УХВАЛА

30.06.2015 р.Справа № 910/7339/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна

компанія"

до: 1) BELVEDERE Societe Anonyme (БЕЛЬВЕДЕР С.А.);

2) Державної служби інтелектуальної власності України

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Буассон еліт "Бельведер груп"

про дострокове припинення дії на території України міжнародної реєстрації

№662220А на знак для товарів і послуг

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Тищенко О.Ю. за довіреністю № 17 від 07.04.2014 р.;

від відповідача-1: Слабко Т.О. за довіреністю № б/н від 17.07.2014 р.;

від відповідача-2: Костенко К.О. за довіреністю № 1-8/8571 від 21.11.2014 р.;

від відповідача-3: Швець М.П. за довіреністю № б/н від 15.05.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні судді господарського суду міста Києва Блажівської О.Є. знаходилась справа № 910/7339/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" до BELVEDERE Societe Anonyme (БЕЛЬВЕДЕР С.А.) та Державної служби інтелектуальної власності України про дострокове припинення дії на території України міжнародної реєстрації № 662220 на знак для товарів і послуг (торгівельну марку) "BOHDAN CHMIELNICKI / Бохдан Хмельницький" та зобов'язання здійснити публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність" про дострокове припинення дії на території України міжнародної реєстрації № 662220 на знак для товарів і послуг (торгівельну марку) "BOHDAN CHMIELNICKI / Бохдан Хмельницкий", а також зобов'язання повідомити Міжнародне бюро Всесвітньої Організації Інтелектуальної власності про дострокове припинення дії на території України міжнародної реєстрації № 662220 на знак для товарів і послуг (торгівельну марку) "BOHDAN CHMIELNICKI / Бохдан Хмельницький".

Ухвалою від 12.09.2014 р. провадження у справі зупинено до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання.

Розпорядженням Керівника апарату господарського суду міста Києва від 13.01.2015 р. № 04-23/52 у зв'язку з відпусткою судді Блажівської О.Є. справу передано для здійснення повторного автоматичного розподілу.

У результаті здійсненого розподілу справу передано до розгляду судді Зеленіній Н.І.

26.01.2015 р. від позивача надійшла заява про залучення нового співвідповідача та зміну предмета позову.

11.03.2015 р. до господарського суду міста Києва надійшло повідомлення про вручення судових документів відповідачу-1.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2015 р. справу прийнято до провадження суддею Зеленіною Н.І. та поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.04.2015 р.

15.04.2015 р. через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшли пояснення по справі.

У судовому засіданні 15.04.2015 р. представник позивача подав додаткові документи по справі, клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів та підтримав клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача, подане 26.01.2015 р.

Ухвалою від 15.04.2015 р. залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Буассон еліт "Бельведер груп" у якості іншого відповідача, продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 20.05.2015 р.

19.05.2015 р. від ТОВ "Буассон еліт "Бельведер груп" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 20.05.2015 р. представник позивача подала клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача-2 у засіданні подав відзив на позов.

Ухвалою від 20.05.2015 р. розгляд справи відкладено на 16.06.2015 р.

16.06.2015 р. від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Від відповідача-3 16.06.2015 р. надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 16.06.2015 р. представником відповідача-1 подано клопотання про направлення повідомлення до Генеральної прокуратури України про підроблення документів.

У судовому засіданні 16.06.2015 р. оголошувалась перерва до 30.06.2015 р.

У судовому засіданні 30.06.2015 р. представник відповідача-1 підтримав клопотання про направлення повідомлення до Генеральної прокуратури України.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Надіслання матеріалів справи до слідчих органів можливо відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення органам внутрішніх справ чи прокуратури.

Згідно роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 02.12.92 р. N 01-6/1444 "Про практику застосування статті 90 Господарського процесуального кодексу України, на відміну від окремої ухвали, повідомлення органам внутрішніх справ чи прокуратури (частина четверта статті 90 ГПК) надсилаються господарським судом не з будь-якого факту порушення підприємством або організацією законності, а лише у тих випадках, коли господарський суд виявить у діяльності працівників підприємства, організації такі порушення законності, які містять ознаки дії, переслідуваної в кримінальному порядку.

За наявності умов, передбачених частиною четвертою статті 90 ГПК, господарський суд повинен надсилати повідомлення саме тому органу, до компетенції якого віднесено вирішення питань про необхідність проведення певних дій або порушення кримінальної справи.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач-1 посилається на те, що договір, за яким частково передано відповідачу-3 право власності на Міжнародну реєстрацію № 662220, не підписувався представником відповідача-1, у зв'язку з чим останній вважає, що підпис такого представника на відповідному Договорі підроблено, що містить ознаки злочину, передбаченого ст.. 358 Кримінального кодексу України.

Стаття 13 Конституції України закріплює обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-3 ст. 55 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов'язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам'ятка про процесуальні права та обов'язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв'язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Статтею 60 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Частинами 1, 2 ст. 214 цього ж Кодексу встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, суд відзначає, що відповідачем-1 не наведено належних та допустимих доказів наявності обґрунтованих підстав вважати, що по факту підписання договору про часткову передачу права власності відповідачу-3 на Міжнародну реєстрацію № 662220, було вчинено злочин.

Так, відповідачем-1 не заявлялось жодних клопотань, спрямованих на встановлення факту підроблення підпису та печатки на договорі (наприклад, клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої та технічної експертизи); не надавалось жодних доказів звернення з повідомленням про вчинення злочину до органів, уповноважених на здійснення відповідного розслідування тощо.

При цьому, господарський суд міста Києва зазначає, що відповідачем-1 не надано будь-яких доказів відсутності в останнього можливості самостійно звернутись до уповноважених органів із заявою про вчинення злочину.

Таким чином, суд вважає недоведеними та необґрунтованими доводи відповідача-1 про вчинення злочину, тобто, при розгляді даної справи судом не встановлено та не виявлено у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання про направлення повідомлення до Генеральної прокуратури України.

Керуючись ст. ст. 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання BELVEDERE Societe Anonyme (БЕЛЬВЕДЕР С.А.) про направлення повідомлення до Генеральної прокуратури України про підроблення документів.

Суддя Н.І. Зеленіна