ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.06.15р. Справа № 904/3644/15
За позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії, м. Іллічівськ Одеської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал", м. Дніпропетровськ

про стягнення 2 476 грн. 15 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від відповідача: Сорокін В.В.- представник, дов. від 30.12.2014р. №52 юр (був присутній у судовому засіданні 03.06.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 2 476 грн. 15 коп., що складає 2 238 грн. 19 коп. - інфляційних нарахувань та 237 грн. 96 коп. - 3% річних, що нараховані внаслідок неналежного виконання умов договору від 25.09.2014р. поставки брухту кольорових металів.

Відповідач у запереченнях (вх.№34861/15 від 03.06.2015р.) на позов вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено, оскільки: - у позовній заяві не зазначено коли рахунок на оплату продукції було отримано покупцем; - неможливо чітко визначити, коли у покупця виникли зобов'язання по оплаті рахунку, і коли він їх виконав, а відтак неможливо з'ясувати, чи були у діях покупця порушення умов договору.

Позивач у клопотанні (вх. №34974/15 від 03.06.2015р.) просить розглянути справу без участі представника позивач на підставі наявних у матеріалах справи документів.

Також позивач у письмових поясненнях (вх. №37448/15 від 12.06.2015р.) зазначає, що: - оскільки акт приймання-передачі брухту та відходів кольорових металів №783/1 датований 29.10.2014р., оплату вартості відповідного товару повинно було бути здійснено не пізніше 03.11.2014р.; - відповідачем оплату було здійснено несвоєчасно, про що свідчать банківські виписки, наявні в матеріалах справи; - відповідач вказував у призначенні платежу рахунок від 29.10.2014р. №Пр/26417, що спростовує твердження відповідача про неотримання ним рахунку.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представником відповідача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2014р. між позивачем - Державним підприємством "Адміністрація морських портів України", як продавцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал", як покупцем, було укладено Договір поставки брухту кольорових металів (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого продавець передає у власність покупця товар, а покупець приймає і сплачує за товар; товар являє собою брухт кольорових металів відповідно до специфікації №1, який утворився в результаті виробничо-господарської діяльності продавця, у номенклатурі, кількості з урахуванням засміченості і за ціною, відповідно до даної специфікації, що є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з пунктом 4.3 Договору ціна, загальна вартість, номенклатура товару визначаються сторонами в специфікаціях на кожну партію товару, які після їх узгодження та підписання є невід'ємними частинами цього договору.

Відповідно до умов Специфікації №1, яка є додатком №1 до Договору (надалі - Специфікація), сторони узгодили найменування, одиницю виміру та ціну товару.

У пункті 3.3 Договору сторони передбачили, що товар вважається зданим продавцем й остаточно прийнятим покупцем згідно з Актом приймання-передачі (Додаток № 2 до Договору), відповідно до ваги за результатами зважування на складі продавця у присутності представника покупця

Розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті у вигляді попередньої оплати в розмірі 100% на погоджений обсяг товару до його відвантаження; при цьому продавець зобов'язується відвантажити весь погоджений обсяг товару протягом не більше 5ти робочих днів з моменту одержання оплати й надання покупцем автотранспорту під самовивіз; остаточна вага товару визначається шляхом його зважування на автовагах, які визначає продавець; покупець сплачує остаточну вартість товару на протязі 3-х банківських днів після підписання Акту приймання-передачі та отримання рахунку продавця (пункт 4.1 Договору).

Як вбачається позивачем було виставлено відповідачу Рахунок від 24.10.2014р. №Пр/АП000001991 на попередню оплату на суму 54 756 грн. 90 коп., що складає 31 017 грн. 60 коп. - вартість 6 462 тон алюмінію, 7 932 грн. 30 коп. - вартість 0,411 тон відходів міді та 15 807 грн. 00 коп. - вартість 0,479 тон відходів латуні.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами відповідачем було сплачено рахунок позивача у повному обсязі у сумі 54 756 грн. 90 коп.

29.10.2014р. на виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу брухт та відходи кольорових металів на загальну суму 84 618 грн. 00 коп., що складає брухт та відходи латуні масою 0,520 тон на суму 17 160 грн. 00 коп., брухт та відходи міді масою 0,660 тон на суму 12 738 грн. 00 коп. та брухт та відходи алюмінію масою 11,400 тон на суму 54 720 грн. 00 коп., про що свідчить Акт від 29.10.2014р. №783/1 приймання брухту та відходів кольорових металів (а.с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на оплату відповідачу було виставлено рахунок від 29.10.2014р. №Пр/26 417 на суму 84 618 грн. 00 коп.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням пункту 4.1 Договору відповідач повинен був оплатити у повному обсязі поставлений товар до 03.11.2014р. (включно).

Відповідачем було оплачено отриманий від позивача за Договором товар на загальну суму 84 618 грн. 00 коп., в тому числі після підписання Акту від 29.10.2014р. №783/1 приймання брухту та відходів кольорових металів - у сумі 29 861 грн. 10 коп., про що свідчать банківські виписки по рахунку позивача, а саме: - 30.12.2014р. на суму 4 861 грн. 10 коп.; - 26.01.2015р. на суму 1 000 грн. 00 коп.; - 06.02.2015р. на суму 4 000 грн. 00 коп.; - 11.02.2015р. на суму 3 000 грн. 00 коп., 13.02.2015р. на суму 4 000 грн. 00 коп.; - 19.02.2015р. на суму 4 000 грн. 00 коп.; - 27.02.2015р. на суму 9 000 грн. 00 коп.

Отже, оплату товару на суму 29 861 грн. 10 коп. відповідачем було здійснено з простроченням.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, після перерахунку інфляційні нарахування становлять 1 670 грн. 83 коп. (з грудня 2014р. по січень 2015р.), а річні згідно розрахунку - 237 грн. 96 коп. (з 04.11.2014р. по 26.02.2015р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача у повній сумі, оскільки з його вини спір доведено до суду.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал" (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Олеся Гончара, 16; ідентифікаційний код 24446930) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії (68001, м. Іллічівськ Одеської області, вул. Праці, 6; ідентифікаційний код 38728418) 1 670 грн. 83 коп. - інфляційних нарахувань, 237 грн. 96 коп. - річних та 1 827 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„23„ червня 2015р.