ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Справа № 912/3518/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Кролевець О.А., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк"
на рішення та постановугосподарського суду Кіровоградської області від 12.12.2014 Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.2015
у справі№ 912/3518/14 господарського суду Кіровоградської області
за позовомПрокурора м. Кіровограда
до1. Кіровоградської міської ради (відповідач-1); 2. Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" (відповідач-2); 3. Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" (відповідач-3)
провизнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними договорів,
за участю представників:
від позивачаРоманов Р.О.
від відповідача-1Покаленко В.В.
від відповідача-2не з'явився
від відповідача-3Бершадський С.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2014 у справі № 912/3518/14 (суддя Поліщук Г.Б.) позов Прокурора м. Кіровограда задоволено повністю. Визнано незаконними та скасовано п.п. 7, 8 рішення Кіровоградської міської ради від 19.10.2006 № 128 "Про готовність житлово-комунального господарства до роботи в осінньо-зимовий період 2006/2007 року"; визнано незаконним та скасовано рішення Кіровоградської міської ради від 14.11.2006 № 166 "Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 19.10.2006 № 128"; визнано недійсним договір іпотеки від 17.10.2007, укладений між ТОВ КБ "Західінкомбанк", ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГУ" та Кіровоградською міською радою; визнано недійсним додатковий договір від 14.10.2010 до іпотечного договору від 17.10.2007, укладеного між ТОВ КБ "Західінкомбанк", ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" та Кіровоградською міською радою.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.2015 (колегія суддів у складі: Джихур О.В. - головуючого, Виноградник О.М., Лисенко О.М.) п.п. 2, 3 резолютивної частини рішення господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2014 у справі № 912/3518/14 змінено та викладено їх у наступній редакції: "2. Визнати недійсними п.п. 7, 8 рішення Кіровоградської міської ради від 19 жовтня 2006 року № 128 "Про готовність житлово-комунального господарства до роботи в осінньо-зимовий період 2006/2007 року". 3. Визнати недійсним рішення Кіровоградської міської ради від 14 листопада 2006 року № 166 "Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 19 жовтня 2006 року № 128". У решті рішення господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2014 у справі № 912/3518/14 залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2014 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.2015 у справі № 912/3518/14, ПАТ "Західінкомбанк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати зазначені рішення та постанову і відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані судові акти прийняті з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.06.2015 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Акулової Н.В., Шевчук С.Р. прийнято зазначену касаційну скаргу ПАТ "Західінкомбанк" до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 23.06.2015 о 10 год. 45 хв.

Розпорядженням заступника секретаря першої судової палати Вищого господарського суду України від 22.06.2015 № 02-05/391 для розгляду справи № 912/3518/14 сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Демидова А.М. (доповідач), судді Кролевець О.А., Шевчук С.Р.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Західінкомбанк", який надійшов до Вищого господарського суду України 23.06.2015 до початку судового засідання, Кіровоградська міська рада проти касаційної скарги заперечує та просить суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення та постанову - без змін.

Учасники судового процесу, згідно з приписами ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак відповідач-2 передбаченим законом правом на участь у розгляді скарги касаційною інстанцією не скористався.

Заслухавши представників позивача, відповідача-1 та відповідача-3, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 19.10.2006 Кіровоградською міською радою прийнято рішення № 128 "Про готовність житлово-комунального господарства до роботи в осінньо-зимовий період 2006/2007 року", відповідно до п.п. 7, 8 якого надано згоду передати в заставу (іпотеку) комунальне майно, що знаходиться в оренді ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" згідно з переліком майна, що додається, для отримання грошових коштів в кредит в Кіровоградській філії ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в сумі 5 млн. грн. строком на 24 місяці для попередньої оплати за постачання природного газу для забезпечення теплом міста Кіровограда. Доручено заступнику директора департаменту житлово-комунального господарства Макієнку О.І. від імені територіальної громади м. Кіровограда укласти договір застави (іпотеки) та забезпечити підготовку необхідних документів та передачу комунального майна в заставу згідно з вимогами чинного законодавства.

Згідно з Переліком нерухомого майна ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА", що використовуються в якості застави, що є додатком до зазначеного рішення Кіровоградської міської ради, до нього включено 13 об'єктів, з яких 5 котелень, 7 теплопунктів та 1 ПЗК.

Рішенням Кіровоградської міської ради від 14.11.2006 № 166 внесено зміни в пункт 7 рішення Кіровоградської міської ради від 19.10.2006 № 128 "Про готовність житлово-комунального господарства до роботи в осінньо-зимовий період 2006/2007 року" та викладено його в новій редакції: "Дати згоду передати в заставу (іпотеку) комунальне майно, що знаходиться в оренді ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА", згідно з переліком майна, що додається, для отримання в банківській установі грошових коштів в кредит в сумі до 5 млн. грн. строком на 24 місяці для оплати за постачання природного газу для забезпечення теплом міста Кіровограда".

Внесено зміни в перелік нерухомого майна ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА", що використовується в якості застави (додаток до рішення Кіровоградської міської ради від 19.10.2006 № 128) та викладено його в новій редакції, що додається.

Згідно із вказаним переліком до надання в іпотеку Кіровоградською міською радою запропоновано 14 об'єктів, з яких 5 котелень, 7 теплопунктів, комплекс будівель та ПЗК.

17.10.2007 між ТОВ КБ "Західінкомбанк" (Кредитор) та ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" (Позичальник) було укладено кредитний договір № 161007/2063-240 (далі - Кредитний договір), за умовами якого Кредитор надає Позичальнику довгостроковий кредит для оплати за постачання природнього газу для забезпечення теплом міста Кіровограда у розмірі 4 300 000,00 грн. на умовах, визначених даним договором, зі сплатою 18 процентів річних.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору в забезпечення зобов'язань Позичальника за даним Кредитним договором кредитором прийнятий договір поруки Кіровоградського міськвиконкому від 17.10.2007, майно згідно з договором іпотеки № 240 від 17.10.2007, які є невід'ємною частиною даного Кредитного договору, а також інше майно, основні засоби і обігові кошти Позичальника, в розмірі боргових зобов'язань по даному договору, на які в разі порушення умов даного договору буде звернено стягнення в порядку, визначеному даним Кредитним договором та чинним законодавством України.

17.10.2007 між ТОВ КБ "Західінкомбанк" (Іпотекодержатель), ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" (Позичальник) та Територіальною громадою міста Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір (далі - Іпотечний договір).

Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору Іпотекодавець (майновий поручитель) передав нерухоме майно, визначене в розділі 3 цього договору, в іпотеку Іпотекодержателю для забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 161007/2063-240 від 17.10.2007 та додатковими до нього договорами.

За умовами п. 3.1 Іпотечного договору в забезпечення належного виконання зобов'язань Позичальником, що виникають з Кредитного договору та додаткових до нього договорів, Іпотекодавець (майновий поручитель) передає в іпотеку наступне майно ("предмет іпотеки"):

- комплекс за адресою: м. Кіровоград, проспект Помисловий, 8;

- комплекс за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, 5б;

- комплекс за адресою: м. Кіровоград, вул. Глинки, 1б;

- комплекс за адресою: м. Кіровоград, вул. Добровольського, 24а;

- комплекс за адресою: м. Кіровоград, вул. Башкирська, 3в;

- комплекс за адресою: м. Кіровоград, вул. Полтавська, 24б;

- нежитлова будівля за адресою: м. Кіровоград, вул. Попова космонавта, 21б;

- нежитлова будівля за адресою: м. Кіровоград, вул. Жадова генерала, 19б;

- нежитлова будівля за адресою: м. Кіровоград, вул. Жадова генерала, 27б;

- нежитлова будівля за адресою: м. Кіровоград, вул. Героїв Сталінграда, 26в;

- нежитлова будівля за адресою: м. Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 3г;

- нежитлова будівля за адресою: м. Кіровоград, вул. Конєва маршала, 9г;

- нежитлова будівля за адресою: м. Кіровоград, вул. Попова космонавта, 11а.

14.10.2010 між сторонами Іпотечного договору укладено додатковий договір, за умовами якого, зокрема, п. 3.1 викладено в новій редакції, а саме: в забезпечення належного виконання зобов'язань Позичальником, що виникають з кредитного договору та додаткових до нього договорів, Іпотекодавець передає в іпотеку наступне майно:

- комплекс за адресою: м. Кіровоград, проспект Промисловий, 8;

- комплекс за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, 5б.

Вказані комплекси належать Територіальній громаді м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради, форма власності комунальна, що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно та витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до матеріалів справи об'єкти, надані відповідачем-1 в іпотеку, є котельнями. Вказане майно у складі цілісного майнового комплексу передано в оренду ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" на підставі договору оренди № 157/17 від 18.10.2004, укладеного з Управлінням власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, та використовується для забезпечення підприємств, установ, організацій та жителів м. Кіровограда послугами з централізованого теплопостачання, а також є стратегічно важливими об'єктами спеціального значення, що підтверджується також листом виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 06.10.2014 № 6867/11-05-24.

З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що об'єкти, які є предметом Іпотечного договору, є об'єктами інженерної інфраструктури міста, що забезпечують постачання тепла підприємствам, установам, організаціям та громадянам м. Кіровограда, від функціонування яких залежать обсяг та умови надання послуг теплопостачання.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки може бути нерухоме майно, що є об'єктом права державної чи комунальної власності і закріплене за відповідним державним чи комунальним підприємством, установою, організацією на праві господарського відання. Передача в іпотеку цього майна здійснюється після отримання у встановленому законом порядку згоди органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, до сфери господарського відання якого належить відповідне державне чи комунальне підприємство, установа або організація. Забороняється передача в іпотеку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Конституційний Суд України у рішенні від 01.07.1998 № 9-рп щодо Закону України "Про приватизацію державного майна" вказав, що за умови відсутності окремого законодавчого акта про приватизацію об'єктів комунальної власності включення цих питань до закону, що регулює приватизацію державного майна, не є підставою для прийняття його окремих положень неконституційними.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про приватизацію державного майна" відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування, тобто дія цього закону розповсюджується також на майно комунальної власності.

Статтею 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" встановлено, що не підлягають приватизації об'єкти, що мають загальнодержавне значення, зокрема, об'єкти інженерної інфраструктури та благоустрою міст, інших населених пунктів, включаючи мережі, споруди, устаткування, які пов'язані з постачанням води, газу, тепла, а також відведенням і очищенням стічних вод.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 7 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що Кіровоградська міська рада не мала правових підстав для надання згоди на передачу в заставу (іпотеку) комунального майна, яке відноситься до об'єктів інженерної інфраструктури та благоустрою м. Кіровограда, що забезпечують постачання тепла підприємствам, установам, організаціям та громадянам міста.

Крім того, судами попередніх інстанцій було враховано положення ч. 2 ст. 70 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої органи місцевого самоврядування можуть у межах законодавства виступати гарантами кредитів підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Водночас, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що засновником ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" є, відповідно, Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій української нафтогазової академії". Відповідно до матеріалів справи дане підприємство не належить до комунальної власності Територіальної громади міста Кіровограда.

З урахуванням встановлених обставин, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що надаючи згоду передати в заставу (іпотеку) майно, належне Територіальній громаді міста Кіровограда та укладаючи спірний іпотечний договір, Кіровоградська міська рада перевищила надані їй законом повноваження.

Враховуючи викладене, колегією суддів касаційної інстанції визнається обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про те, що п.п. 7, 8 рішення Кіровоградської міської ради четвертої сесії п'ятого скликання від 19.10.2006 № 128 "Про готовність житлово-комунального господарства до роботи в осінньо-зимовий період 2006/2007 року" та рішення Кіровоградської міської ради п'ятої сесії п'ятого скликання від 14.11.2006 № 166 "Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 19.10.2006 № 128" прийняті з порушенням діючого законодавства.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання незаконними та скасування п.п. 7, 8 рішення Кіровоградської міської ради від 19.10.2006 № 128 та рішення Кіровоградської міської ради від 14.11.2006 № 166.

Водночас, з урахуванням положень ст.ст. 5, 12, 84 ГПК України, якими передбачено визнання недійсним акта державного чи іншого органу, суд апеляційної інстанції правомірно змінив рішення місцевого господарського суду, виклавши п.п. 2, 3 резолютивної частини рішення у редакції, відповідно до якої п.п. 7, 8 рішення Кіровоградської міської ради від 19.10.2006 № 128 та рішення Кіровоградської міської ради від 14.11.2006 № 166 визнано недійсними, що узгоджується з положеннями ГПК України.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч. 1 у редакції, чинній на момент укладення оспорюваних договорів). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи, що п.п. 7, 8 рішення Кіровоградської міської ради від 19.10.2006 № 128 та рішення Кіровоградської міської ради № 166 від 14.11.2006, на підставі яких Кіровоградська міська рада, як іпотекодавець (майновий поручитель), уклала Іпотечний договір від 17.10.2007 та додатковий договір від 14.10.2010 до Іпотечного договору, прийняті в порушення чинного законодавства і визнані недійсними, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним Іпотечного договору та додаткового договору до нього.

Щодо заяви ПАТ "Західінкомбанк" про застосування позовної давності, викладеної у відзиві на позовну заяву, слід зазначити таке.

За приписами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У разі коли згідно із законом позивачем у справі виступає прокурор (частина друга статті 29 ГПК України), позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор (пп. 4.1 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 10.09.2014 на адресу Прокуратури м. Кіровограда надійшов лист Кіровоградської міської ради від 08.09.2014 № 6009/11-05-24, яким повідомлено, що в провадженні господарського суду Кіровоградської області знаходиться справа № 912/2742/14 за позовом ПАТ "Західінкомбанк" до Територіальної громади м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради про звернення стягнення 1 720 150,12 грн. боргу на предмет іпотеки за іпотечним договором від 17.10.2007, укладеним між ТОВ КБ "Західінкомбанк", ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" та Кіровоградською міською радою. У зазначеному листі Кіровоградська міська рада висловила власну позицію щодо невідповідності даного іпотечного договору та додаткового договору до нього вимогам законодавства України та звернулась з проханням до Прокуратури м. Кіровограда про вирішення питання щодо звернення до суду з позовною заявою про визнання недійсним Іпотечного договору.

Крім того, у матеріалах справи наявний лист господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2014 у справі № 912/2742/14, адресований Прокуратурі м. Кіровограда (отриманий прокуратурою 19.09.2014), яким господарський суд з метою визначення Прокуратурою м. Кіровограда доцільності участі прокурора у розгляді справи, повідомляє про перебування в провадженні справи № 912/1742/14.

Також, господарським судом першої інстанції було досліджено протоколи засідань п'ятої сесії Кіровоградської міської ради від 19.10.2006 № 8 та від 14.11.2006 № 9, на яких прийнято спірні рішення (витяги з протоколів відповідачем-1 надано до матеріалів справи, оригінали протоколів досліджувались безпосередньо в судовому засіданні) та встановлено, що прокурор не брав участі у засіданнях під час прийняття спірних рішень.

Таким чином, судами попередніх інстанцій було встановлено, що прокурору м. Кіровограда стало відомо про наявність оспорюваних рішень та договору лише 10.09.2014, після отримання листа Кіровоградської міської ради, у зв'язку з чим господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про початок перебігу позовної давності саме з цієї дати.

Оскільки прокурор звернувся до суду з позовом у даній справі 15.10.2014, суди дійшли вірних висновків про те, що даний позов подано у межах встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, у зв'язку з чим підстави для застосування позовної давності відсутні.

Також, з урахуванням положень ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ст.ст. 1, 12 ГПК України та п.п. 3, 17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", суди мотивовано відхилили доводи відповідача-2 про те, що спір з приводу визнання незаконними та скасування рішень Кіровоградської міської ради від 19.10.2006 № 128 та від 14.10.2006 № 166 є публічно-правовим і належить до компетенції адміністративного суду.

При цьому, господарські суди вірно вказали, що оспорювані рішення Кіровоградської міської ради є індивідуальними актами органу місцевого самоврядування, яким реалізовано волевиявлення територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин.

Отже, суди дійшли обґрунтованих висновків про те, що спір щодо оскарження цих рішень має приватно-правовий характер та є підвідомчим господарському суду.

Як наслідок судом касаційної інстанції визнається вірним висновок судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для припинення провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та ч.ч. 1, 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акта колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.2015 у справі № 912/3518/14 залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді О.А. Кролевець

С.Р. Шевчук