ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2015 р. Справа № 911/2112/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький оліяжиркомбінат"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрелектроінвест"

про стягнення 71 000,00грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Запорізький оліяжиркомбінат" (далі - ПАТ "ЗОЖК") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрелектроінвест" (далі - ТОВ "Укрелектроінвест") про стягнення 71 000,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідачем порушено зобов'язання за договором поставки № 235 від 27.05.2014 в частині поставки товару у встановлений договором строк. Порушення строку поставки стало підставою для відмови від поставки та направлення відповідачу вимоги про повернення попередньої оплати, яка не виконана (а.с.2-3).

Відповідач у справі - ТОВ "Укрелектроінвест" відзиву по суті заявлених вимог не надало.

25.06.2015 від позивача надійшла заява №2928/16 від 24.06.2015 про розгляд справи без участі представника позивача.

Розгляд зазначеної справи здійснено без участі представників позивача та відповідача, за відсутності відзиву відповідача на позовну заяву, враховуючи наступне:

- копія ухвали господарського суду Київської області від 21.05.2015 про порушення провадження у даній справі, яка направлена за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 09.06.2015 (а.с.26-27), повернута суду з довідкою відділення зв'язку, у якій причиною повернення вказано: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.39-41);

- копія ухвали господарського суду Київської області від 09.06.2015 про відкладення розгляду справи направлена за тією ж адресою відповідача, що підтверджується відміткою на зворотному боці ухвали (а.с. 37, зворот);

- від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача

- клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило;

- матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

07.05.2014 між сторонами у справі - ТОВ "Укрелектроінвест" (далі - постачальник) та ПАТ "ЗОЖК" (далі - покупець) укладено договір № 238 (а.с.14-17, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору постачальник зобов'язується передати у встановлений договором строк товар у власність покупця для використання у власній діяльності, а покупець - прийняти вказаний товар та оплатити його на умовах вказаного договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.6 договору, найменування товару, одиниця виміру, ціна за одиницю товару, строк поставки визначаються сторонами у специфікаціях, які є його невід'ємною частиною.

Згідно п. 2.1 договору, загальна вартість договору складається з сум специфікацій; ціна за вказаним договором встановлюється з врахуванням ПДВ (п. 2.2 договору).

Як визначено договором, оплата проводиться у формі безготівкового розрахунку з використанням платіжних доручень (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору, покупець здійснює оплату за товар протягом 15 банківських днів с моменту поставки товару на склад покупця, якщо інше не вказано у специфікації на поставку товару.

Згідно п. 5.1 договору, товар має бути переданий покупцю в строк, вказаний у відповідній специфікації.

У відповідності до п. 6.1.1 договору постачальник зобов'язаний своєчасно поставити покупцю товар у стані, що відповідає умовам вказаного договору.

Строк дії договору встановлений його п.5.2 - з моменту підписання договору сторонами та до 31.12.2014, а в частині невиконаних зобов'язань - до їх повного виконання.

Крім того, 30.06.2014 сторонами підписано специфікацію, відповідно до якої відповідач зобов'язався поставити товар на умовах вказаного договору вартістю 142 000,00грн на склад покупця. Відповідна партія товару постачається на наступних умовах: 50% передоплати, 50% - з моменту повідомлення про готовність товару до відвантаження; строк поставки товару - протягом 6-10 тижнів з моменту 50% передплати.

Як встановлено судом, позивачем платіжним дорученням №080127 від 19.08.2014 (а.с.18, 33) перераховано відповідачу авансовий платіж у розмірі 71 000,00грн.

24.03.2015 року позивач звернувся до відповідача з претензією №1417/16 від 24.03.2015 (а.с.20-21), відповідно до якої, у зв'язку з не поставкою товару, визначеного вищезазначеною специфікацією, відмовився від поставки товару та вимагав повернути авансовий платіж та сплатити штрафні санкції за порушення зобов'язань за договором.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов'язку повернути авансовий платіж.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено п.1 ч.1 ст.664 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

У специфікації №2 до відповідного договору сторонами узгоджено, що поставка здійснюється на умовах DDP склад ПАТ «ЗОЖК».

Доказів передачі товару, визначеного специфікацією №2, у встановленому місці - складі позивача до прийняття рішення у даній справі не надано.

Враховуючи, що передоплата за товар здійснена позивачем 19.08.2014, а в специфікації граничний строк поставки - 10 тижнів з моменту оплати 50%, останнім днем строку виконання зобов'язання з передачі товару, визначеного специфікацією №2, є 28.10.2015.

В силу ч.1 ст.689 ЦК України, покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Так, згідно ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки відповідач не передав товар у встановлений строк, вимога позивача, яка викладена у претензії від 24.03.2015, щодо повернення передплати є правомірною.

Зважаючи на те, що така вимога не виконана, вимоги позивача про стягнення з відповідача 71 000,00грн в рахунок повернення попередньої оплати є такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у розмірі 1827,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрелектроінвест" на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький оліяжиркомбінат" 71 000,00грн заборгованості, а також 1827,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.06.2015

Суддя Ейвазова А.Р.