ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.06.2015 Справа № 905/357/15

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Приватного підприємства «ЛІНА», м. Донецьк

до відповідача: WIGAL Sp.z.o.o, м. Краків, Польща

про: стягнення заборгованості у розмірі 19900,00 доларів США, що станом на дату подання позову за курсом НБУ становить 422875,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Аріфулін Р.З. за довіреністю №19/1 від 20.05.15р.;

від відповідача: не з'явився.

Позивач, Приватне підприємство «ЛІНА», м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до WIGAL Sp.z.o.o, м. Краків, Польща про стягнення заборгованості у розмірі 19900,00 доларів США, що станом на дату подання позову за курсом НБУ становить 422875,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем грошових зобов'язань за контрактом №2 від 08.01.2014р., додаткова угода №5 за контрактом №2 від 08.01.2014р., рахунок №4 від 24.11.2014р., міжнародна товарно-транспорта накладна А№436676 від 08.12.2014р., претензія №3 від 13.02.2015р.

Відповідно до ч.1, 2 ст.5 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.

За приписами ст. 35 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності несуть відповідальність у видах та формах, передбачених ст.ст. 33, 37 цього Закону, іншими законами України та/або зовнішньоекономічними договорами (контрактами).

Згідно п.1. ч.1. ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно п.12.2. до контракту №2 у разі неможливості врегулювання спірних питань шляхом переговорів, вони будуть вирішуватися в Господарському суді Донецької області. Застосоване законодавство - законодавство України.

Враховуючи положення вищезазначених законів, міжнародних угод та умов контракту, укладеного між сторонами, вказаний спір підлягає вирішенню в господарському суді Донецької області (відповідну правову позицію підтримує Вищий господарський суд України, постанова від 23.07.2009р. по справі № 05-6-45/39).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та просив їх задовольнити.

Відповідач не скористався правом, наданим йому статтею 59 ГПК України, і не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

З огляду на те, що матеріали справи є достатніми для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів.

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

08.01.2014р. між Приватного підприємства «ЛІНА» (надалі - Продавець) та WIGAL Sp.z.o.o, м. Краків, Польща (надалі - Покупець) було укладено контракт №2, відповідно до якого, Продавець продає, а Покупець купує недвоєний дублений напівфабрикат «вет-блу» зі шкір ВРХ (надалі - Товар), поставка здійснюється Продавцем на умовах «ІНКОТЕРМС» у редакції 2010р., передбачених цим контрактом (п.1.1., п.1.2. Договору).

Даний контракт вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31.12.2014р. (п.13.1. контракту).

Відповідний контракт, в силу ст.ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України, є підставою для виникнення у сторін майново-господарських зобов'язань.

Враховуючи статус сторін та характер правовідносин між ними, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та укладеним між ними контрактом.

Контракт підписаний без розбіжностей та скріплений печатками підприємств, а тому зазначені в ньому зобов'язання сторін є чинними, та в силу положень ст.ст. 525, 526 ЦК України є обов'язковими до виконання.

За умов п.1.4. Контракту асортимент, кількість, ціна терміни постачання узгоджуються в специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного контракта.

Згідно п.4.1. Контракту поставка Товару здійснюється Продавцем на умовах СРТ.

Відповідно п.4.1.1. Контракту вантажовідправник: Wigal sp.z.o.o., 30-720, Krakow, Ul. Saska, 4, Polska.

За умов п.6.1. Контракту платіж за товар здійснюється простим банківським переказом на наступних умовах: Покупець зобов'язаний оплатити продавцю поставлену партію товару протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку на оплату, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця, якщо інше не буде обумовлено сторонами цього контракту у відповідних специфікаціях або додатковою угодою до даного контракту.

Згідно п.10.1. Контракту товар буде поставлений протягом 14 календарних днів з моменту виставлення рахунку на оплату.

На виконання умов контракту №2 Продавцем, відповідно до виставленого рахунку на оплату №4 від 26.11.2014р., було поставлено Покупцю партію Товару на суму 92003,01 доларів США, відвантаження було 01.12.2014р., про що свідчить печатка митного контролю на вантажній митній декларації (ВМД), належним чином засвідчена копія якого міститься у матеріалах справи.

Факт поставки товару та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача, WIGAL Sp.z.o.o, м. Краків, Польща, підтверджується відміткою на міжнародній товарно-транспортній накладній А№436676, належним чином засвідчена копія якої містяться у матеріалах справи.

Відповідачем було здійснено часткову оплату отриманого товару у розмірі 72103,01 доларів США, а саме меморіальні ордери: №35436649 від 27.02.2015р. на суму 12000,00 доларів США, №35486417 від 02.03.2015р. на суму 7803,01 доларів США, №35509363 від 05.03.2015р. на суму 13500,00 доларів США, №35521325 від 06.03.2015р. на суму 12800,00 доларів США, №35584641 від 19.03.2015р. на суму 12000,00 доларів США, №35645336 від 31.03.2015р. на суму 8000,00 доларів США, №35738783 від 10.04.2015р. на суму 6000,00 доларів США, належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи.

У зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за контрактом позивачем на його адресу була надіслана претензія №3 від 13.02.2015р. з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 19900,00 доларів США. Направлення та отримання претензії відповідачем підтверджується відміткою поштового повідомлення про вручення від 23.02.2015р., належним чином засвідчена копія якої містяться у матеріалах справи.

На претензію відповідачем не було надано відповіді.

За розрахунком позивача, у зв'язку із невиконанням відповідачем умов договору за останнім утворилася заборгованість, яка на момент звернення до суду із позовом складає 19900,00 доларів США, що станом за курсом НБУ становить 422875,00 грн.

У позовній заяві позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань з повної оплати Товару в строки, передбачені умовами контракту №2 від 08.01.2014р.

Предметом судового розгляду є стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 19900,00 доларів США, що станом на дату подання позову становить 422875,00 грн. за курсом НБУ.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

За своєю правовою природою Контракт, укладений між позивачем та відповідачем, є Контрактом поставки продукції.

За приписами п.п. 1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умов п. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Стаття 692 ЦК України визначає обов'язок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за контрактом зобов'язань з поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно Контракту зобов'язань, не надано доказів відмови від цього товару та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобов'язання позивач виконав у відповідності з умовами Контракту.

На час розгляду справи, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх зобов'язань.

Відповідно ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.ст. 11, 509 ЦК України, ст.174 ГК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Оцінивши зміст договору, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором купівлі - продажу, який підпадає під правове регулювання норм ст. ст. 655-697 Цивільного кодексу України.

За умов п.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 599 ЦК України за відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

За умов ст. 610 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач поставлену продукцію оплатив не в повному обсязі.

Загальна сума заборгованості на час розгляду справи становить 19900,00 доларів США, що станом на дату подання позову за курсом НБУ становить 422875,00 грн., тому зазначена сума підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 5, 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 35 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 599, 629, 655, 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 202 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства «ЛІНА», м. Донецьк до WIGAL Sp.z.o.o, м. Краків, Польща про стягнення заборгованості у розмірі 19900,00 доларів США, що станом на дату подання позову за курсом НБУ становить 422875,00 грн. задовольнити.

Стягнути з WIGAL Sp.z.o.o (30-720, Польща, м. Краків, вул. Сашка, 4) на користь Приватного підприємства «ЛІНА» (83027, м. Донецьк, вул. Савченка, 10-Б; ) заборгованість у розмірі 19900,00 доларів США, що станом на дату подання позову за курсом НБУ становить 422875,00 грн., судовий збір у розмірі 8457,50 грн.

Зобов'язати позивача направити (вручити) відповідачу примірник нотаріально засвідченого перекладу на польську мову даного рішення. Докази направлення надати суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99