича база" на земельній ділянці був вже збудований.

Актом державної технічної комісії від 10.07.2002 р. об'єкт "Кафе - закусочна "Риф", був прийнятий в експлуатацію, а рішенням Енергодарської міської ради від 17.07.2002р. №131, був затверджений та введений в експлуатацію (а. с. 37 - 40, т. 2).

16.12.2013р. Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізької області була прийнята постанова про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівельної діяльності № 152 (а. с. 96, т,1), але вказана постанова була визнана протиправною та була скасована постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2014р. по справі №808/4773/14, яка знаходиться в матеріалах справи. Постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2014р. по справі №808/4773/14 була залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Вказаними судовими актами встановлено, що ТОВ "ТАВР ЛИМИТЕД" надано докази, що об'єкт нерухомості був збудований ще до видачі державного акту на право постійного користування, тобто до 2001р., а також що для будівництва вказаного об'єкту існували відповідні дозволи на забудову.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини, встановлені рішеннями адміністративного суду не доказуються знову при розгляді цієї справи.

Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області 06.02.2014р. був складений акт обстеження земельної ділянки №3, ким було встановлено , що ТОВ "ТАВР ЛИМИТЕД " використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням (а. с. 29, т.1).

06.02.2014р. Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області був складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким було встановлено, що більша частина земельної ділянки ТОВ "ТАВР ЛИМИТЕД" на час відведення перебувала в межах прибережної захисної смуги Каховського водосховища та не могла бути надана в користування для розташування виробничої бази (а. с. 31, т.1).

Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області проведено позапланову перевірку за додержанням відповідачем вимог земельного законодавства, яку було оформлено актом перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 5 від 06.02.2014р.(а. с. 32, т. 1).

За результатами перевірки встановлено, що відповідач використовує наступні земельні ділянки: земельна ділянка комунальної власності, землі промисловості, в місті Енергодарі площею 1,0469га; земельна ділянка комунальної власності, для обслуговування пляжної зони, в місті Енергодарі, площею 0, 0885 га.

У пункті акту перевірки 16.2 щодо використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, фахівцями інспекції з посиланням на пункт "а" частини першої статті 91, пункт "а" частини першої статті 96 Земельного кодексу України, абзац третій пункту "а" статті 6 Закону України № 963-ІУ, пункт 5 Методики, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963, зазначено, що товариством використовуються земельні ділянки не за цільовим призначенням.

В розділі ІІІ акту перевірки вказується, що товариством порушуються вимоги статті 96 Земельного кодексу України.

В результаті перевірки встановлено, що на земельній ділянці № 1, наданій для розташування виробничої бази, розташовується двоповерхова будівля, дві альтанки відкритого типу з навісом, господарча будівля, водно - моторний гараж та чисельні замощення. Земельна ділянка № 1 для розташування виробничої бази не використовується, виробнича база не функціонує, виробничий процес не ведеться. На земельній ділянці №2 площею 884, 3 кв. м, наданій для розташування будівель для обслуговування пляжної зони, розташоване кафе - закусочна "Риф", ділянка використовується не за цільовим призначенням.

За висновками інспекторів - фахівців інспекції, при здійсненні забудови земельної ділянки посадовими особами відповідача порушені вимоги статей 60, 61 Земельного кодексу України.

В постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. по справі №808/5106/14 вказано, щодо суті встановлених перевіркою порушень, то колегія суддів зауважує, що справа по суті встановлених перевіркою порушень не розглядається, оскільки наявність / відсутність самих порушень не оскаржена, а оскаржені лише дії старшого державного інспектора сільського господарства Державної інспекції сільського господарства в Запорізької області Нагорного Д.С. щодо оформлення результатів перевірки, обставини якої викладені в актах від 06.02.2014р.

Згідно кримінального провадження №0000283 посадові особи відповідача, виконуючи організаційно - розпорядчі та адміністративно - господарські функції, неналежним чином поставилися до виконання своїх службових обов'язків, передбачених положеннями статутних документів товариства, стосовно забезпечення законного, у тому числі за цільовим призначенням, використання земельної ділянки, та у період 1999 - 2009 років, в порушення вимог пункту "г" частини 2 статей 61, 96, 125, 126 Земельного кодексу України, пункту 4 частини 2 статті 89 Водного кодексу України, частини 2 статті 48 Закону України "Про охорону земель", частини 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пункту 8 "Порядку користування землями водного фонду", якими забороняється використання, у тому числі для будівництва, земельних ділянок, розташованих у прибережних захисних смугах уздовж річок та навколо водойм, без оформлення відповідних дозволів, на вказаній земельній ділянці, яка розташована у прибережній захисній смузі уздовж Каховського водосховища та згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 002363 від 06.12.2001р. надана у постійне користування відповідачу для розміщення виробничої бази та для розміщення споруд для обслуговування пляжної зони, допустили незаконне будівництво, яке виразилося у самовільному зведені будівель та споруд, без отримання відповідачем відповідних дозвільних документів в органах державної влади та місцевого самоврядування на зміну цільового призначення земельної ділянки та проведення на ній будівельних робіт.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.04.2014 у справі № 316/751/14-к (провадження №1 - кп /316/103/14) Братуху Юрія Миколайовича звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України у зв'язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження за обвинуваченням Братухи Юрія Миколайовича у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України закрито.

Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Згідно цієї статті у комунальній власності перебувають, зокрема усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Статтею 12 цього кодексу визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Стаття 143 вказаного кодексу містить вичерпаний перелік підстав для примусового припинення прав на земельну ділянку. Зокрема, пунктом "а" частини першої 1 цієї статті передбачено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначення.

При цьому, статтею 144 цього кодексу визначено порядок припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства.

Так, згідно із частиною першою цієї статті у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

Прокурор, позивач та третя особа не надали суду доказів складання державним інспектором сільського господарства та державним інспектором з охорони довкілля протоколу про порушення, та доказів надання особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк, та не надали доказів про повторну видачу вказівки про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

В судових засіданнях представники прокуратури, позивача та третьої особи вказали, що протокол про порушення державним інспектором сільського господарства та державним інспектором з охорони довкілля не складали, вказівку про усунення у 30-денний строк порушення особі, яка допустила таке порушення не надавали, повторну вказівку про усунення порушення у 30-денний строк особі, яка допустила таке порушення не надавали.

Частиною другою статті 144 Земельного кодексу України встановлено, що у разі не усунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою.

Суду не було надано доказів звернення державним інспектором сільського господарства та державним інспектором з охорони довкілля до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою.

В судових засіданнях представники прокуратури, позивача та третьої особи вказали, що державний інспектор сільського господарства та державний інспектор з охорони довкілля до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою не звертались.

Частиною третьою ст. 144 Земельного кодексу України передбачено, що рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку.

Суду не було надано рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою.

В судовому засіданні представники прокуратури, позивача та третьої особи вказали, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування не приймали рішення про припинення права користування земельною ділянкою.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що статтею 143 вказаного кодексу передбачені підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку, а статтею 144 цього кодексу визначений порядок припинення права користування такими земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 07.04.2010 №6-11831св08.

З приписів наведених вище норм права також вбачається, що волевиявлення органу місцевого самоврядування щодо набуття і припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства, здійснюється шляхом прийняття відповідних рішень.

Згідно п. 8 роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 Земельного кодексу України. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

Частиною 1 п. "ґ" статті 211 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, як, зокрема, невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

Таким чином, підставою для притягнення відповідача до цивільної відповідальності, крім встановленого факту порушення земельного законодавства, має бути невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, про які зазначено у статті 144 цього кодексу.

Отже, дотримання визначеного статтею 144 вказаного кодексу порядку припинення права користування земельними ділянками, є обов'язковим, а не дотримання такого порядку має бути підставою для відмови у позові.

В постанові ВГСУ від 25.03.2015р. по цій справі (абз. 5 стор. 6 постанови) також зазначено, що дотримання визначеного статтею 144 вказаного кодексу порядку припинення права користування земельними ділянками, є обов'язковим, а не дотримання такого порядку має бути підставою для відмови у позові у даній справі (а. с. 92, абз. 5, т. 3).

Прокурор безпідставно посилається на рішення Конституційного суду України по справі 1-2/2002, оскільки суд не позбавляє прокурора або позивача на судовий захист, прокурор в інтересах позивача звернуся з цією позовною заявою до суду і суд розглядає цю позовну заяву. Земельним кодексом України, в т. ч. статтею 144 Земельного кодексу України не визначений досудовий порядок врегулювання спору, цією статтею визначений порядок припинення права користування земельними ділянками, виконання якого є обов'язковим, про що вказано вище.

Використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, яке згідно статті 143 Земельного кодексу України є підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку, слід розуміти як таке її використання, яке здійснюється в інших цілях, ніж ті, для яких її було виділено.

На земельній ділянці, наданій відповідачу у постійне користування для розміщення виробничої бази, крім самої не функціонуючої виробничої бази розташована двоповерхова будівля, дві альтанки, господарська будівля, водно-моторний гараж, будинок охорони та гараж, а сама територія огороджена забором.

В державному акті на право постійного користування землею 11-ЗП №002363 від 06.12.2001р. вказано, що землю надано у постійне користування, ділянка № 1 - для розташування виробничої бази, ділянка №2 - під розміщення споруд для обслуговування пляжної зони.

При цьому, прокурор та позивач не довели суду, які саме споруди являються спорудами для обслуговування пляжної зони, та не вказали суду конкретну норму законодавства, яка вказує, які саме споруди являються спорудами пляжної зони.

Прокурор та позивач не довели суду, що споруди, які розташовані на спірній земельній ділянці, не належать до споруд пляжної зони, та не довели, що кафе - закусочна "Риф" не використовується відпочиваючими, та не довели, що відпочиваючи не можуть користуватися кафе - закусочною у нічний час.

Прокурор та позивач не довели суду, що будівництво на земельної ділянці споруд на підставі дозволу або без дозволу змінює цільове призначення цієї земельної ділянці.

Фактично, будівництво на земельної ділянці споруд на підставі дозволу або без дозволу не змінює цільове призначення цієї земельної ділянки, оскільки категорія земельної ділянки не змінюється, а відповідно не змінюється цільове призначення земельної ділянки.

Більш того, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2015р. по справі №908/2889/14 було прийнято рішення знести самовільно збудовані споруди, хоча слід вказати, що в основу вказаної постанови Харківського апеляційного господарського суду була покладена постанова Харківського апеляційного господарського суду по даній справі, яка була скасована постановою ВГСУ від 25.03.2015р. (а. с. 94, т.3).

Також слід вказати, що рішенням господарського суду Запорізької області від 13.10.2014р. та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.12.2014р. по справі № 908/2887/14 було відмовлено в позові в частині визнання недійсним виданого ТОВ "ТАВР ЛИМИТЕД" свідоцтва б/н від 15.07.2010р. про право власності на об'єкт нерухомості (базу), розташований по вул. Придніпровській, 27 "в" у м. Енергодара Запорізької області, а постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2015р. по справі №908/2889/14 вказане свідоцтво було визнано недійсним.

Прокурор та позивач не довели суду, що споруди, які розташовані на спірній земельній ділянці, змінили цільове призначення спірної земельної ділянки.

Прокурор та позивач не довели суду, що спірна земельна ділянка використовується відповідачем не за цільовим призначенням.

Як пояснив представник відповідача, споруди, які знаходяться на спірній земельній ділянці, використовувались ним за цільовим призначенням.

Суд вважає, що споруди, які знаходяться на спірній земельній ділянці не змінюють цільове призначення спірної земельної ділянки.

Згідно з ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Прокурор та позивач не надали суду рішення відповідного органу, яким була визначена категорія спірних земельних ділянок.

В акті обстеження земельної ділянки від 06.02.2014р. (а. с. 29, т.1) вказано, що спірна земельна ділянка відноситься до категорії земель промисловості та рекреаційного призначення, цільове призначення ділянки № 1 - для розміщення виробничої бази, а ділянки №2 - для розміщення будівель для обслуговування пляжної зони.

Відповідач використовує ділянку № 1 для розміщення виробничої бази, а ділянку №2 - для розміщення будівель для обслуговування пляжної зони.

Враховуючи все вищевикладене, прокурор та позивач не довели суду факт використання відповідачем земельної ділянки не за цільовим призначенням, а тому відсутні підстави для примусового припинення прав відповідача на спірну земельну ділянку.

Відповідно до п. 4.6 Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. № 7 приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги), стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам).

За таких підстав, судовий збір покладається на позивача, відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 44 - 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити.

Стягнути з Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, 11) на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 1 218 грн. Надати наказ.

Повне рішення складено : 22.06.2015р.

Суддя Л.С. Місюра