ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Справа № 911/1373/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Белла-Трейд", м. Березань

до Підприємства споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах", м. Бровари

про стягнення 41557,85 грн.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Белла-Трейд" (надалі позивач) заявлено позов до Підприємства споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах" (надалі відповідач) про стягнення 41557,85 грн., з яких: 32816,14 грн. основного боргу; 3971,71 грн. пені; 336,34 грн. 3% річних; 4433,66 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умови договору поставки від 08.04.2013 р. № 786.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.04.2015 р. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 29.04.2015 року.

27.04.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано документи на вимогу ухвали суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.04.2015 р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, розгляд справи відкладено, а розгляд клопотання про забезпечення позову призначено на 27.05.2015 р.

У судовому засіданні 13.05.2015 року представник позивача підтримав позов у повному обсязі.

Згідно абзацу дев'ятого пункту 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013 року суддя не повинен з власної ініціативи зазначати про сплив позовної давності. Якщо ж зацікавлена сторона посилається на сплив такої давності, суддя вправі запропонувати кожній із сторін подати відповідні докази з даного питання, в тому числі в порядку підготовки справи до розгляду.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ухвалами суду від 02.04.2015 р. та 29.04.2015 р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення з підписом представника відповідача у графі «вручено», в судове засідання явку представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи та заслухавши присутнього у судовому засіданні представника позивача, суд

встановив:

08 квітня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Белла-Трейд» (постачальник, позивач у справі) та Підприємством споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах" (покупець, відповідач у справі) було укладено договір поставки №786 (надалі договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов'язується поставити, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 6.5. договору оплата товару проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дня поставки товару за наявності рахунку постачальника і повного пакету документів (в тому числі з урахуванням корегування), передбаченого даним договором і законодавством. Датою оплати вважається дата списання грошових засобів з поточного рахунку покупця.

Відповідно до п. 11.1. договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, діє до 08.04.2014 р. та до повного виконання сторонами прийнятих зобов'язань.

На виконання п. 1.1. договору поставки від 08.04.2013 р. № 786, позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 32816,14 грн., що підтверджується підписаними представниками сторін та скріпленими відтисками печаток юридичних осіб видатковими накладними № 16 від 30.09.2014 р. на суму 26093,79 грн. та № 48 від 21.10.2014 р. на суму 6722,35 грн.

Факт отримання відповідачем - Підприємством споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах" товару за спірними видатковими накладними на загальну суму 32816,14 грн. через представника підтверджується наявними в матеріалах справи копіями зазначених видаткових накладних, які містять підписи представників відповідача на вказаних накладних та відтиски печаток відповідача.

Відповідно до п. 11 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженої постановою Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 15.07.1965р. №П-6, приймання товарів мають право здійснювати робітники отримувача (покупця), уповноважені на то керівництвом підприємства-отримувача, і ці працівники повинні відноситись до категорії матеріально-відповідальних осіб. Відпуск товарно-матеріальних цінностей покупцям або передача їх безоплатно здійснюється підприємствами тільки на підставі доручень отримувачів (покупців).

Порядок використання доручень регулюється наказом Мінфіну України №99 від 16.05.96 р. "Про затвердження Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих та використаних доручень на отримання цінностей" (зареєст. у Мін'юсті України 12.06.96р. №293/1318). Пунктом 2 Інструкції визначено, що сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безоплатно тільки за довіреністю одержувача.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Статтею 1 вказаного Закону визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

З п. 6.5. договору вбачається, що оплата товару проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дня поставки товару.

У свою чергу, як зазначає позивач, відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним вище договором поставки у частині оплати вартості поставленого позивачем товару не виконав, суму боргу у розмірі 32816,14 грн. не сплатив.

З огляду на вищевказані обставини, у відповідача, станом на дату судового засідання, рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 32816,14 грн.

Станом на дату судового засідання відповідачем належних та допустимих доказів сплати боргу у розмірі 32816,14 грн. до суду не подано.

Врахувавши вищезазначені обставини, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати коштів, за поставлений позивачем за договором поставки від 08.04.2013 р. № 786 товар в розмірі 32816,14 грн., при поставці товару на суму 32816,14 грн.

Згідно частини першої та частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частин першої та другої ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша ст. 530 ЦК України).

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем дотримано вимог даних норм процесуального законодавства і подано всі докази на підтвердження своїх позовних вимог, в той час як відповідачем не спростовано існування заборгованості перед ТОВ " Белла-Трейд " у розмірі 32816,14 грн.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 32816,14 грн. боргу за поставлений товар підлягає задоволенню.

Крім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 4433,66 грн. інфляційних втрат, 336,34 грн. 3% річних та 3971,71 грн. пені.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зробивши перерахунок 3% річних по заборгованості за поставлений товар, за період з 15.11.2014 р. по 23.03.2015р. (вказаний у розрахунку позивача), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 336,34 грн. задовольняє повністю, оскільки аналогічний розрахунок виконано позивачем арифметично вірно.

Зробивши перерахунок інфляційних втрат по заборгованості за поставлений товар, за період з 04.12.2014 р. по 28.02.2015р. (вказаний у розрахунку позивача), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 4433,66 грн. задовольняє повністю, оскільки результат перерахунку здійсненого судом, є більшим заявленої позивачем до стягнення суми.

Згідно з частиною першою ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною першою ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 1.6. додаткової угоди № 1 до договору за порушення строку оплати за поставлений товар, передбаченого договору, покупець за вимогою постачальника зобов'язаний сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми неоплаченого товару за кожен день прострочки платежу, але не більше 5 % вартості такого товару.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Зробивши перерахунок пені по заборгованості за поставлений товар, за період з 15.11.2014 р. по 23.03.2015р. (вказаний у розрахунку позивача), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 3971,71 грн. задовольняє повністю, оскільки аналогічний розрахунок виконано позивачем арифметично вірно.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 32816,14 грн. основного боргу, 3971,71 грн. пені, 4433,66 грн. інфляційних втрат та 336,34 грн. 3% річних, загалом 41557,85 грн.

Судові витрати, відповідно до частини четвертої статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судом покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Підприємства споживчої кооперації «Укооппромторг у м. Броварах» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, буд. 127; код ЄДРПО України 01740064) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Белла-Трейд» (07541, Київська обл., м. Березань, вул. Комсомольська, буд. 15 А; код ЄДРПО України 32119145) - 32816 (тридцять дві тисячі вісімсот шістнадцять) гривень 14 коп. основного боргу, 3971 (три тисячі дев'ятсот сімдесят одна) гривня 71 коп. пені, 4433 (чотири тисячі чотириста тридцять три) гривні 66 коп. інфляційних втрат, 336 (триста тридцять шість) гривень 34 коп. 3% річних та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.06.2015 року.

Суддя А.В. Лопатін