номер провадження справи 24/66/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 Справа № 908/1644/15-г

м. Запоріжжя

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38, ідентифікаційний код 37821544)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» (85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, буд. 1-А, ідентифікаційний код 37014600)

про стягнення 761 464, 37 грн.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники сторін:

від позивача: Мороз О.В., довіреність б/н від 31.12.2014р.

від відповідача: Скиба С.Г., довіреність № ББУ/ДУ 271/СЛ/14 від 16.12.2014р.

ВСТАНОВЛЕНО:

16.03.2015р. на адресу Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» надійшла позовна заява № 114 з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про стягнення суми 761 464, 37 грн., в тому числі: сума основного боргу 741 565, 14 грн.; сума пені згідно пункту 5.5 договору 18 721, 66 грн.; сума 3 % річних 1 177, 57 грн.

Ухвалою від 16.03.2015р. за поданими матеріалами порушено провадження № 24/66/15, розгляд господарської справи № 908/1644/15-г був призначений на 20.04.2015р.

За письмовим клопотанням сторони термін вирішення спору в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України продовжувався на 15 днів - до 02.06.2015р. включно.

Письмове клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 908/1644/15-г до вирішення справи № 903/513/15 про тлумачення умов договору поставки № 449-ДУ від 14.02.2014р., залишено судом без задоволення.

Представникам сторін роз'яснені права та обов'язки передбачені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Сторони не наполягали на фіксуванні судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні 02.06.2015р. господарським судом у відповідності до положень статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. 14.02.2014р. між ТОВ «Вог Рітейл» та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» був укладений договір поставки № 449-ДУ, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця нафтопродукти у кількості, в строки та по ціні, погодженими сторонами в договорі. На виконання умов договору товариством «Вог Рітейл» поставлено, а товариством «ДТЕК Добропіллявугілля» прийнято товар: 16.12.2014р. - бензин марки А-95 на загальну суму 256 519, 38 грн., що підтверджується видатковою накладною № 232318 від 16.12.2014р. та товарно - транспортною накладною № ВРТ 0164456 від 16.12.2014р.; 22.12.2014р. бензин марки А-95 на загальну суму 90 798, 72 грн., що підтверджується видатковою накладною № 234369 від 22.12.2014р. та товарно - транспортною накладною № ВРТ 0166630 від 22.12.2014р.; 22.12.2014р. - бензин марки А-92 на загальну суму 262 796,16 грн., що підтверджується видатковою накладною № 234374 від 22.12.2014р. та товарно - транспортною накладною № ВРТ 0166630 від 22.12.2014р.; 26.12.2014р. - бензин марки А-92 на загальну суму 131 450, 88 грн., що підтверджується видатковою накладною № 237080 від 26.12.2014р. та товарно - транспортною накладною № ВРТ 0168902 від 26.12.2014р. За підрахунками позивача, відповідач повинен був провести розрахунки за поставлений товар у наступні терміни: за видатковою накладною № 232318 від 16.12.2014р. - до 16.02.2015р. включно; за видатковою накладною № 234369 від 22.12.2014р. - до 20.02.2015р. включно; за видатковою накладною № 234374 від 22.12.2014р. - до 20.02.2015р. включно; за видатковою накладною № 237080 від 26.12.2014р. - до 26.02.2015р. включно. За поясненнями представника позивача договірні зобов'язання відповідачем не виконані. За підрахунками позивача сума заборгованості за поставлений товар становить 741 565,14 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач заперечує проти заявленого позову з огляду на такі обставини.14.02.2014р. між сторонами укладений договір поставки № 449-ДУ, відповідно до умов якого товариство «Вог Рітейл» зобов'язалось передати товариству «ДТЕК Добропіллявугілля» нафтопродукти у кількості, строки та по ціні, погодженими сторонами у договорі та специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору. За висновком відповідача, про строчка виконання зобов'язання з оплати повинна відраховуватись з дати, яку представник покупця вказує на видаткових накладних про приймання товару. Відповідач вказує, що з доданих до позовної заяви видаткових накладних не вбачається такої дати. Для розрахунку суми позову товариство «Вог Рітейл» вказав не дату, яка повинна бути зазначена представником покупця, а дату видаткової накладної що не передбачено договором. Відповідач стверджує, що товариством «Вог Рітейл» не доведений факт порушення відповідачем строку на виконання грошового зобов'язання, а тому, за висновком відповідача, немає правових підстав для стягнення суми пені, відсотків річних та інфляційних нарахувань. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи № 908/1644/15-г, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

14.02.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» (постачальник) укладений договір поставки № 449-ДУ, відповідно до предмету якого в порядку та на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця нафтопродукти у кількості, терміни, за ціною та з якісними характеристиками узгодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору.

В свою чергу, покупець зобов'язаний прийняти та оплатити товар у відповідності до умов цього договору.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що продукція приймається покупцем на підставі даних за фактичною кількістю продукції, поставленої в узгоджене місце призначення поставки, згідно даним, вказаним у залізничних / товарно - транспортних накладних.

Розділом 3 договору передбачені терміни та умови поставки продукції, поставка якої здійснюється партіями в кількості, за цінами, з якісними характеристиками та терміни, узгоджені сторонами в специфікаціях до цього договору. Умови поставки продукції - DDP, згідно «Інкотермс-2010», з урахуванням умов та застережень, які мають місце в цьому договорі та / або відповідних специфікаціях до нього.

Постачальник зобов'язаний надати покупцю за актом приймання - передачі, підписаним уповноваженими представниками сторін, наступні документи: рахунок; податкову накладну; видаткову накладну; відповідні товаросупроводжувальні накладні залізничну / товарно - транспортну накладну); сертифікат відповідності; сертифікат / паспорт якості. Документи, які зазначені в цьому пункті договору, постачальник зобов'язаний надати покупцю разом з поставленою продукцією не пізніше дати поставки продукції.

Пунктом 3.4 договору сторонами погоджено, що у випадку надходження продукції без товаросупроводжувальної документації, що спричинить неможливість здійснити приймання продукції за кількістю, якістю, покупець має право відмовитися від приймання продукції, яка надійшла. У такому випадку, повернення продукції здійснюється в порядку, передбаченому пунктом 2.7 цього договору.

Також, пунктом 3.5 договору передбачено, що покупець вправі затримати оплату за продукцію у випадку ненадання та /або несвоєчасного надання оригіналів рахунків, податкових накладних, а також інших документів, надання або передача яких постачальником є обов'язковою в силу договору, при цьому покупець не несе відповідальності за таку затримку оплати.

Пунктом 3.7 договору визначено, що датою поставки вважається дата, яка зазначена представником покупця на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих постачальником.

У відповідності до вимог пункту 3.8 договору зобов'язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції у розпорядження покупця в узгодженому місці призначення поставки в кількості, терміни, з кількісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі та специфікаціях до нього. Зобов'язання покупця вважаються виконаними з моменту прийняття і оплати поставленої продукції.

Розділом 4 договору визначено, що загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є невід'ємно частиною цього договору. Ціни за поставлену продукцію встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що розрахунки за поставлену продукцію за цим договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі 5 (п'яти) робочих днів з 55 (з п'ятдесят п'ятого) календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі одержаного покупцем рахунка при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної і документів, передбачених розділом 4 цього договору.

Розділом 7 договору передбачено, що договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін. Термін дії договору встановлюється до 31.12.2015р. включно.

Із змісту договору поставки № 449-ДУ від 14.02.2014р. слідує, що договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств.

В обґрунтування заявленого позову позивачем до матеріалів справи надані належним чином засвідчені копії (оригінали документів досліджувались в судовому засіданні), наступних первинних документів: видаткова накладна № 232318 від 16.12.2014р. (підстава: договір № 449 ДУ від 14.02.2014р., склад реалізації - Дніпропетровська філія), бензин А-95 у кількості 11 843 кг, на суму 256 519, 38 грн., від покупця продукцію отримав представник Богдан Т.Л. за довіреністю № 282 від 08.12.2014р.; товарно - транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № ВРТ 0164456 від 16.12.2014р.; видаткова накладна № 234369 від 22.12.2014р. (підстава: договір № 449 ДУ від 14.02.2014р., склад реалізації - Дніпропетровська філія), бензин А-95 у кількості 4 192 кг на суму 90 798, 72 грн., від покупця продукцію отримав уповноважений представник Богдан Т.Л. за довіреністю № 289 від 16.12.2014р.; товарно - транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № ВРТ 0166630 від 22.12.2014р.; видаткова накладна № 234374 від 22.12.2014р. (підстава - договір № 449 ДУ від 14.02.2014р., склад реалізації - Дніпропетровська філія), бензин А-92 у кількості 12 443 кг на суму 262 796, 16 грн., від покупця продукцію отримав Богдан Т.Л. на підставі довіреності № 289 від 16.12.2014р.; видаткова накладна № 237080 від 26.12.2104р. (підстава - договір № 449 ДУ від 14.02.2014р.), бензин А-92 у кількості 6 224 кг на суму 131 450, 88 грн., продукцію від покупця отримав Богдан Т.Л. на підставі довіреності № 289 від 16.12.2014р.; товарно - транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № ВРТ 0168902 від 26.12.2014р.

Загальна вартість поставлених позивачем нафтопродуктів за договором поставки № 449-ДУ від 14.02.2014р., становить 741 565,14 грн.

Відповідач заперечує проти стягнення вказаної суми посилаючись на те, що про строчка виконання зобов'язання з оплати повинна відраховуватись з дати, яку представник покупця зазначає на видаткових накладних про приймання товару. На думку відповідача видаткові накладні такої дати не містять.

Оцінивши надані сторонами документальні докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до положень статті 11 Цивільного кодекс у України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші право чини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до вимог статей 526, 527 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З аналізу первинних документів, наданих позивачем до матеріалів справи слідує, що поставка нафтопродуктів позивачем на користь відповідача на загальну суму 741 565, 14 грн., в рамках договору поставки № 449-ДУ від 14.02.2014р. є документально підтвердженою.

Слід зазначити, що усі первинні документи містять підписи уповноваженої особи покупця на одержання товару, дату одержання продукції, а також відповідні відмітки на товарно - транспортних накладних про виїзд автомобіля постачальника з території Філії «Добропільська Автобаза».

Крім того, якщо покупець вважає, що постачальником не дотриманий порядок передання повного пакету товаросупроводжувальної документації, відповідач мав право відмовитись від приймання продукції за правилами пункту 3.4 договору, або затримати оплату.

Проте, єдиною причиною невиконання договірних зобов'язань в частині оплати вартості одержаних нафтопродуктів відповідач вказує відсутність у видаткових накладних дати одержання продукції покупцем, що унеможливлює визначити термін проведення оплати.

Судом заперечення до уваги не приймаються, оскільки первинні документи, які надані позивачем містять всі обов'язкові реквізити, інформацію, асортимент продукції, ціни, загальну вартість та дату отримання покупцем, що дозволяє чітко визначити термін оплати по кожній видатковій накладній.

Так, видаткова накладна № 232318 від 16.12.2014р. на суму 256 519, 38 грн. (з урахуванням даних товарно - транспортної накладної № ВРТ 0164456 дата прибуття до вантажоодержувача та отримання продукції - 17.12.2014р.) - до 16.02.2015р. включно; видаткові накладні № 234369 від 22.12.2014р. на суму 90 798, 72 грн. та № 234374 від 22.12.2014р. на суму 262 796, 16 грн. (з урахуванням даних товарно - транспортної накладної № ВРТ 0166630 від 22.12.2014р. дата прибуття до вантажоодержувача та отримання продукції - 22.12.2014р.) - до 20.02.2015р. включно; видаткова накладна № 237080 від 26.12.2014р. на суму 131 450, 88 грн. (з урахуванням даних товарно - транспортної накладної № ВРТ 0168902 від 26.12.2014р. дата прибуття до вантажоодержувача та отримання продукції - 26.12.2014р.) - до 26.02.2015р. включно.

Документальних доказів сплати суми заборгованості у розмірі 741 565, 14 грн. відповідачем станом на день вирішення спору не надано, а відтак договірні зобов'язання покупця з оплати вартості отриманих нафтопродуктів не припинені.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 741 565,14 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення суми пені 18 721, 66 грн. згідно пункту 5.5 договору.

У відповідності з вимогами пункту 5.5 договору поставки № 449-ДУ від 14.02.2014р. у разі несвоєчасної оплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати від вартості вчасно не сплаченої продукції, проте не більше 5 % від вартості своєчасно не сплаченої продукції.

За підрахунками позивача сума пені з урахуванням вимог пункту 5.5 договору становить 18 721,66 грн.

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлений ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ГК України, при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України.

Перевіривши розрахунок пені здійснений позивачем, суд знаходить його вірним, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення суми 1 177, 57 грн. - 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (далі - постанова Пленуму) роз'яснено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивач правильно визначив суму 3 % річних від суми заборгованості, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

З урахуванням всіх обставин у їх сукупності, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 15 229, 29 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст.49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, буд. 1-А, ідентифікаційний код 37014600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38, ідентифікаційний код 37821544) суму основного боргу у розмірі 741 565 (Сімсот сорок одна тисяча п'ятсот шістдесят п'ять) грн. 14 коп., суму пені 18 721 (Вісімнадцять тисяч сімсот двадцять одна) грн. 66 коп., суму 3 % річних у розмірі 1 177 (Одна тисяча сто сімдесят сім) грн. 57 коп., суму судового збору у розмірі 15 229 (П'ятнадцять тисяч двісті двадцять дев'ять) грн. 29 коп.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Т.А. Азізбекян

Рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 22.06.2015р.