донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

24.06.2015 справа №908/375/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівСтойка О.В. Бойченка К.І., Колядко Т.М.
Представники сторін:
від позивача:не з'явився;
від відповідача:не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Альпіна", м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області
від31.03.2015р. (підписано 03.04.2015р.)
у справі№ 908/375/15-г (суддя Дроздова С.С.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "АКВІЛОН", м.Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Альпіна", м. Запоріжжя
простягнення 25 000,00 грн.
В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "АКВІЛОН", м. Дніпропетровськ (позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Альпіна", м. Запоріжжя (відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 25 000,00 грн.

В процесі розгляду справи, позивачем у суді першої інстанції в порядку ст. 22 ГПК України надано до канцелярії суду письмову заяву про уточнення позовних вимог від 20.03.2015р., в якій просив суд стягнути з відповідача суму перерахованих коштів за автозаправну станцію АБП-10 у розмірі 25 000,00 грн. Зазначені вимоги прийняті господарським судом до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 31.03.2015 р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог заявник скарги посилається на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального права.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що зобов'язання за спірним договором ним не порушувалось та відповідач і сьогодні готовий поставити на адресу позивача товар - автозаправну станцію АБП-10 після сплати останнім залишкової вартості.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.05.2015р. розгляд справи відкладався на 24.06.2015р.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Оскільки сторони, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, правом участі в судовому засіданні апеляційної інстанції не скористалися, судова колегія вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами був укладений усний договір купівлі-продажу (далі - Договір), за умовами якого відповідач зобов'язався передати на замовлення позивача товар - автозаправну станцію АБП-10 (далі за текстом - товар), а позивач - прийняти та оплатити цей товар.

Позивач 25.01.2012р. згідно виставленого відповідачем рахунку №76 від 18.01.2012р. на оплату автозаправної станції АБП-10 на загальну суму 47 000,00 грн. частково перерахував на користь останнього грошові кошти в сумі 25 000,00 грн., що підтверджується випискою банку (завірена належним чином копія міститься в матеріалах справи).

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Будь-які докази узгодження сторонами строку поставки товару та строку оплати решти його вартості в матеріалах справи відсутні.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2013р. у справі про банкрутство № 904/4079/13 Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Аквілон» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Венську Оксану Олександрівну.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України, юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Ухвалою від 17.02.2015 року господарський суд Дніпропетровської області у справі про банкрутство № 904/4079/13, продовжив строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора до 15.07.2015 року.

Під час роботи ліквідаційної комісії був виявлений факт перерахування грошових коштів від позивача на користь відповідача у розмірі 25 000,00 грн.

Позивач 25.06.2013р. надіслав на адресу відповідача претензію-вимогу з вимогою добровільно повернути перераховану суму коштів у розмірі 25 000,00 грн. протягом 7 банківських днів із дня отримання даного звернення, у зв'язку із банкрутством позивача.

Відповідач претензію-вимогу залишив без відповіді та суму перерахованих коштів у семиденний термін не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, виходячи і наведених обставин справи та вимог закону в спірних правовідносинах, відповідач є зобов'язаним поставити товар, а позивач - сплатити решту його вартості.

Оскільки сторонами не узгоджені строки виконання цих зобов'язань, то за змістом ч.2 ст. 530 ЦК України, вони мають бути виконані у семиденний термін з моменту відповідної вимоги.

Матеріали справи не містять а ні вимоги позивача щодо поставки товару, а ні вимоги відповідача щодо оплати решти суми вартості товару.

За приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Саме з наявністю такого порушення з боку продавця закон пов'язує можливість покупця відмовитися від договору.

Оскільки такої обставини не встановлено, лист позивача від 25.06.2013р. не може вважатися правомірною вимогою про повернення сплачених коштів та відмовою від договору.

Якщо сторони втратили інтерес до спірного Договору з будь-яких причин, вони можуть розірвати його у передбаченому законом порядку.

Вимога про розірвання договору в межах даної справи не заявлена, а норма статті 693 ЦК України не передбачає право суду прийняти рішення про припинення (розірвання) договору. Враховуючи, що договір сторін є діючим, законна підстава для задоволення позовних вимог про повернення суми попередньої оплати покупцеві відсутня.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку щодо порушення відповідачем умов Договору та помилково визнав спірну суму заборгованістю відповідача перед позивачем.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Запорізької області від 31.03.2015 р. у справі № 908/375/15-г слід скасувати через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими.

По справі № 908/375/15-г слід прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "АКВІЛОН", м.Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Альпіна", м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 25 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги слід покласти на позивача, стягнувши з останнього на користь відповідача судовий збір в розмірі 913,50 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Альпіна", м. Запоріжжя задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 31.03.2015 р. у справі № 908/375/15-г скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "АКВІЛОН", м.Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Альпіна", м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 25 000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Аквілон" ((49000 м. Дніпропетровськ, вул. Харківська, буд. 5, оф. 11, ідентифікаційний код юридичної особи 35596331) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Альпіна" (69063 м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 15, ідентифікаційний код юридичної особи 32765365) судовий збір за подання апеляційної скарги 913,50 грн.

Зобов'язати господарський суд Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Стойка О.В.

Судді Бойченко К.І.

Колядко Т.М.

Надр.5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. до справи

4. ДАГС

5. ГС