ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р. Справа № 911/1676/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП";

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ - НОВА";

про стягнення 50 202,62 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Грищенко О.М. (довіреність б/н від 18.08.2014 року);

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" (відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ - НОВА" (Відповідач 2) про стягнення 50 202,62 грн.

Провадження у справі № 911/1676/15 порушено ухвалою суду від 20.04.2015 року та призначено справу до розгляду на 05.05.2015 року.

В судові засідання, які відбулись 05.05.2015 року та 02.06.2015 року представники відповідачів не з'явилися, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року не виконали, у зв'язку з чим розгляд справи відкладався на 02.06.2015 року та на 11.06.2015 року відповідно.

В судовому засіданні 11.06.2015 року позивач позовні вимоги підтримав. Представники відповідачів, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, письмовий відзив на позов не надали.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання відповідачів суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представників відповідачів, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

16.04.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ - НОВА" (Покупець, відповідач 2) було укладено Договір купівлі-продажу № ТАТ/7 (надалі - Товар).

Пунктом 1.1 Договору Сторони передбачили, що цей договір визначає умови купівлі-продажу засобів захисту рослин, мікродобрив.

Предметом Договору є Товар, який належить Продавцю на момент укладення Договору або буде набутий Продацем у майбутньому (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору асортимент товару, його кількість, ціна, термін оплати та поставки, місце передачі товару визначаються у додатках, рахунках та накладних документах, що є невід'ємною частиною Договору.

Згідно пункту 2.2 Договору всі рахунки та накладні документи, що виписані в період дії даного Договору є його невід'ємною частиною.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що Покупець здійснює оплату партії Товару за ціною, вказаною в додатку та вказаною в рахунку-фактурі, що може виписуватися Продавцем.

Товар оплачується на розрахунковий рахунок Продавця в національній валюті (п. 5.2 Договору).

Оплата Товару проводиться наступним чином:

- 30 % від вартості Товару згідно з додатком оплачується Покупцем в строк до 15.06.2010 року;

- 70 % від вартості Товару згідно з додатком оплачується Покупцем в термін до 01.10.2010 року.

У доповненні № 1 до спірного Договору Сторони погодили найменуваня Товару, одиницю виміру, кількість, ціну та загальну вартість товару.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання зобов'язань за Договором Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО" було поставлено відповідачу 2 Товар на загальну суму 36 102,00 грн. про що свідчить підписана повноважними представниками Сторін без будь-яких зауважень та заперечень видаткова накладна № РН-00064/1 від 25.05.2010 року на суму 36102,00 грн. та довіреність № 24 від 17.05.2010 року на отримання ТМЦ.

12.05.2010 року Продавцем - ТОВ "ТАТ-АГРО" було виставлено відповідачу 2 рахунок-фактуру № СФ-0000063 на суму 36102,00 грн.

Однак, незважаючи на положення чинного законодавства України та умов Договору (п. 5.1), відповідач 2 своєчасно та в повному обсязі отриманий Товар не оплатив, розрахувався частково на суму 10 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку ТОВ "ТАТ-АГРО" від 10.02.2012 року (копія наявна в матеріалах справи), у зв'язку з чим, за ним утворилась прострочена заборгованість в сумі 26 102,00 грн., що відповідачем 2 не заперечено і не спростовано.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням відповідачем 2 взятого на себе грошового зобов'язання щодо оплати вартості отриманого Товару згідно спірного Договору у Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО" виникло право вимоги до відповідача 2 щодо нарахування штрафу, пені, 3 % річних, інфляційних втрат на суму простроченого платежу.

У відповідності до ч. 1 статті 510 Цивільного кодексу України визначено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Приписами статті 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. (стаття 516 Цивільного кодексу України).

17.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО" (далі - Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НЕЗАЛЕЖНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ" (далі - Новий кредитор) укладено Угоду № 17-30/12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), за умовами якої Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря - Нова" (далі - Боржник) зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості, пені, 3 % річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних втрат, набутих Первісним кредитором на підставі Договору купівлі-продажу № ТАТ/7 від 16.04.2010 року.

Відповідно до п. 1.2 Угоди № 17-30/12 Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в існуючому розмірі заборгованості в сумі 26 102,00 грн., а також в нарахованому розмірі пені, 3% річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних втрат за весь період існування прострочення виконання Боржником грошового зобов'язання на підставі Договору купівлі-продажу № ТАТ/7 від 16.04.2010 року.

Згідно з п. 2.1 Угоди № 17-30/14 вартість зобов'язання, що відступається за даною Угодою, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 50 000,00 грн.

Пунктом 4.1 Угоди № 17-30/12 передбачено, що Первісний кредитор зобов'язаний передати Новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору.

Згідно з п. 4.3 Угоди № 17-30/12 Первісний кредитор зобов'язаний сповістити боржника про поступку права вимоги за цією угодою.

На виконання умов даної Угоди № 17-30/12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 17.12.2012 року Первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО" відповідно до Акту прийому-передачі документів б/н від 17.12.2012 року передав, а Новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "НЕЗАЛЕЖНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ" прийняв документи, що підтверджують право вимоги виконання зобов'язання Боржником Новому кредитору.

Також, на виконання п. 4. 3 Угоди № 17-30/12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 17.12.2012 року, 03.06.2014 року Первісний кредитор надіслав Боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ - НОВА" повідомлення б/н від 17.12.2012 року про заміну кредитора у зобов'язанні (докази надіслання містяться в матеріалах справи).

16.01.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАЗУС-ПРО", що є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕЗАЛЕЖНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ" (далі - Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" (далі - Новий кредитор, позивач) було укладено Угоду № 16-30/14 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), відповідно до якої Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ - НОВА" (далі - Боржник) зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості, пені, 3 % річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних втрат, набутих Первісним кредитором на підставі Договору купівлі-продажу № ТАТ/7 від 16.04.2010 року та Угоди № 17-30/12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 17.12.2012 року, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання щодо оплати вартості отриманого Товару на підставі Договору купівлі-продажу № ТАТ/7 від 16.04.2010 року.

Відповідно до п. 1.2 Угоди № 16-30/14 Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в існуючому розмірі заборгованості в сумі 26 102,00 грн., а також в нарахованому розмірі пені, 3% річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних втрат за весь період існування прострочення виконання Боржником грошового зобов'язання на підставі Договору купівлі - продажу № ТАТ/7 від 16.04.2010 року.

Згідно з п. 2.1 Угоди № 16-30/14 вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 50 000,00 грн.

Пунктом 4.1 Угоди № 16-30/14 передбачено, що Первісний кредитор зобов'язаний передати Новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання Боржником новому кредитору.

Згідно з п. 4.3 Угоди № 16-30/14 Первісний кредитор зобов'язаний сповістити Боржника про поступку права вимоги за цією угодою.

На виконання умов Угоди № 16-30/14 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 16.01.2014 року Первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "КАЗУС-ПРО" відповідно до Акту прийому-передачі документів б/н від 16.01.2014 року передав, а Новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" прийняв документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору.

Також, на виконання п. 4.3 Угоди № 16-30/14 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 16.01.2014 року Первісний кредитор надіслав Боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ-НОВА" повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні (докази надіслання містяться в матеріалах справи).

За Угодою № 16-30/14 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 16.01.2014 року, позивач одержує право замість Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЗУС-ПРО" вимагати від відповідача 2 сплати грошової суми в розмірі, визначеному в п. 2.1 цієї Угоди.

Таким чином, позивачу передано право вищезазначеної вимоги до відповідача 2 у відповідності до норм чинного законодавства України та із дотриманням положень статті 514 ЦК України.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за Угодою № 16-30/14 від 16.01.2014 року про зміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), 14.04.2014 року між відповідачем 1 - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП», як Поручителем, та позивачем, як Кредитором, укладено Договір поруки № 14-04-2014-30 (далі - Договір поруки), відповідно до пункту 1.1 якого відповідач-1 поручається перед позивачем за виконання обов'язку відповідачем 2 щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості, пені, 3% річних, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних втрат у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням відповідачем-2 грошового зобов'язання згідно Договору купівлі-продажу № ТАТ/7 від 16.04.2010 року та Угоди, передбаченими ст. 2 цього договору (далі- Основний договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки, під Основним договором в цьому Договорі розуміють Угоду № 16-30/14 про заміну кредитора у зобов'язанні від 16.01.2014 року, укладену згідно Договору купівлі-продажу № ТАТ/7 від 16.04.2010 року.

Згідно з п. 3.1 Договору поруки відповідальність відповідача-1 перед позивачем обмежується сплатою заборгованості, пені, 3% річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних втрат у сумі 75 000,00 грн.

Пунктом 4.1 Договору поруки сторони погодили, що у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) відповідачем 2 обов`язку за основною угодою, позивач вправі звернутись із вимогою про виконання як до відповідача 2, так і до відповідача 1, які несуть солідарну відповідальність.

Відповідно до змісту ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Статтею 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача 1 було надіслано вимогу № 05-30/14 від 05.05.2014 року, якою позивач просив в триденний термін із моменту отримання вимоги виконати взяті на себе зобов'язання згідно Договору поруки (вимога одержана директором відповідача-1 08.05.2014 року, про що свідчить відмітка останнього на надісланій вимозі).

Відповідач 1 надіслав позивачу відповідь № 30-05-2014 року від 12.05.2014 року на вищезазначену вимогу, якою повідомив позивача, що не може виконати взяті на себе зобовязання за Договором поруки, посилаючись на складне фінансове становище товариства.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем 2 грошового зобов'язання за Договором купівлі-продажу № ТАТ/7 від 16.04.2010 року враховуючи положення Угоди № 16-30/14 про заміну кредитора у зобов'язанні від 16.01.2014 року та Договору поруки № 14-04-2014-30 від 14.04.2014 року, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 50 202,62 грн. заборгованості з яких 26 102,00 грн. основного боргу (часткова сплата боргу в сумі 10 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 10.02.2012 року на суму 10 000,00 грн.), 3 610,20 грн. штрафу та 5 737, 78 грн. пені (за період з 16.06.2010 року по 10.03.2015 року) на підставі п. 8.3 Договору, 3 916,48 грн. 3% річних (за період з 16.06.2010 року по 10.03.2015 року), 10 810,10 грн. інфляційних (за період з серпня 2010 року по лютий 2015 року) в порядку ст. 625 ЦК України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пункт 8.3 Договору передбачає, що у випадку несвоєчасної оплати товару згідно пункту 5.3 Договору покупець зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 10% від суми неоплаченого товару та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Згідно пункту 8.4 Договору сторони домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним Договором.

Крім того, сторони, відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за просторочення виконання зобвязань за даним Договором, здійснюється без обмеження строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нарахована пеня за фактичні періоди прострочення платежів у відповідності до п. 8.3 Договору та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» в межах заявленого періоду в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, існування якої відповідачем не заперечено та не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача та фактів прострочення платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення штрафу, пені, річних та інфляційних.

Однак, судом було виявлено помилки в нарахуванні пені та 3 % річних, зокрема арифметичні помилки в періодах нарахування, внаслідок чого загальна кількість днів безпідставно збільшена, що не впливає на обсяг задоволення позовних вимог у відповідній частині, оскільки за розрахунком суду нараховано більшу суму пені, ніж заявлено в позові. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення пені в межах позовних вимог, що склаладє 5737,78 грн., також підлягає задоволенню вимога про стягнення 3 916,48 грн. 3 % річних.

Перевіривши розрахунок інфляційних, суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним, а відтак вимога про стягнення з відповідачів 10 810,10 грн. інфляційних підлягає задоволенню в заявленому розмірі.

Крім того, в порушення п. 8.3 Договору щодо сплати штрафу в розмірі 10 % від вартості неоплаченого товару, позивачем помилково нараховано штраф на суму боргу згідно накладної, яка складає 36 102,00 грн., відповідно штраф заявлений в сумі 3 610,20 грн., однак сума вартості неоплаченого товару складає 26 102,00 грн., у зв'язку з чим з відповідачів підлягає стягненню штраф у розмірі 2610,20 грн.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 49 176,56 грн., а саме 26 102,00 грн. основного боргу, 2 610,20 грн. штрафу, 5737,78 грн. пені, 3 916, 48 грн. 3% річних та 10 810,10 інфляційних.

Крім того, враховуючи, що між позивачем та відповідачем 1 укладено Договір поруки № 14-04-2014-30 від 14.04.2014 року, умовами якого сторони погодили, що відповідач 1 несе солідарну відповідальність перед позивачем в зв'язку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням відповідачем 2 грошового зобов'язання згідно Договору купівлі-продажу № ТАТ/7 від 16.04.2010 року та Угоди № 16-30/14 від 16.01.2014 року про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), суд дійшов висновку, що відповідна сума підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Також позивачем заявлено до стягнення солідарно з відповідачів витрати на оплату послуг адвоката в сумі 4000,00 грн., посилаючись на те, що для отримання правової допомоги по підготовці та написанню позовної заяви про стягнення з відповідачів заборгованості він звертався до адвоката, на підтвердження чого надав суду Договір № 02-3/02-15 про надання адвокатських послуг від 02.02.2015 року, укладений з адвокатом Грищенко О.М., відповідно до п. 1.1 якого адвокат Грищенко О.М. зобов`язався надати позивачу правову допомогу щодо аналізу правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачами на підставі Договору купівлі-продажу № ТАТ/7 від 16.04.2010 року, Угоди № 16-30/14 від 16.01.2014 року про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) та на підставі Договору поруки № 14-04-2014-30 від 14.04.2014 року. Факт здійснення відповідних витрат підтверджується платіжним дорученням № 63 від 11.03.2015 року на суму 4000,00 грн., факт надання послуг адвокатом підтверджується посвідченням адвоката Грищенка О.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Пунктом 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Згідно ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті, зокрема, за послуги адвоката, покладаються при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На думку суду, розмір таких витрат, є обґрунтованим та співрозмірним з проведеною роботою адвоката по підготовці позовних матеріалів та супроводженню спору у суді.

Згідно з п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду Україн від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Згідно з ч. 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, що сплачений позивачем, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а при солідарному стягненні на обох відповідачів в рівних частках.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позов задоволено частково, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та оплаті послуг адвоката покладаються судом на відповідачів в розмірі, пропорційному задоволеним позовним вимогам (відповідно 1789,66 грн. витрат по сплаті судового збору та 3 918,25 грн. витрат на послуги адвоката) порівну по 2853,95 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" (08633, Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ - НОВА" (86252, Донецька обл., Шахтарський р-н, с. Золотарівка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, буд. 40, корпус 5, офіс 526, ) 26 102 грн. (двадцять шість тисяч сто дві гривні) 00 коп. основного боргу, 2610 грн. (дві тисячі шістсот десять гривень) 20 коп. штрафу, 5737 грн. (п'ять тисяч сімсот тридцять сім гривень) 78 коп. пені, 3916 грн. (три тисячі дев'ятсот шістнадцять гривень) 48 коп. 3% річних, 10 810 грн. (десять тисяч вісімсот десять гривень) 10 коп. інфляційних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" (08633, Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, буд. 40, корпус 5, офіс 526, ) 2853 грн. (дві тисячі вісімсот п'ятдесят три гривні) 95 коп. судових витрат.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОРЯ - НОВА" (86252, Донецька обл., Шахтарський р-н, с. Золотарівка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, буд. 40, корпус 5, офіс 526, ) 2853 грн. (дві тисячі вісімсот п'ятдесят три гривні) 95 коп. судових витрат.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

5. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 15.06.2015 р.

Суддя Т.П. Карпечкін