КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р. Справа№ 910/5933/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Юр'єва М.В. (довіреність б/н від 12.03.2015 р.)

від відповідача - Боярська Г.П. (довіреність №5/2014 від 30.12.2014 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення господарського суду міста Києва від 14.05.2015 р.

у справі №910/5933/15-г (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал»

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 22669,68 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.05.2015 р. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 22669,68 грн. заборгованості та 1827,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального права.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення скасувати, в позові відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.02.2012 р. в м. Києві на перехресті вулиць Шовковичної та Інститутської за участю автомобілів «ВАЗ21099», державний номер 30612КН, під керуванням водія Пекуровського О.Е. та «КІА», державний номер АА0503МА, під керуванням Медведя С.І. (власник автомобіля Смусь В.Ю.), сталася дорожньо-транспортна пригода.

Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2011 р. №3-1154/12 (пр. 3-1179/12), дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм Пекуровським О.Е. вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України та ст. 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2011 р. №3-1154/12 (пр. 3-1179/12) Пекуровського О.Е. визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 р. №142/5/2092 (зареєстрований в Мін'юсті України 24.11.2003 р. за №1074/8395) затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, який є обов'язковим для виконання особами, до компетенції яких входить проведення автотоварознавчих експертиз та досліджень, розмір матеріального збитку визначається шляхом проведення відповідної експертизи.

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом і здійснюється суб'єктами оціночної діяльності.

Згідно п. 22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до Звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №В1074 від 23.02.2012 р., загальний розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу «КІА», державний номер АА0503МА, в результаті його пошкодження при ДТП, становить 29587,10 без ПДВ., з урахуванням вартості фізичного зносу деталей.

Відповідно до розрахунку розміру страхового відшкодування, здійсненого на підставі страхового акта №08-12/0007, сума страхового відшкодування становить 22669,68 грн.

26.09.2012 р. Смусь В.Ю. (цедент) уклав з ФОП Кругляком О.С. (цесіонарій) договір про відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування, відповідно до п.п. 1.1.-1.3. якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, на підставі ст.ст. 512-519 ЦК України, цедент відступає, цесіонарію усі права вимоги, що виникли у цедента, у зв'язку із фактом настання дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «ВАЗ 21099», державний номер 30612КН, під керуванням Пекуровського О.Е. відповідальність якого застрахована згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.05.2011 р., номер полісу АА2067862, в страховій компанії ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія».

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, внаслідок укладення цього договору цесіонарій займає місце цедента (як кредитора) в зобов'язаннях, що виникли із вищезазначеної ДТП, у тому числі права одержання грошового відшкодування, нанесеної шкоди майну цедента, від винної особи, страхової компанії або від МТСБУ, в передбачених законом випадках.

26.09.2012 р. ФОП Кругляк О.С. (клієнт) уклав з ТОВ «Маркс.Капітал» (фактор) договір про надання фінансових послуг факторингу №2/26-09/2012, відповідно до п. 1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов'язався оплатити клієнтові усі права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування від 26.09.2012 р.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору факторингу, фактор займає місце клієнта (як кредитора) в зобов'язаннях, що виникли з вищезазначеного договору відносно усіх прав клієнта, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі. Характеристика прав, переданих фактору клієнтом за цим договором: загальна сума боргу 22669,68 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З огляду на вищезазначене, позивач набув право вимоги, що виникло у Смусь В.Ю. до ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія», у зв'язку з фактом настання дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «ВАЗ 21099», державний номер 30612КН, під керуванням Пекуровського О.Е., відповідальність якого застрахована згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.05.2011 р., номер полісу АА2067862 (1), в страховій компанії ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія».

Постановою господарського суду міста Києва від 11.11.2013 р. по справі № 5011-46/12625-2012 ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Позивач стверджує, що у зв'язку з визнанням банкрутом ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія», відповідач на підставі ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду в розмірі 22669,68 грн. за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Право вимоги завданої шкоди виникло на підставі укладення договору факторингу №2/26-09/2012 від 26.09.2012 р.

Відповідач, заперечуючи протии позовних вимог стверджує, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство пред'явлення кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та в межах провадження у справі про банкрутство. Крім того, відповідач заперечує той факт, що відомості про відсутність майна або інших активів ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія», за рахунок яких можливо задовольнити грошові вимоги, відповідають дійсності.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

В статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відноситься до обов'язкових видів страхування, що здійснюються в Україні.

Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» встановлено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Таким чином, незалежно від джерела виникнення права, позов щодо відшкодування збитків подається до особи, відповідальної за завдані збитки, проте враховуючи те, що цивільна відповідальність винної особи застрахована, позов може бути заявлений також і до юридичної особи, яка застрахувала відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21099», державний номер 30612КН, - ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія».

15.02.2013 р. ухвалою господарського суду міста Києва затверджено реєстр кредиторів ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія», до якого включено ТОВ «Маркс.Капітал» та визнано грошові вимоги ТОВ «Маркс.Капітал» до ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія», зокрема за договором факторингу №2/26-09/2012, укладеним зі Смусь В.Ю. в розмірі 22669,68 грн.

Як було зазначено раніше, постановою господарського суду міста Києва від 11.11.2013 р. по справі № 5011-46/12625-2012 ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено арбітражного керуючого.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду заподіяну третім особам.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, МТСБУ відшкодовує шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ у двох випадках: визнання страховика банкрутом або ліквідації страховика, а також у випадку недостатності коштів страховика та існування заборгованості за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 3.2. Статуту МТСБУ від 24.01.2005 р., одним із основних завдань МТСБУ є виконання страхових зобов'язань з обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у тому числі за договорами міжнародного страхування) за страховиків-членів Бюро у разі недостатності коштів та майна цих страховиків, що визнані банкрутом та/або ліквідовані.

В постанові господарського суду міста Києва від 11.11.2013 р. по справі № 5011-46/12625-2012 встановлено, що прийняття комітетом кредиторів рішення про необхідність визнання боржника банкрутом стало наслідком заслуховування інформації розпорядника майна щодо проведеної роботи та його звіту, в результаті якої, зокрема, за наслідками подання запитів до державних реєстраційних та інших органів зі спеціальною компетенцією, не було виявлено активів підприємства.

З огляду на визнання ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія» банкрутом через відсутність активів підприємства, відповідно страхова компанія не взмозі самостійно погасити заборгованість зі сплати страхового відшкодування.

Отже, наявні та доведені всі необхідні умови для відшкодування МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, а саме: визнання страховика-учасника МТСБУ банкрутом та недостатність коштів і майна страховика-учасника МТСБУ.

У відповідності до п.п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Станом на день звернення ТОВ «Маркс.Капітал» з даним позовом до суду першої інстанції суму страхового відшкодування МТСБУ не сплатило.

Посилання відповідача щодо відсутності підстав для виплати позивачу страхового відшкодування (набуте за договором факторингу) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах є необгрунтованим, оскільки в межах даного спору встановлена сукупність об'єктивних обставин, що дають підстави вважати виникнення вказаного зобов'язання у відповідача, а саме: факт визнання ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія» банкрутом та відсутність майна або інших активів ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія», за рахунок яких можливо задовольнити грошові вимоги.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також з урахуванням ліміту відповідальності визначеного чинним законодавством, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 22669,68 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на порушення норм матеріального права, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 14.05.2015 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 14.05.2015 р. у справі №910/5933/15-г залишити без змін.

Справу №910/5933/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун