номер провадження справи 3/49/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015 Справа № 908/2735/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНКОМ" (84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Артема, 51, ідентифікаційний код 34705334)

до відповідача: Управління комунального господарства Костянтинівської міської ради (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леніна, 260, ідентифікаційний код 30098218)

про стягнення 602 391,61 грн.

суддя Соловйов В.М.,

при секретарі Гречка К.С.

Представники:

від позивача: Федорова Т.Ю., довіреність № б/н від 12.05.2015р.;

Довгопол А.М., генеральний директор, довіреність № б/н від 08.06.2015р.

від відповідача: не з'явився

ТОВ "ДАНКОМ" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача УКГ Костянтинівської міської ради про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором підряду на виконання роботи по капітальному ремонту міських доріг № 30 від 13.06.2013р. у розмірі 629 794, 29 грн.

Відповідно до Довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 22.04.2015р. справу призначено для розгляду судді Соловйову В.М.

Позовні вимоги мотивовані обставинами, викладеними у позовній заяві, та обґрунтовані ст. 173, 193, 230 ГК України, ст. 526, 530, 549, 625 ЦК України, ст. 54, 56, 57, 64, 69, 82, 85 ГПК України.

Ухвалою від 23.04.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2735/15, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 19.05.2015р. об 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 19.05.2015р. розгляд справи відкладений на 09.06.2015р. об 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 09.06.2015р. розгляд справи відкладений на 22.06.2015р. о 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 22.06.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повідомлено, що повне рішення буде складено 26.06.2015р.

Під час розгляду справи представники позивача вимогу про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявляли.

В судовому засіданні 22.06.2015р. представники позивача підтримали заяву про уточнення позовних вимог, яка надійшла до суду 22.06.2015р., та просять суд стягнути з відповідача на користь позивача 422 297,59 грн. основного боргу, 159 441, 93 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 20 652, 09 грн. - 3 % річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як зазначено у п 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Отже, заяву позивача про уточнення позовних вимог розцінено судом як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.10 постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Заява позивача про зменшення позовних вимог до 602 391,61 грн. прийнята судом, оскільки такі дії позивача не суперечать законодавству і не порушують нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору підряду № 30 від 13.06.2013р. ним виконано, а відповідачем прийнято роботи та підписано акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 1 675 613, 81 грн., а саме:

акт приймання виконаних робіт за липень 2013р. на суму 1 355 972, 03 грн. (кап. ремонт вул. Калініна);

акт приймання виконаних робіт за липень 2013р. на суму 319 641, 78 грн. (кап. ремонт Північний шляхопровід).

Проте відповідач неналежним чином виконав свої грошові зобов'язання за даним договором та здійснив часткову оплату на суму 1 232 283, 27 грн.

Таким чином, станом на 09.06.2015р. сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 422 297, 59 грн.

У зв'язку із неналежним виконанням грошових зобов'язань відповідачу також було нараховано 3 % річних та втрати від інфляції грошових коштів.

Представник відповідача в судове засідання 22.06.2015р. не з'явився.

10.06.2015р. на адресу суду від начальника Управління комунального господарства Костянтинівської міської ради Донецької області Заварзіна Д.Г. надійшла заява в якій зазначено, що відповідач вимоги позивача, викладені у позовній заяві, визнає в повному обсязі та просить здійснити розгляд справи без участі представника відповідача.

За приписами ч. 1, 5 ст. 78 ГПК України, визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

В даному випадку заява відповідача не суперечить законодавству та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб.

В цій же заяві відповідач просить суд здійснити розгляд справи без участі його представника.

Питання про визнання явки представника відповідача у засідання господарського суду обов'язковою, відповідно до п.7 ч.1 ст.65 ГПК України, судом не вирішувалось.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.п. 3.9.2 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18).

Надані позивачем та надіслані відповідачем матеріали свідчать про те, що неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, отже справу розглянуто відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням комунального господарства Костянтинівської міської ради (Замовник) та ТОВ "ДАНКОМ" (Підрядник) укладений договір підряду на виконання роботи по капітальному ремонту міських доріг № 30 від 13.06.2013р. за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати на свій ризик власними і залученими силами і засобами роботи по капітальному ремонту міських доріг, відповідно до кошторисної документації, здати в обумовлені строки об'єкт в експлуатацію Замовнику, усунути на протязі гарантійного строку експлуатації об'єкту недоробки, що зумовлені неякісним виконанням робіт, а Замовник зобов'язується надати Підрядникові будівельний майданчик, передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти закінчені будівельні роботи та оплатити їх на умовах даного договору (п. 1.1 Договору).

Згідно пункту 2.1 Договору, договірна ціна є динамічної по узгодженню та складає 1 675 613, 81 грн. з ПДВ 20 % (279 268, 97 грн.).

Розрахунки і платежі визначені в пункті 4 Договору:

4.1. Замовник забезпечує безперервне фінансування робіт шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника.

4.2. Замовник згідно Постанови КМУ № 1404 від 03.10.2006р. "Питання попередньої оплати товарів, робіт та послуг, що закуповуються за державні кошти" до початку виконання робіт перераховує в формі попередньої оплати 30 відсотків вартості обсягу робіт. Підрядник зобов'язується використати одержану попередню оплату на придбання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання попередньої плати.

4.3. Після виконання будівельних робіт на суму попередньої оплати у повному обсязі Підрядник пред'являє Замовнику рахунки для оплати за наступні обсяги виконаних робіт відповідно до актів виконаних робіт. Якщо попередню оплату використано неповністю з вини Підрядника, невикористана сума, повертається Замовнику.

4.4. Кінцеві розрахунки за виконані роботи з Підрядником здійснюються в двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та підписання акта державної комісії з прийняття об'єкта в експлуатацію, затвердженого в установленому порядку.

Згідно пункту 6.1 Договору, здача і приймання виконаних робіт здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформляється шляхом складання Підрядником акту форми КБ-2в, та довідки форми КБ-3 які представляються Замовнику на підпис. Перелік документів, що оформляються при здачі об'єкта в експлуатацію, повинен відповідати будівельним нормам і правилам.

На виконання умов Договору позивачем було виконано роботи за загальну суму 1 675 613, 81 грн., що підтверджується:

актом №43 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013р. на суму 1 355 972,03 грн., підписаного сторонами 30.07.2013р. (кап. ремонт міських доріг вул. Калініна);

актом № 38 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013р. на суму 319 641,78 грн., підписаного сторонами 19.07.2013р. (кап. ремонт міських доріг Північний шляхопровід).

На оплату даних актів позивачем виставлено рахунок - фактуру № СФ-0000021 від 01.08.2013р. на суму 1 355 972,03 грн. та рахунок - фактуру № СФ-0000024 від 01.08.2013р. на суму 319 641, 78 грн.

Проте, відповідач неналежним чином виконав свої грошові зобов'язання за Договором та згідно доданих до позовної заяви платіжних документів здійснив часткову оплату у розмірі 1 232 283, 23 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

№ 205 від 21.06.2013р. на суму 406 849, 16 грн. (30 % передоплата);

№ 206 від 21.06.2013р. на суму 95 834, 98 грн. (30 % передоплата);

№ 227 від 26.07.2013р. на суму 149 396, 62 грн.;

№ 228 від 24.12.2013р. на суму 10 083, 42 грн.;

№ 273 від 17.12.2013р. на суму 57 769, 28 грн.;

№ 271 від 05.12.2013р. на суму 42 092, 74 грн.;

№ 258 від 16.12.2013р. на суму 36 568, 69 грн.;

№ 245 від 16.12.2013р. на суму 86 437, 86 грн.;

№ 362 від 03.12.2013р. на суму 65 797, 37 грн.;

№ 294 від 04.12.2013р. на суму 31 025, 50 грн.;

№ 180 від 31.07.2014р. на суму 196 093, 36 грн.;

№ 181 від 31.07.2014р. на суму 33 301, 26 грн.;

№ 90 від 02.04.2014р. на суму 21 032, 99 грн.

Таким чином, згідно наданим суду платіжним документам, неоплаченою залишилась сума боргу у розмірі 443 330, 58 грн.

Проте, згідно акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.06.2013р. по 31.12.2014р., підписаного обома сторонами, основна заборгованість за Договором складає 422 297, 59 грн.

Доказів оплати даної суми відповідачем суду не надано.

Оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Підстави виникнення господарських зобов'язань визначені в ст. 174 ГК України. Так, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Частинами 1-3 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В даному випадку підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, є договір підряду на виконання роботи по капітальному ремонту міських доріг № 30 від 13.06.2013р.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст. 839 ЦК України, підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч.1, 3 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Частиною 1 ст. 844 ЦК України встановлено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Договірна ціна за договором № 30 від 13.06.2013р. встановлена сторонами в пункті 2.1 Договору та складає 1 675 613, 81 грн. з ПДВ 20 % (279 268, 97 грн.).

Відповідно до ч.1 ст. 879 ЦК України, матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч.4 ст. 879 ЦК України).

Передання та прийняття робіт регламентоване статтею 882 ЦК України, частинами 1, 4 якої встановлено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що кінцеві розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснюються в двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та підписання акта державної комісії з прийняття об'єкта в експлуатацію, затвердженого в установленому порядку.

Згідно пункту 6.1 Договору, здача і приймання виконаних робіт здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформляється шляхом складання підрядником акту форми КБ-2в, та довідки форми КБ-3 які представляються Замовнику на підпис.

Акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних робіт підписані сторонами без зауважень.

Акт № 43 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013р. на суму 1 355 972,03 грн. (кап. ремонт міських доріг вул. Калініна) підписаний сторонами 30.07.2013р. Вказану суму відповідач повинен був сплатити не пізніше 13.08.2013р. (п.4.4 Договору).

Акт № 38 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013р. на суму 319 641,78 грн. (кап. ремонт міських доріг Північний шляхопровід) підписаний сторонами 19.07.2013р. Вказану суму відповідач повинен був сплатити не пізніше 01.08.2013р. (п.4.4 Договору).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 202 ГК України, господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 статті 599 ЦК України).

Підстави для припинення зобов'язання відповідача по сплаті робіт за договором підряду на виконання роботи по капітальному ремонту міських доріг № 30 від 13.06.2013р., які визначено главою 50 ЦК України, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно наданих до позовної заяви платіжних документів сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 443 330, 58 грн. Проте позивачем заявлено до стягнення з відповідача меншу суму - 422 297,59 грн., що не суперечить законодавству і є правом позивача.

Тому дана вимога, яка визнана і відповідачем у акті звірки з позивачем, підлягає задоволенню повністю.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 20 652,09 грн. - 3 % річних від простроченої суми та 159 441,93 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договором підряду на виконання роботи по капітальному ремонту міських доріг № 30 від 13.06.2013р. сторони інший розмір процентів не встановлювали.

Перевіривши розрахунок 3% річних, здійснений позивачем у розрахунку ціни позову, доданого до заяви про уточнення позовних вимог, враховуючи те, що позивачем взято за основу загальну суму боргу у розмірі 422 297,59 грн. за двома актами виконаних робіт, господарський суд вважає правильним наступний розрахунок:

Від суми боргу 422 297,59 грн. за період з 14.08.2013р. по 01.03.2015р. (565 днів прострочки) 3 % річних складає 19 610, 81 грн.

У зв`язку із чим стягненню з відповідача підлягає 19 610, 81 грн. 3 % річних. В частині стягнення 3 % річних в розмірі 1 041, 28 грн. в задоволенні позову слід відмовити.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до "Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" № 62-97р. від 03.04.1997р. Верховного Суду України, для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою.

У випадку, коли відшкодуванню належить сума, яка складається з внесків, зроблених в різні періоди, кожний внесок збільшується на величину індексу відповідного періоду, результати підсумовуються. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Тому умовно слід рахувати, що сума внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Перевіривши розрахунок суми втрат від інфляції грошових коштів, здійснений позивачем у розрахунку ціни позову, доданому до заяви про уточнення позовних вимог, за алгоритмом розрахунку, наведеному у розрахунку річних, господарський суд вважає правильним наступний розрахунок:

від суми боргу 422 297,59 грн. за період з серпня 2013р. по лютий 2015р. (індекс інфляції 136, 10071694) втрати від інфляції грошових коштів складають 152 452, 46 грн.

У зв`язку із чим стягненню з відповідача підлягає 152 452, 46 грн. втрат від інфляції грошових коштів. В частині стягнення інфляційних в розмірі 6 989, 47 грн. в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З заявленої до стягнення позивачем суми (з урахуванням зменшених позовних вимог) 602 391, 61 грн. в частині 8 030, 75 грн. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Отже, позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 594 360, 86 грн.

Таким чином, позивачу відмовлено в задоволенні 1, 33 % позовних вимог.

Відтак, пропорційно задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 11 887, 59 грн. судового збору (98, 67 % від належних до сплати 12 047, 83 грн.).

Керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління комунального господарства Костянтинівської міської ради (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леніна, 260, ідентифікаційний код 30098218) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНКОМ" (84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Артема, 51, ідентифікаційний код 34705334) 422 297 (чотириста двадцять дві тисячі двісті дев'яносто сім) грн. 59 коп. основного боргу, 152 452 (сто п'ятдесят дві тисячі чотириста п'ятдесят дві) грн. 46 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 19 610 (дев'ятнадцять тисяч шістсот десять) грн. 81 коп. - 3 % річних від простроченої суми та 11 887 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. 59 коп. витрат на судовий збір.

3. В частині стягнення 6 989 (шість тисяч дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 47 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 1 041 (одна тисяча сорок одна) грн. 28 коп. - 3 % річних від простроченої суми в задоволенні позову відмовити.

4. Повне рішення складено 26.06.2015р.

Суддя В.М. Соловйов