ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" червня 2015 р.Справа № 924/594/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства "МВМ-13", с. Судилків, Шепетівський район, Хмельницька область,

до Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, м. Хмельницький

про стягнення 435 693, 92 грн. заборгованості

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області м. Хмельницький

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне агенство автомобільних доріг України, м. Київ.

за участю представників сторін:

від позивача - Васильченко В.В. за довіреністю

від відповідача - Фролова О.В. за довіреністю

від третьої особи 1 - не з'явився

від третьої особи 2 - не з'явився

з перервою в судовому засіданні

встановив:

Позивач, після збільшення розміру позовних вимог просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що виникла через неналежне виконання договору № 13 від 3 жовтня 2014 року в розмірі 435 693, 92 грн., з яких: 2 806, 44 грн. 3% річних, 63 557, 48 грн. інфляційних, 34 145, 01 грн. пені, 21 927, 99 грн. штраф, 313 257 грн. основний борг.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає про порушення відповідачем умов договору щодо строків проведення розрахунків. Нарахування інфляційних і річних здійснено з посиланням на ст. 625 ЦК України. Нарахування штрафних санкцій обумовлено вимогами ст. 231 ГК України.

У додаткових поясненнях позивач вказує, що підставами виникнення зобов'язання є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України) . Між сторонами виникли відносини будівельного підряду. Виконання робіт підтверджується документально. Обов'язок оплати відповідачем виконаних робіт виникає за договором та згідно ст. 837 ЦК України. Строк оплати визначений ст. 854 ЦК України - після остаточної здачі робіт. Зазначена вимога закону кореспондується також ст. 879 ЦК України, в якій вказано, що оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об'єкта, якщо інший порядок не встановлений за погодженням сторін.

За таких умов, як договором, так і законодавством передбачено зустрічний характер виконання сторонами зобов'язань за договором. Поряд з цим, договором передбачено не одночасне виконання сторонами своїх зобов'язань. Так, замовник зобов'язаний здійснити оплату виконаних робіт шляхом проведення щомісячних розрахунків.

Згідно ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями спливає у відповідне число останнього місяця строку. Таким чином, замовник зобов'язаний був здійснити оплату за кожним актом окремо, не пізніше останнього дня місяця в якому було підписано відповідний акт.

Відсутність коштів, в силу ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України не є обставиною, що може бути підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання. Бюджетне фінансування не може бути необхідною умовою виникнення господарського зобов'язання замовника з оплати виконаних робіт, а його відсутність, чи неотримання грошей від третіх осіб, які не є сторонами договору не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку оплати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні та відповідач у письмовому відзиві проти позову заперечують, зазначають таке.

За договором підряду, укладеним між сторонами замовник зобов'язаний прийняти і оплатити виконані роботи на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 4.2. договору замовник бере на себе зобов'язання за цим договором при наявності бюджетних призначень на його виконання та в межах відповідних фактичних надходжень з бюджету, здійснювати щомісячні розрахунки за виконані роботи.

У грудні 2014 року між сторонами підписано акт прийому виконаних робіт та довідка про вартість робіт на суму 313 257 грн.

П. 4.5. договору встановлює, що фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів, залучених у 2013 році під державні гарантії державним агентством автомобільних доріг. Фінансування об'єкту повинно було здійснюватись відповідно до постанови КМУ від 04.06.2014 року № 169 „Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2013 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг"

Однак, 29 грудня 2014 року згідно змін до лімітної довідки про бюджетні асигнування та кредитування на 2014 рік фінансування по вищевказаній постанові було знято.

Служба автодоріг є замовником робіт та одержувачем бюджетних коштів, тобто отримує фінансування від головного розпорядника коштів - Укравтодору.

Станом на день подання відзиву реєстри на оплату виконаних робіт передані в Укравтодор і включені до переліку об'єктів, який буде затверджено відповідною постановою КМУ для виконання у 2015 році.

Отже, оскільки оплата робіт має проводитись в межах фактичних бюджетних асигнувань, яких не було, відповідач не мав змоги здійснювати розрахунки. Також, оскільки строк дії договору до 31 грудня 2015 року, відповідач вказує, що строк виконання грошових зобов'язань по договору не настав, а зобов'язання не були порушені.

Щодо штрафних санкцій, відповідач зазначає, що підставами для їх застосування (ст. 218 ГК України) є вчинене правопорушення у сфері господарювання. Оскільки бюджетні асигнування на розрахунки за договором не надходили, і строк виконання зобов'язання не настав, порушень договору не відбулося. Отже, підстави для застосування санкцій відсутні.

Представник ГУ ДКС України у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився. У письмових поясненнях наведена третя особа вказує наступне.

За п. 2.1. наказу Мінфіну від 2 березня 2012 року „Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах державної казначейської служби України" розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами.

Головним управлінням Казначейства, згідно реєстру бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів від 15 жовтня 2014 року № 61, зареєстровано бюджетні зобов'язання Служби автодоріг у Хмельницькій області 15.10.2014 року на суму 5 452 706 грн.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 309, за спеціальним фондом бюджету розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні фінансові зобов'язання виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету, залишків коштів на спеціальних реєстраційних рахунках розпорядників бюджетних коштів та бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Пункт 2.9. Порядку № 309 передбачає, що органи Державної казначейської служби України не реєструють зобов'язання у разі відсутності у розпорядника бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом, а фінансові зобов'язання - у разі відсутності у розпорядника бюджетних коштів фактичних надходжень спеціального фонду.

Згідно реєстру бюджетних зобов'язань Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області від 15.10.2014 № 61 реквізити фонду бюджету за кодом „З" - інші джерела власних надходжень бюджетних установ.

Відповідно до п. 4 ст.13 БК України власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету.

Тобто, за відсутності фактичних надходжень спеціально фонду бюджету, органи Казначейської служби не мають повноважень щодо здійснення реєстрації фінансових бюджетних зобов'язань розпорядника коштів.

Крім того, згідно позовних вимог, акт виконаних робіт № 45 на суму 313 257,00 грн. був підписаний сторонами (позивачем та відповідачем) 30.12.2014. Відповідно до п. 4.2. договору № 13 від 03.10.2014 (згідно умов якого погоджений і підписаний акт сторонами) - оплата робіт здійснюється на підставі актів. Зі змісту позову, у відповідача виникла заборгованість за договором з 31.12.2014.

Відповідно до Регламенту роботи органів Державної казначейської служби України у Хмельницькій області по завершенню бюджетного 2014 року та початку 2015 року, затвердженого наказом Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області від 22.12.2014 № 192, у Головному управлінні Казначейства закрито операційний день 30 грудня 2014 року, 31 грудня 2014 року був визначений, як день „без роботи з клієнтами".

Третя особа - Державне агентство автомобільних доріг України свого представника в судове засідання не направила. Надіслала письмову позицію з приводу вимог позивача, де зазначено таке.

За договором підряду, укладеним між сторонами замовник зобов'язаний прийняти і оплатити виконані роботи на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 4.2. договору замовник бере на себе зобов'язання за цим договором при наявності бюджетних призначень на його виконання та в межах відповідних фактичних надходжень з бюджету, здійснювати щомісячні розрахунки за виконані роботи.

У грудні 2014 року між сторонами підписано акт прийому виконаних робіт та довідка про вартість робіт на суму 313 257 грн.

П. 4.5. договору встановлює, що фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів, залучених у 2013 році під державні гарантії державним агентством автомобільних доріг. Фінансування об'єкту повинно було здійснюватись відповідно до постанови КМУ від 04.06.2014 року № 169 „Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2013 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг"

Однак, 29 грудня 2014 року згідно змін до лімітної довідки про бюджетні асигнування та кредитування на 2014 рік фінансування по вищевказаній постанові було знято.

Отже, оскільки розрахунки за роботи по договору має проводитись в межах фактичних бюджетних асигнувань, яких не було, а строк дії договору - до 31.12.2015 року відповідач не мав змоги оплатити роботи і фактично строк виконання грошових зобов'язань не настав. Отже, зобов'язання відповідач не порушив.

Враховуючи, що бюджетні асигнування не надходили, а обов'язок оплати за договором виникає при наявності бюджетних асигнувань та в межах фактичних надходжень з бюджету, договірні зобов'язання не були порушенні, в зв'язку з чим підстав для стягнення штрафних санкції немає.

Матеріалами справи встановлено.

3 жовтня 2014 року між сторонами укладено договір № 13, яким передбачено, що виконавець (позивач) зобов'язується надати послуги з поточного ремонту автомобільних доріг державного значення (поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Городище - Рівне - Старокостянтинів), а замовник (відповідач) - прийняти і оплатити такі послуги на умовах, визначених договором.

Ціна договору становить 5 452 706 грн. (п. 3.1.). Виконавець надає послуги в межах фінансових ресурсів замовника, призначених для цих цілей (п. 4.1.). Замовник бере на себе зобов'язання за договором, при наявності бюджетних призначень на його виконання та в межах відповідних фактичних надходжень з бюджету здійснювати щомісячні розрахунки за надані виконавцем послуги на підставі відповідних актів (Ф № КБ2в) та довідок (Ф № КБ 3), або попередньої оплати, яка здійснюється при наявності фінансових ресурсів у розмірі до 30% ціни договору (п. 4.2.). Строк надання послуг з моменту підписання - грудень 2015 року (п. 5.1.). Договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31 грудня 2015 року (п.10.1.).

В силу п. 6.1.1. замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплатити надані послуги, якість яких відповідає умовам нормативних документів. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та договором (п. 7.1.)

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

Факт виконання позивачем зазначених в договорі робіт за грудень 2014 року на суму 313 257 грн. та прийняття їх відповідачем підтверджується наданим у справу актом виконаних робіт від 30.12.2014 року що підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

Поряд з цим, у справу додано: претензію позивача № 15 від 19 січня 2015 року, адресовану відповідачу з вимогою погасити борг; відповідь на претензію № 238, де зазначено, що у зв'язку з тим, що оплата робіт можлива лише при наявності бюджетних призначень на його виконання та в межах відповідних бюджетних надходжень, яких не було, і враховуючи те, що строк дії договору до грудня 2015 року, відповідач вважає що зобов'язання по договору ним не порушені; реєстр бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів від 15 жовтня 2014 року про реєстрацію зобов'язань відповідача на суму 5 452 706 грн. за договором від 03.10.2014; регламент роботи органів державної казначейської служби України у Хмельницькій області по завершенню бюджетного 2014 року та початку 2015 року, де вказано, що 31 грудня 2014 року працювати без клієнтів; постанова КМУ від 4 червня 2014 року № 169 про деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2013 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг, якою затверджено перелік об'єктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення та обсяги їх фінансування у 2014 році за рахунок коштів, залучених у 2013 році під державні гарантії Укравтодору. Даною постановою дозволено Держагенству автодоріг організувати виконання робіт на об'єктах, перелік яких затверджений цією постановою, серед яких - Городище - Рівне - Старокостянтинів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши додані докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір підряду (поточний ремонт автодоріг) визначивши умови, права та обов'язки сторін, які є обов'язковими для них.

За ч. 1 ст. 873 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору виконав роботи на суму 313 257 грн. у грудні 2014 року, що підтверджується підписаним обома сторонами (та скріпленим їх печатками) актом прийому - передачі № 45. акт підписано 30 грудня 2014 року. За змістом п. 4.2. договору обов'язок за розрахунками за виконані роботи виникає у відповідача щомісячно за актами прийому передачі. Так, вказаний пункт визначає, що замовник бере на себе зобов'язання за договором, при наявності бюджетних призначень на його виконання та в межах відповідних фактичних надходжень з бюджету здійснювати щомісячні розрахунки за надані виконавцем послуги на підставі відповідних актів (Ф № КБ2в) та довідок (Ф № КБ 3), або попередньої оплати, яка здійснюється при наявності фінансових ресурсів у розмірі до 30% ціни договору.

Підписавши акт за грудень 2014 року, сторони та зокрема відповідач, тим самим підтвердили прийняття робіт за розрахунковий період - місяць, що узгоджується з договором. Твердження ж відповідача щодо того, що строк договору до 31 грудня 2015 року, а тому строк виконання зобов'язання не настав до уваги не приймається, оскільки даний строк визначається для всього обсягу виконаних робіт, які підлягають виконанню по договору, а оплата за грудень є виконанням обов'язку лише за один з етапів виконання робіт (за місяць), наявність якого (поетапного виконання) сторони узгодили, визначивши помісячну оплату за фактично виконану роботу.

Судом відмічається, що обов'язок оплати мав бути виконаний відповідачем до 31 грудня 2014 року включно, оскільки враховуючи розрахунковий період - місяць і правила обчислення строків, передбачених ст. 254 ЦК України (строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку) останнім днем грудня 2014 року є 31 число. З 1 січня 2015 року, при відсутності оплати виникає прострочення.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи відсутність доказів оплати робіт у встановлений строк, в відповідача виникло прострочення (порушення зобов'язань) оплати робіт за грудень 2014 р. на суму вказану в акті.

Як вбачається з матеріалів позивач виконав роботи за договором, фінансування яких має здійснюватись за бюджетні кошти (замовник бере на себе зобов'язання за цим договором, при наявності бюджетних призначень на його виконання та в межах відповідних фактичних надходжень з бюджету - п. 4.2. ). Оскільки відносини, що виникли між сторонами, є майновими, заснованими на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, тобто цивільними відносинами, суд дійшов висновку, що після підписання сторонами договору у відповідача, як замовника, виникли безумовні зобов'язання виконати договір та оплатити роботи.

Як зазначено до п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13 липня 2012 року № 01 - 06/908/2012 „Про доповнення інформаційного листа ВГС України від 15 березня 2011 року № 01 - 06/249 „Про постанови Верховного суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" за змістом ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі „Терм ЛТД", Чечеткін та Юліус проти України від 18.10.2005 року відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання. (така ж позиція викладена Рівненським апеляційним господарським судом у справі № 924/1937/14 та Верховним судом України у справі № 11 / 446)

Отже, доводи відповідача та третіх осіб щодо відсутності обов'язку у відповідача оплатити роботи у зв'язку з відсутністю бюджетних надходжень не ґрунтуються на законодавстві та умовах договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи встановлений судом факт наявності порушення зобов'язання, вимоги позивача про стягнення інфляційних і річних підлягають задоволенню. Розмір їх підтверджується розрахунком.

Згідно ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

За таких обставин, враховуючи, що виконання робіт позивача по договору здійснюється за рахунок Державного бюджету, а прострочення підтверджується доданими матеріалами вимоги про стягнення пені та штрафу (оскільки прострочення більш як тридцять днів) підлягають задоволенню. Розмір підтверджений поданим позивачем та перевіреним судом розрахунком.

Таким чином, позов обґрунтований, підтверджується належними доказами та підлягає задоволенню з покладенням судових витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Свободи, 77, код 25879878) на користь приватного підприємства "МВМ - 13" (Хмельницька область, Шепетівський район, с. Судилків, вул. Білокриницька, 4, р / р 2, Райфайзен банк Аваль, м. Київ, МФО 380805, ) 313 257 грн. (триста тринадцять тисяч двісті п'ятдесят сім грн. 00 коп.) основного боргу, 2 806, 44 грн. (дві тисячі вісімсот шість грн. 44 коп. ) 3% річних, 63 557, 48 грн. (шістдесят три тисячі п'ятсот п'ятдесят сім грн. 48 коп.) інфляційних, 34 145, 01 грн. ( тридцять чотири тисячі сто сорок п'ять грн. 1 коп.) пені, 21 927, 99 грн. ( двадцять одна тисяча дев'ятсот двадцять сім грн. 99 коп.) штрафу, 8 713, 88 грн. (вісім тисяч сімсот тринадцять грн. 88 коп.) судового збору.

Повний текст складено 23 червня 2015 року.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 5 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу

3 - відповідачу

4 - третій особі (ГУ ДКС у Хм. Обл.. м. Хмельницький, вул. Свободи, 70)

5 - третій особі - Укравтодор (м. Київ, вул. Фізкультури, 9, 03680)