ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2015 р.Справа № 922/2433/14

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Інте Т.В.

судді: Хотенець П.В. , Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Федоровой К.О.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1, с. Огіївка
до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна", с. Огіївка
про стягнення вартості частки майна та прибутку
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, Лавров В.В., адвокат;

відповідача - Нещеретний А.Ю., дов.№ 2281 від 10.06.15. р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.06.15 р., яка була прийнята судом) стягнути з відповідача - Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" 1/5 частини вартості майна товариства та прибутку, одержаного СВК "України" в 2013 році та 1827,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги вмотивовані порушенням відповідачем корпоративних прав позивача у вигляді невиплати останньому належної частини майна та прибутку, у зв'язку із виходом ОСОБА_1 з СВК "Україна".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.07.14 р., за клопотанням позивача, строк розгляду справи продовжено до "03" вересня 2014 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.07.14 р., за клопотанням позивача, у Головного управління статистики у Харківській області витребувано звіт про фінансові результати Сільськогосподарського виробничого кооперативу "України" за 2013 рік та баланс Сільськогосподарського виробничого кооперативу "України", станом на 30.06.13 р. Вказані документи долучені до матеріалів справи 03.09.14 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.09.14 р., за клопотанням позивача, у Реєстраційної служби Сахновщинського районного управління юстиції витребувана реєстраційна справа СВК "Україна" (2-й том даної справи).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.09.14 р., для розгляду справи № 922/2433/14 було призначено судову колегію.

Розпорядженням заступника голови від 03.09.14 р., для розгляду справи №922/2433/14 було призначено колегію у складі: головуючий суддя - Інте Т.В., судді Добреля Н.С., Ємельянова О.О.

Представник позивача в судовому засіданні 15.10.14 р. зазначив, що господарський суд Харківської області розглядає справу №922/3731/14 за позовом ФО ОСОБА_1 до СВК "Україна" про визнання недійсним та скасування рішення зборів засновників Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" від 26.08.13 р. про виключення ОСОБА_1 із числа засновників СВК "Україна".

Враховуючи те, що предметом розгляду даної справи є стягнення 1/5 частини вартості майна товариства та прибутку, одержаного товариством в 2013 році у зв'язку з виходом позивача з числа засновників СВК "Україна", на підставі вищезазначеного рішення зборів засновників відповідача, судовою колегією встановлено, що результати розгляду господарської справи №922/3731/14, можуть мати суттєве значення для вірного вирішення по суті спору, що є предметом розгляду даної справи (№ 922/2433/14).

На підставі викладеного, судова колегія, за власною ініціативою, відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, ухвалою від 15.10.14 р. зупинила провадження у справі №922/2433/14 до закінчення розгляду пов'язаної з нею господарської справи №922/3731/14.

27.11.14 р. ОСОБА_1 через канцелярію суду надав клопотання про поновлення провадження по справі № 922/2433/14, у зв'язку з набранням законної сили рішення по справі № 922/3731/14.

Оскільки, обставини, які зумовили зупинення провадження у даній справі були усунені, суд, своєю ухвалою від 28.11.14 р., провадження у справі поновив та призначив її розгляд на 04.12.14 р.

Позивач в судовому засіданні 04.12.14 р. заявив клопотання про призначення судової експертизи.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги ті обставини, що для правильного вирішення господарського спору по даній справі необхідно визначити вартість частин майна та прибутку, належні до сплати позивачу, беручи до уваги те, що для вирішення даних питань, необхідні спеціальні знання, судова колегія, керуючись ст.ст. 41, 43 ГПК України, прийшла до висновку про необхідність призначення судової економічної експертизи по даній справі. При цьому, з метою повного та всебічного дослідження правомірності заявлених позивачем вимог, судова колегія, визнала за необхідне відкоригувати питання запропоновані позивачем в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 41 ГПК України, та покласти на вирішення судової економічної експертизи наступне питання:

- який розмір складає частина майнового фонду та фактично отриманого прибутку Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна", станом на 01.07.13 р. ?

Проведення експертизи доручено судовим експертам Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Харківській області (61039, м. Харків, вул. Постишева, 49).

10.04.15 р. судовим експертом через канцелярію суду було надано клопотання про надання відповідачем додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової економічної експертизи по справі № 922/2433/14, а саме:

- головну книгу за 2013 рік;

- наказ про облікову політику, чинний в 2013 році;

- фінансова звітність за перше півріччя 2013 року, за 2013рік;

- регістри бухгалтерського обліку (журнали-ордери, оборотно-сальдові відомості, картки рахунку та ін.) по рахункам 4 класу бухгалтерського обліку (з розшифровкою по субрахункам): 40 "Статутний капітал", 41 "Пайовий капітал", 42 "Додатковий капітал", 43 "Резервний капітал", 44 "Нерозподілені прибутки (непокриті збитки)", 45 "Вилучений капітал", 46 "Неоплачений капітал" за перше півріччя 2013 та за 2013 рік

- регістри бухгалтерського обліку (журнали-ордери, оборотно-сальдові відомості, картки рахунку та ін.) по рахункам 67 "Розрахунки з учасниками", 73 "Інші фінансові доходи" за перше півріччя 2013 та за 2013 рік;

- засновницькій договір зі змінами та доповненнями, якщо такі є, з початку діяльності по 2013 рік;

- додатки до статуту, якщо такі є, з початку діяльності по 2013 рік;

- реєстри членів та асоційованих членів кооперативу з початку діяльності по 2013рік;

- правила внутрішньогосподарської діяльності з початку діяльності по 2013 рік;

- протоколи загальних зборів, на яких було розглянуто питання щодо розподілу прибутку (корпоративні виплати, виплати на паї) за період до 2013 року (включно з 2013 роком);

- інші документи, які мають значення для проведення дослідження.

Враховуючи викладене, для поновлення провадження по справі та вирішення вказаного клопотання, суд, листом від 10.04.15 р. витребував матеріали господарської справи № 922/2433/14 за позовом фізичної особи ОСОБА_1 (с.Огіївка) до СВК "Україна" (с. Огіївка) про стягнення вартості частки майна та прибутку.

27.04.15 р. матеріали справи № 922/2433/14 повернулись до господарського суду Харківської області.

Господарський суд Харківської області неодноразово ухвалами від 29.04.15 р. та 13.05.15 р. витребував у відповідача документи зазначені в клопотанні судового експерту.

Втім, відповідач вимоги суду не виконав, витребувані документи не надав, у зв'язку з чим судова колегія вирішила продовжувати розгляд справи за наявними матеріалами.

У зв'язку з відсутністю повноважень судді ОСОБА_2 та відпусткою судді Ємельянової О.О., розпорядженням керівника апарату від 28.04.15 р. було призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи.

За наслідками повторного автоматичного розподілу справи, до складу судової колегії були включені судді: Хотенець П.В. та Лаврова Л.С.

Для вирішення зазначеного клопотання судового експерта, судова колегія ухвалою від 29.04.15 р. провадження по справі поновила та призначила її до розгляду на 13.05.15 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.05.15 р., за клопотанням відповідача, розгляд справи № 922/2433/14 був відкладений на 03.06.15 р., для надання останньому можливості ознайомитись з матеріалами справи та надати письмовий відзив.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 23.06.15 р. до 25.06.15 р. для надання сторонами додаткових документів по справі.

25.06.15 р. відповідач надав письмовий відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що позивач необґрунтовано застосовує норми ЗУ "Про господарські товариства" до сільськогосподарського виробничого кооперативу, у зв'язку з тим, що взагалі різна організаційна-правова природа створення та функціонування вищезазначених юридичних осіб. Крім того, позивач жодним чином не обґрунтував та не конкретизував визначення кількості прибутку кооперативу за 2013 рік. Відповідач також вважає, що вимога про стягнення 1/5 частки майна кооперативу незаконна, у зв'язку з тим, що позивач жодним чином не обґрунтував, з юридичної точки зору, свою правову позицію відповідно до майна СВК "України", у якому знаходиться більше ніж 800 членів сільськогосподарської кооперації. Тобто, всі ці члени даного кооперативу мають рівноправний статус, згідно з норма законодавства та статуту. До відзиву відповідачем також були надані довідки № 80 та 81 від 23.06.15 р. щодо розміру пайового внеску позивача та виписка з протоколу загальних зборів членів Сільськогосподарський виробничий кооператив "Україна".

25.06.15 р. позивач надав уточнення позовних вимог, в яких зазначив, що оскільки він (позивач) має 1/5 частку у статному фонді, Сільськогосподарський виробничий кооператив "Україна" зобов'язаний сплатити на його користь вартість належної йому частки майна кооперативу та прибутку, одержаного кооперативом в даному році до моменту його виходу.

Представник позивача в судовому засіданні 25.06.15 р. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.06.15 р. підтримав свій відзив, проти задоволення позовних вимог заперечував.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила наступне.

17 січня 2000 року Сахновщинська районна державна адміністрація Харківської області зареєструвала Сільськогосподарський виробничий кооператив "Україна" (відповідач).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 11, 1-й том), установчого договору (а.с. 13, 1-й том) та п.2.3 Статуту СВК "Україна" (а.с. 14-19, 1-й том), затвердженого Протоколом №1 зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" від 23 червня 2009 року, та засновниками Кооперативу виступили: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Відповідно до п.2.4. Статуту Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" (нова редакція), затвердженого рішенням зборів учасників за протоколом № 1 від 23.06.2009 року, статутний фонд СВК "Україна" складає 2530,00 грн. і розділений між п'ятьма засновниками на рівні частки по 506,00 грн. кожна, що складала 20% статутного капіталу СВК "Україна".

Позивач свою частку в статутний фонд Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" вніс повністю в сумі 506,00 грн.

Відповідно до п. 9.1 Статуту СВК "Україна", члени кооперативу мають право, зокрема, добровільного виходу з кооперативу зі своїм майновим і земельним паєм та іншими майновими та грошовими внесками, їх приростами.

Згідно з п. 13.2 Статуту СВК "Україна", кожний член і асоційований член мають право по своєму бажанню вийти з кооперативу по закінченню фінансового року, повідомивши правління про свій вихід в письмовій формі.

Скориставшись своїм правом передбаченим п. 13.2 Статуту СВК "Україна", позивач звернувся до правління СВК "Україна" із заявою від 24.06.2013 року (а.с. 22, 1-й том) про звільнення із числа учасників (засновників) СВК "Україна" з 01.07.2013 року. Вказана заява була отримана СВК "Україна" 01.07.2013 р., що підтверджується відповідним штампом.

В своїй заяві позивач просив виплати йому вартість частини майна підприємства, пропорційно долі в статутному капіталі, що становить 20% внеску до статутного фонду в грошові й формі, з урахуванням частини прибутку, отриманого СВК "Україна" за 2013 рік на дату подання цієї заяви.

Згідно рішення зборів засновників СВК "Україна" (а.с. 23, 1-й том) було вирішено задовольнити заяву позивача на звільнення його із засновників кооперативу та видати йому особистий внесок з уставного фонду в сумі 230,00 грн.

Позивач неодноразово (30 вересня 2013 року та 30 січня 2014 року) звертався із заявами (а.с. 27-29, 1-й том) до СВК "Україна" з проханням надати копії балансу та звіту про фінансові результати підприємства за 2013 рік (баланс станом на 01 липня 2013 р. з розшифруванням дебіторської та кредиторської заборгованості, звіт про фінансові результати за шість місяців 2013 року), надати розрахунок, належної позивачу частки майна товариства та сплатити частину прибутку Підприємства за 2013 рік.

Однак, відповідач ніяким чином на вказані листи не відреагував, 1/5 частини вартості майна товариства та прибутку, одержаного товариством в 2013 році до моменту виходу позивача останньому не сплатив, що і стало причиною звернення з даним позовом до господарського суду Харківської області.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦК України, виробничим кооперативом є добровільне об'єднання громадян на засадах членства для спільної виробничої або іншої господарської діяльності, яка базується на їхній особистій трудовій участі та об'єднанні його членами майнових пайових внесків. Статутом кооперативу та законом може бути передбачено участь у діяльності виробничого кооперативу на засадах членства також інших осіб.

В ч. 1 ст. 166 ЦК України закріплено, що член виробничого кооперативу має право на вихід із кооперативу. У цьому разі йому виплачується вартість паю або видається майно, пропорційне розміру його паю, а також здійснюються виплати, встановлені статутом кооперативу. Видача паю, виплата вартості паю та інші виплати членові кооперативу, що виходить з нього, здійснюються у порядку, встановленому статутом кооперативу і законом.

Установчим документом виробничого кооперативу є його статут, що затверджується загальними зборами його членів (ч. 1 ст. 164 ЦК України).

Статут виробничого кооперативу має містити, крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, відомості про: розмір пайового внеску члена кооперативу; склад і порядок внесення пайових внесків членами кооперативу та про їхню відповідальність за порушення зобов'язання щодо внесення пайових внесків; характер і порядок трудової участі його членів у діяльності кооперативу та їхньої відповідальності за порушення зобов'язань щодо особистої трудової участі; порядок розподілу прибутку і збитків кооперативу; розмір і умови субсидіарної відповідальності його членів за зобов'язаннями кооперативу; склад і компетенцію органів управління кооперативу та про порядок ухвалення ними рішень (ч. 2 ст. 164 ЦК України).

Згідно з п. 13.2 Статуту СВК "Україна", кожний член і асоційований член мають право по своєму бажанню вийти з кооперативу по закінченню фінансового року, повідомивши правління про свій вихід в письмовій формі.

Пунктом 9.1 Статуту СВК "України" визначено, що члени кооперативу мають право добровільного виходу з кооперативу зі своїм майновим і земельним паєм та іншими майновими та грошовими внесками, їх приростами. За згодою кооперативу може залишити майновий, грошовий і земельний пай кооперативу на умовах оренди.

Частиною 3 ст. 21 Закону України "Про кооперацію" встановлено, що у разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

Як вже було зазначено, позивач звернувся до правління СВК "Україна" із заявою від 24.06.2013 року (а.с. 22, 1-й том) про звільнення із числа учасників (засновників) СВК "Україна" з 01.07.2013 року. Вказана заява була отримана СВК "Україна" 01.07.2013 р.

Отже, моментом виходу позивача з СВК "Україна" є 01.07.13 р.

Згідно з п.5.10 Статуту СВК "Україна", при виході члена кооперативу, йому виплачується вартість частки майна кооперативу, пропорційно його частці у пайовому фонді. Оплата проводиться не пізніше чим за місяць після затвердження звіту за рік, в якому член вийшов з кооперативу. На вимогу члена та за угодою кооперативу майнова частка може бути повернена повністю або частково у натуральній формі.

Разом з цим, суд наголошує, що позов складається з його підстав та предмету.

Під предметом позову розуміється певна матеріальна правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставами позову є зазначені позивачем в позовній заяві обставини, якими він обґрунтовує свої матеріально-правові вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Так, предметом позову в даній справі є вимога про стягнення з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" 1/5 частини вартості майна товариства та прибутку, одержаного товариством в 2013 році до моменту виходу позивача з СВК "Україна" за власним бажанням.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" та п. 13.6 Статуту СВК "Україна", в якому, на його думку, зазначено про право кожного члену, що виходить з кооперативу, на одержання відшкодування грошима, яке дорівнює його внеску в майновий фонд (а.с. 5, 1-й том) в оцінці по останньому балансу в строк встановлений загальними зборами.

Втім, суд вважає за необхідне зазначити, що п. 13.6 Статуту СВК "Україна" викладений в іншій редакції (оборотна сторона а.с. 17, 1-й том) ніж зазначено позивачем в позовній заяві, а саме: "Член - кожен асоційований член, що виходить з кооперативу, або виключений з нього, має право на одержання відшкодування грошима, що дорівнюють його внеску в пайовий фонд в оцінці по останньому балансу в строк встановлений загальними зборами."

Тобто, в п. 13.6 Статуту СВК "Україна" зазначено про право позивача (при виході з кооперативу) на відшкодування грошима, що дорівнює його внеску в пайовий фонд, а не частину майнового фонду, як зазначено позивачем в позові.

Суд наголошує, що поняття "майно кооперативу" узагальнює всі види майна і майнових прав цього суб'єкта права. Зміст його необхідно визначати, згідно з правилами ст. 190 ЦК України, за якою, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

У частині першій статті 100 ГК України визначено, що майно виробничого кооперативу становить колективну власність кооперативу. Виробничий кооператив є власником будівель, споруд, майнових внесків його членів, виготовленої ним продукції, доходів, одержаних від її реалізації та іншої діяльності, передбаченої статутом кооперативу, іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом.

В ст. 20 Закону України "Про кооперацію" зазначено, що для забезпечення статутної діяльності кооператив у порядку, передбаченому його статутом, формує пайовий, резервний, неподільний та спеціальний фонди.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про кооперацію", пайовий фонд - фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися.

В п. 5.2 Статуту СВК "Україна" зазначено, що джерелами формування коштів і майна кооперативу є: грошові і інші матеріальні внески членів кооперативу; прибутки одержані від реалізації продукції та інших видів господарської діяльності; прибутки від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення та дотації з бюджету; безоплатні та благодійні внески, а також внески організацій, підприємств та громадян; інші джерела не заборонені законодавством.

Згідно з п. 5.3 Статуту СВК "Україна", до майна кооперативу належать внески засновників такі як будівлі, споруди, обладнання та інші, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в т.ч. інтелектуальна власність), матеріальні цінності, грошові кошти.

Отже, пайовий фонд не є тотожним майновому фонду, а лише є одним із джерел формування майна кооперативу, що також підтверджується ст. 19 Закону України "Про кооперацію" та п. 5.3 Статуту СВК "Україна".

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що, відповідно до п.п. 5.10 та 13.6 Статуту СВК "Україна", позивач при виході з кооперативу мав право на отримання вартості майна кооперативу, пропорційного його внеску до пайового фонду, а не 1/5 частини вартості всього майна, як просить позивач.

Суд зазначає, що розмір паю, як і розмір пайового фонду сільськогосподарського кооперативу, не є непорушною величиною, а може змінюватися.

25.06.15 р. відповідач надав довідку № 81 від 23.06.15 р., в якій зазначено, що внесок позивача до пайового фонду, з урахуванням коефіцієнту переводу на отримання майнового паю, становить 1044,00 грн.

Вказані обставини сторонами в судовому засіданні не заперечувались.

Обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 35 ГПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 35 ГПК України, суд вважає доведеним розмір пайового внеску позивача, який, з урахуванням коефіцієнту переводу на отримання майнового паю, складає 1044,00 грн.

Згідно з п. 13.6 Статуту СВК "Україна", одержання відшкодування пайового внеску членом, що виходить з кооперативу здійснюється в строк, встановлений загальними зборами.

Суду не надано належного доказу встановлення таких строків, отже, при здійснені виплат має застосовуватись строк, зазначений п. 5.10 Статуту СВК "Україна", тобто, не пізніше чим за місяць після затвердження звіту за рік, в якому член вийшов з кооперативу, в даному випадку - за 2013 рік.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1/5 частини вартості майна СВК "Україна" є необґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача вартості майна кооперативу пропорційного внеску позивача до пайового фонду СВК "Україна", який складає 1044,00 грн.

Суд також зазначає, що посилання позивача в даному випадку на приписи Закону України "Про господарські товариства" є неправомірними, оскільки, відповідно до вказаного закону, до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Зазначений перелік є вичерпним, отже, права членів виробничих кооперативів та порядок їх виходу мають регламентуватися Цивільним та Господарським кодексами України та спеціальними законами, зокрема, Законами України "Про кооперацію" та "Про сільськогосподарську кооперацію", які визначають правові, організаційні, економічні та фінансові особливості утворення і діяльності кооперативів.

Щодо вимоги про стягнення 1/5 частини прибутку, одержаного товариством в 2013 році, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України, у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Як вже було зазначено, ч. 2 ст. 164 ЦК України передбачає, що статут виробничого кооперативу має містити крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, відомості про: розмір пайового внеску члена кооперативу; склад і порядок внесення пайових внесків членами кооперативу та про їхню відповідальність за порушення зобов'язання щодо внесення пайових внесків; характер і порядок трудової участі його членів у діяльності кооперативу та їхньої відповідальності за порушення зобов'язань щодо особистої трудової участі; порядок розподілу прибутку і збитків кооперативу; розмір і умови субсидіарної відповідальності його членів за зобов'язаннями кооперативу; склад і компетенцію органів управління кооперативу та про порядок ухвалення ними рішень.

Прибуток виробничого кооперативу розподіляється між його членами, відповідно до їхньої трудової участі, якщо інший порядок не встановлений статутом кооперативу (ч. 4 ст. 165 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦК України, член виробничого кооперативу має право на вихід із кооперативу. У цьому разі йому виплачується вартість паю або видається майно, пропорційне розміру його паю, а також здійснюються виплати, встановлені статутом кооперативу.

Член виробничого кооперативу, якого виключили із кооперативу, має право на одержання паю та інших виплат, встановлених статутом кооперативу, відповідно до частини першої цієї статті (абз. 2 ч. 2 ст. 166 ЦК України).

В п. 9.1 Статуту СВК "Україна" зазначено, що члени кооперативу мають право, зокрема, на отримання частки доходу, яка підлягає розподілу між членами, відповідно до кількості та якості вкладеної ними праці, а також суми внесених паїв.

Члену, який вибув сплачується належна йому частка доходу, одержаному кооперативом у даному році до моменту його виходу (п. 5.11 Статуту СВК "Україна").

Відповідно до п. 13.3 Статуту СВК "Україна", член, що виходить з кооперативу, приймає участь в розподілі прибутків і збитків кооперативу, що виникли на протязі цього фінансового року, в якому член виходить з кооперативу.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про кооперацію", дохід кооперативу формується з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних і прирівняних до них витрат та витрат на оплату праці найманих працівників. Дохід розподіляється на:

- сплату податків і зборів (обов'язкових платежів) до відповідних бюджетів;

- погашення кредитів;

- покриття збитків;

- проведення відрахувань до фондів кооперативу;

- кооперативні виплати;

- виплати на паї.

В ч. 1 ст. 26 Закону України "Про кооперацію" та ч. 5 ст. 107 ГК України закріплено, що кооперативні виплати - частина доходу виробничого кооперативу, що розподіляється між членами кооперативу з урахуванням їх трудової та іншої участі в діяльності кооперативу у порядку, визначеному рішенням вищого органу управління кооперативу. Нарахування і виплата часток доходу на паї здійснюються за підсумками фінансового року з доходу, що залишається у розпорядженні кооперативу з урахуванням необхідності формування його фондів. За рішенням загальних зборів членів кооперативу виплата часток доходу на паї може здійснюватися у грошовій формі, товарами, цінними паперами тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГК України, до основних прав членів виробничого кооперативу належить, зокрема, одержання кооперативних виплат та частки доходу на пай.

Аналогічна правова позиція зазначена в ст. 96 ГК України, відповідно до якої, виробничі кооперативи створюються та здійснюють свою діяльність за певними принципами, зокрема, розподілу доходу між членами кооперативу, відповідно до їх трудової та майнової участі в діяльності кооперативу.

Отже, позивач, як член СВК "Україна", при виході з кооперативу, мав право на участь в розподілі прибутків і збитків кооперативу, що виникли на протязі 2013 фінансового року.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 102 ГК України, загальні збори членів виробничого кооперативу затверджують правила внутрішнього розпорядку кооперативного підприємства, річний звіт і баланс кооперативу, порядок формування і розподілу доходу кооперативу, рішення правління (голови) кооперативу про прийняття нових членів.

В п. 14.2 Статуту СВК "Україна" також зазначено, що до виключної компетенції загальних зборів кооперативу належить, зокрема, розгляд та затвердження річних планів і звітності кооперативу в т.ч. ревізійної комісії, порядку розподілу і визначення доходу, порядку покриття збитків.

Таким чином, відповідно до приписів ч. 1 ст. 102 ГК України та Статуту СВК "Україна", саме загальні збори відповідача встановлюють порядок розподілу доходу між членами кооперативу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.06.15 р., було зобов'язано Сільськогосподарський виробничий кооператив "Україна" надати рішення загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна", яким було затверджено порядок розподілу і визначення доходу СВК "України", чинний на 2013 рік.

25.06.15 р. відповідач надав виписку з протоколу засідання загальних зборів членів кооперативу №1 від 20.02.14 р., відповідно до якої, під час зазначених загальних зборів відповідача було ухвалено, що прибуток отриманий за 2013 рік в сумі 2176 тис. грн. підлягає відрахуванню до резервного капіталу повністю.

Отже, прибуток отриманий відповідачем за 2013 рік в сумі 2176 тис. грн. між членами Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" не розподілявся та був відрахований до резервного капіталу повністю, що узгоджується з приписами ст. 25 Закону України "Про кооперацію", відповідно до якої, дохід може бути направлений, зокрема, на проведення відрахувань до фондів кооперативу.

Таким чином, прибуток за 2013 рік між членами Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" не розподілявся.

Враховуючи те, що порядок визначення розподілу прибутку приймається рішенням вищого органу управління кооперативу, беручи до уваги відрахування рішенням загальних зборів СВК "України" прибутку отриманого за 2013 рік в сумі 2176 тис. грн. до резервного капіталу повністю, судова колегія прийшла до висновку, що позивач позбавлений права вимагати від відповідача частину прибутку одержаного СВК "України" в 2013 році.

За таких підстав, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 1/5 частини прибутку одержаного СВК "України" в 2013 році є позбавленими фактичного та правового обґрунтування, такими, що не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у зв'язку з ненаданням доказів в підтвердження обставин, викладених у позові, що порушує умови ст. 33 ГПК України, згідно якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до приписів якої, при частковому задоволенні позову - витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" (64532, Харківська область, Сахновщинський район, с. Огіївка, ) на користь фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) вартість майна кооперативу, що дорівнює внеску ОСОБА_1 до пайового фонду в сумі 1044,00 грн. та 913,50 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.06.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Т.В. Інте П.В. Хотенець Л.С. Лаврова