ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року Справа № 915/1780/14

За позовом: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

54031, м. Миколаїв, вул. Новобузька, 91 А, кв. 116

До відповідача: Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України

54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41

Про: відшкодування шкоди в розмірі 38742,43 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

Від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю;

ОСОБА_4., за довіреністю;

Від ІІІ-особи: ОСОБА_5, за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 05.11.14 р. звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом стягнути з відповідача 38742,43 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 56-ріш від 30.09.2014 р. по справі № 1-26.213/13-2014; договору про постачання електричної енергії № 44/5392 від 02.07.09 р., додатку № 5 до цього договору; листування позивача з Держенергонаглядом України; листа ГНДЛ Мінвугільенерго при ФЕА НТУУ «КПІ» від 11.09.2013 р.№ 1622/179 про завищення значення ЕЕРП; лсита ПАТ «Миколаївобленерго» від 26.09.14 р. № 01/26-5528, платіжного доручення № 2283 від 03.12.13 р. на суму 41181,21 грн. (повернуті кошти в розмірі 38742,43 грн.); норм ст. ст. 15, 16, 20 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 50, 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та мотивовані таким: - враховуючи, що показник ЕЕРП є складовою розміру плати за перетікання реактивної електроенергії, його неправомірне завищення відповідачем, призвело до сплати позивачем протягом 2008-2013 років, рахунків за перетікання реактивної електроенергії в підвищеному розмірі та виникненню надлишково сплачених сум на користь відповідача; враховуючи те, що відповідач відшкодував частину шкоди, заподіяної порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції в сумі 38742,43 грн. платіжним дорученням № 2283 від 03.12. 2013 р, а, як зазначалось вище, частиною 2 статті 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що така шкода відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди, то таким чином відшкодуванню ще підлягає сума 38742,43 грн., що відповідає різниці між подвійним розміром шкоди та відшкодованою сумою.

У відзиві відповідач заперечує на позов, просить суд відмовити в його задоволенні мотивуючи наступним: рішенням ОСОБА_6 від 30.09.14 р. № 56-ріш, на яке посилається позивач, не набрало законної сили, оскільки оскаржено до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Також, відповідач вважає, що по даній справі не може бути відшкодування збитків саме за приписами ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскільки між позивачем та відповідачем існують договірні взаємовідносини. Крім цього, позивачем не наведено, з чого саме полягає сума на відшкодування шкоди та з чого вона складається.

22.12.2014 р. ухвалою господарського суду Миколаївської області за клопотанням відповідача було зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 814/3542/14 про визнання нечинним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення АМКУ від 30.09.2014 р. № 56-ріш.

04.06.2015 р. на адресу господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла наступна кореспонденція:

- клопотання щодо залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог № 5 від 03.06.15 р., в якому позивач просить залучити до справи, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Позивач вважає, що рішення суду у будь-якому разі вплине на інтереси Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

- заперечення проти відзиву відповідача, в якому позивач наполягає на стягненні з відповідача 38742,43 грн.;

- повідомлення про усунення обставин, що зумовили зупинення даної господарської справи.

08.06.2015 р. ухвалою господарського суду Миколаївської області, відповідно до письмового звернення позивача, провадження у справі № 915/1780/14 було поновлено з призначенням розгляду справи на 23.06.15 р.

23.06.2015 р. в судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та чітко зазначив, що просить стягнути з відповідача саме шкоду керуючись положеннями ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Представник відповідача усно підтримав свій відзив, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позову, водночас звернувся до суду з письмовою заявою в якій просить відкласти розгляд справи чи вирішити питання про її зупинення до моменту прийняття рішення Вищим адміністративним судом України щодо розгляду касаційної скарги по справі № 814/3542/14. Разом з тим, доказів прийняття касаційної скарги Вищим адміністративним судом України відповідач суду не надав.

Позивач категорично заперечив на цю заяву, вважає, що відповідач затягує розгляд справи.

Як відкладення так і зупинення провадження у справі, які регулюються положеннями ст. ст. 77, 79 ГПК України, обмежені підставами для здійснення судом відповідних процесуальних дій та строками щодо розгляду справ.

Дослідивши подану відповідачем заяву, суд не знайшов обґрунтованими та доведеними доводи ПАТ «Миколаївобленерго» відносно необхідності відкладення або зупинення розгляду даної справи.

23.06.15 р. суд оголошував перерву в засіданні до 26.06.15 р.

26.06.2015 р. за результатами розгляду справи суд, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши учасників судового процесу, суд

встановив:

30 вересня 2014 року Миколаївське обласне територіальне відділення АМК України, розглянувши матеріали справи № 1-26.213/13-2014 «про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ПАТ «Миколаївобленерго» прийняла рішення адміністративної колегії № 56-ріш пунктами 4 та 5 якого вирішила:

- визнати що дії публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (ідентифікаційний код 23399393), які полягають у необґрунтованому встановленні та стягненні, протягом 2008- травня 2013 років, підвищеної оплати за перетікання реактивної електроенергії ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1), шляхом встановлення завищеного значення економічного еквіваленту реактивної потужності, що потягнуло за собою оплату споживачем надлишкових коштів, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: зловживання монопольним становищем на ринку, шляхом вчинення дій, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку;

- за вчинення порушення, визначеного у пункті 4 цього рішення, накласти штраф на публічне акціонерне товариства "Миколаївобленерго", у відповідності до абзацу другого частини першої, абзацу другого частини другої статті 52 Закону України „Про захист економічної конкуренції" у розмірі 5 000,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що взаємовідносини між ПАТ «Миколаївобленерго» та субспоживачем електричної енергії ФОП ОСОБА_1 регулюються умовами договору «про постачання електричної енергії» № 44/5392 від 02.07.2009 року згідно якого відповідач, як постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок з дозволеною потужністю 900,0 кВт, а позивач, як споживач, оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до змісту пунктів 3.2 та 3.2.2 договору: споживач має право вимагати відшкодування збитків, завданих споживачу внаслідок порушення постачальником умов цього договору.

Згідно з умовами п. 9.4 цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2009 р., а в частині розрахунків до повного їх завершення. Договір вважається продовженим щорічно, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Так оскільки, суду не надано відповідних заяв про припинення його дії, то даний договір є чинним на даний час, що підтвердили представники обох сторін.

Предметом даного позову виступила майнова вимога позивача про стягнення з відповідача шкоди за порушення останнім конкурентного законодавства при виконанні зобовязань за вищенаведеним договором.

Підставою виступає рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 56-ріш від 30.09.2014 р. по справі № 1-26.213/13-2014 та норми ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2015 р. у справі № 814/3542/14 за позовом ПАТ "Миколаївобленерго" до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання нечинним рішення від 30.09.2014 р. № 56-ріш, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 р., закрито провадження в адміністративній справі № 814/3542/14 з причин підвідомчості такого спору саме господарським судам України.

Законність та обґрунтованість висновків обласних територіальних відділень АМК перевіряються в судових інстанціях і результат такої перевірки є преюдицією для даних спорів згідно ст. 35 ГПК України.

Рішення МОТВ АМК № 56-ріш набрало чинності по строку, отже його законність підтверджена, оскільки не скасована в судовому порядку.

В рішенні адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення № 56-ріш від 30.09.2014 р., яке є чинним, було визнано, що відповідач займав у 2008-2013 роках та І півріччя 2014 р. монопольне (домінуюче) становище на ринку постачання електричної енергії споживачам за регульованим тарифом на території Миколаївської області в межах належних ПАТ «Миколаївобленерго» електричних мереж з часткою 100 відсотків, як таке, що не мало на цьому ринку жодного конкурента; та визнано, що дії ПАТ «Миколаївобленерго», які полягають у необґрунтовану встановленні та стягненні, протягом 2008- 2010 років, підвищеної оплати за перетікання реактивної електроенергії ПАТ "Інгул" (), шляхом встановлення завищеного значення економічного еквіваленту реактивної потужності, що потягнуло за собою оплату споживачем надлишкових коштів, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: зловживання монопольним становищем на ринку, шляхом вчинення дій, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

З тексту рішення АМК також вбачається, що порушення законодавства про захист економічної конкуренції відносно субспоживачів ПАТ «Інгул» - зокрема ФОП ОСОБА_1 було припинено під час розгляду справи адміністративною колегією, оскільки даному субспоживачу відповідач повернув в повному обсязі надлишково нараховані кошти в розмірі 38 742,43 грн.

Цей факт представник відповідача підтвердив в судовому засіданні.

Так, згідно копії платіжного доручення № 2283 від 03.12.2013 р. відповідач перерахував позивачу грошові кошти в розмірі 41181,21 грн. як надлишково сплачені за реактивну енергію згідно листа № 35 від 28.11.13 р. і акту звірки по рахунку № 44/5392 у сумі 34317,68 грн.

Згідно листа ПАТ «Миколаївобленерго» № 01/26-5528 від 26.09.14 р. до Миколаївського обласного територіального відділення АМК України, товариство погодилось з висновками територіального відділення по справі № 1-26.213/13-2014 та просило врахувати, що саме згідно підписаних сторонами додатків № 5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до договорів про постачання електричної енергії, укладених з субспоживачами до 2013 року, з вини працівника товариства (неправильним нарахуванням ЕЕРП) були встановлені субспоживачами ПАТ «Інгул» завищені показники ЕЕРП.

Водночас щодо зауважень з питання констатації в рішенні АМК факту нанесення заявникам шкоди, то відділення зазначає, що механізм застосування статті 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачає комплексне застосування норм різних галузей права. Зміст статті 55 вказаного Закону зводиться до того, що законодавець передбачив умови поновлення прав та інтересів споживачів, порушених внаслідок вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Відповідно субєкт господарювання, відносно якого було вчинено порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про що свідчить прийняте органом Антимонопольного комітету України рішення, має можливість звернутись до органу судового провадження для вирішення питання про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинень цих порушень, зокрема порушення, яке полягає у необґрунтованому встановленні підвищеної оплати за перетікання реактивної електроенергії, шляхом встановлення завищеного значення економічного еквіваленту реактивної потужності.

Судом встановлено, що в своїй заяві, субспоживачі ПАТ "Інгул" - зокрема, ФОП ОСОБА_1 вказують про те, що ПАТ "Миколаївобленерго" закріпило в положеннях додатку №5 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" до відповідних договорів про постачання електричної енергії із субспоживачами ПАТ "Інгул" завищене значення економічного еквіваленту реактивної потужності, що призвело до неправомірного стягнення оплати за перетікання реактивної електроенергії.

За таких обставин, 16.07.2013 року субспоживачами ПАТ «Інгул» - зокрема, ФОП ОСОБА_1 до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії, було направлено запит щодо перевірки розрахунків за перетікання реактивної електроенергії з ПАТ «Миколаївобленерго».

Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії листом від 15.08.2013 року №02/11-3836, надала висновок, згідно якого при незмінності межі балансової належності електромереж ПАТ «Миколаївобленерго ПАТ «Інгул», надані для аналізу значення ЕЕРП ПАТ «Інгул» та їх значне зростання - визивають сумніви.

Окрім цього, згідно доручення Держенергонагляду України (лист від 15.08.2015 року №02/11-3836) і колективного звернення субспоживачів ПАТ «Інгул» щодо розрахунків ЕЕРП з боку ПАТ «Миколаївобленерго» для ПАТ «Інгул» (листи від 16.02.2013 року та від 03.09.13 року), Галузевою науково-дослідною лабораторією Міністерства енергетики та вугільної промисловості при ФЕА НТУУ «Київський політехнічний інститут» (розробником чинної Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії), було виконано аудит розрахунків ЕЕРП для ПАТ «Інгул» за періоди з 2003 року по вересень 2012 року.

Листом від 11.09.2013 №1622/179 було надано висновок лабораторії, відповідно до якого, в додатку №5 до договору про постачання електричної енергії №44/23 від 18.06.2007 (чинний станом на теперішній час договір №44/23 від 16.01.2012 року), укладеному ПАТ "Миколаївобленерго" з ПАТ "Інгул" має місце завищення значення ЕЕРП (0,1577 кВт/кВАр).

В результаті необґрунтованого стягнення підвищеної оплати за перетікання реактивної енергії позивач вимушений був сплатити завищену суму в розмірі 38742,43 грн. на користь відповідача.

Фактично, позивач вказані грошові кошти міг використати за іншим господарським призначенням.

Відповідно до змісту ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування. Шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1, 2, 5, 10, 12, 18, 19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди.

Оскільки, під час перегляду наведенного рішення АМК в судовому порядку у строки визначені чиним законодавством, не були скасовані встановлені територіальним відділенням порушення законодавства про економічну конкуренцію, то такі факти, в силу ст.55 Закону України "Про захист економічної конкуренції", є підставою для відшкодування завданої шкоди у подвійному розмірі.

За умовами ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не спростував наявність його вини у спірних відносинах.

Посилання відповідача на недоведеність позивачем у спірних відносинах шкоди є хибним.

Так, представник територіального відділення в судовому засіданні підтвердив, що рішенням № 56-ріш на відповідача були накладені санкції саме за зловживання ним монопольного становища на ринку постачання електричної енергії споживачам.

Оскільки ж конкуренція на цьому ринку послуг відсутня то й позивачу не слід доводити наявність шкоди шляхом впливу на конкуренцію.

Таким чином, враховуючи встановлення судом на підставі допустимих доказів факту противоправних дій відповідача, а також факту заподіяння позивачу шкоди такими противоправними діями у вигляді втрат у відповідному розмірі, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог в частині відшкодування майнової шкоди передбаченої ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у подвійному розмірі.

Отже, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (54031, м. Миколаїв, вул. Новобузька, 91 А, кв. 116, код НОМЕР_1) 38742,43 грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено 26 червня 2015 року.

Суддя О.Г.Смородінова