РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015Справа №910/12411/15

За позовомПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"
До Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
Простягнення 109 417 273,93 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Астахов Р.М., представник, довіреність № 13-11-14183 від 15.06.2015
Від відповідача: Мединський М.М., представник, довіреність № б/н від 22.05.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулося до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 109 417 273,93 грн. заборгованості за генеральною угодою про порядок проведення міжбанківських операцій від 22.11.2006 № 1.79 і додатками до неї.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/12411/15 від 15.05.2015, яку призначено до розгляду на 02.06.2015.

Ухвалою від 02.06.2015 розгляд справи було відкладено на 16.06.2015 за клопотанням відповідача, мотивованим неявкою з поважних причин його представника.

16.06.2015 в ході розгляду по суті позовних вимог представник Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" підтримав заявлені вимоги, які ґрунтуються на порушенні Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" строків розрахунків за генеральною угодою про порядок проведення міжбанківських операцій і додатковими угодами до неї.

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" у відзиві на позовну заяву та його представник у судових засіданнях заперечували проти задоволення позову, посилаючись на обставини запровадження тимчасової адміністрації і призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та особливу процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, дія якої виключає підстави для стягнення коштів з відповідача в загальному порядку в межах позовного провадження. При цьому, обставини прострочення у правовідносинах з позивачем відповідач жодним чином не заперечив, факт наявності несплаченої заборгованості і розрахунок позивача не спростував.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство комерційний банк "Надра", яке у подальшому змінило найменування на Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", 22.11.2006 уклали генеральну угоду про порядок проведення міжбанківських операцій № 1.79, предметом якої сторони встановили визначення загального порядку здійснення міжбанківських операцій, а також умов укладення угод щодо здійснення конверсійних операцій з надання міжбанківських кредитів та депозитів у вільноконвертованих і неконвертованих валютах.

У розділі 2 генеральної угоди було надано визначення термінам, що використовуватимуться при співпраці.

Згідно з п. 3.1 генеральної угоди в її межах було передбачено укладення сторонами угод щодо наданню міжбанківських кредитів та міжбанківських депозитів.

Відповідно до п.п. 5.2.1 генеральної угоди сторони надають одна одній короткотермінові міжбанківські кредити та міжбанківські депозити у вільноконвертованій валюті та неконвертованій валюті й українській гривні.

У п. 5.1 генеральної угоди зазначено, що умови угод, які укладаються відповідно до цієї генеральної угоди, визначаються у кожному конкретному випадку шляхом проведення переговорів між уповноваженими співробітниками сторін за допомогою системи REUTERS DEALING або іншими узгодженими засобами зв'язку.

Згідно з п.п. 5.2.3 генеральної угоди при переговорах сторони домовляються про основні умови угод, а сам: сума і валюта операцій; дата надання міжбанківських кредитів та міжбанківських депозитів; дата повернення міжбанківських кредитів та міжбанківських депозитів і сплати відсотків; відсоткова ставка; реквізити постачання і повернення коштів; умови забезпечення міжбанківських кредитів та міжбанківських депозитів; час надання і повернення кредиту/депозиту (якщо необхідно); особливі умови (у разі потреби).

Також, сторони погодили, після узгодження умов угоди, зазначених у п. 5.2.3, за допомогою системи REUTERS DEALING або по телефону сторони протягом того ж дня обмінюються підтвердженнями по системі S.W.I.F.T. відповідно до форматів S.W.I.F.T. Таке підтвердження повинно містити посилання на реєстраційний номер угоди; найменування сторін, що домовилися; дату укладання угоди; суму і валюту операції; дати надання та повернення кредиту/депозиту; відсоткову ставку; суму відсотків до сплати; платіжні інструкції, де приведені повні реквізити сторін; особливі умови і примітки (у разі потреби), у тому числі граничний час надходження (повернення) коштів, умови забезпечення (п.п. 5.2.4, 5.2.5).

У поданому позові Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" відмічає, що на виконання наведених умов генеральної угоди 02.12.2011 сторонами було укладено угоду про надання позивачем відповідачеві міжбанківського кредиту на суму 100 000 000,00 грн. зі строком повернення до 29.12.2011 та сплатою 25 % річних у кінці строку. Умови надання та повернення міжбанківського кредиту були погоджені сторонами за допомогою системи REUTERS DEALING та підтверджені по системі S.W.I.F.T.

Окремими угодами за допомогою системи REUTERS DEALING, підтвердженими по системі S.W.I.F.T. сторонами неодноразово продовжувався строк користування міжбанківським кредитом.

За твердженнями позивача, не запереченими відповідачем, востаннє, 13.01.2015 між сторонами генеральної угоди було укладено угоду про надання Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" міжбанківського кредиту на умовах ролл-овер (пролонгація попередньо наданої позики) на суму 100 000 000,00 грн. зі строком повернення 06.02.2015 та сплатою 16 % річних у кінці строку. Умови надання та повернення міжбанківського кредиту було погоджено за допомогою системи REUTERS DEALING та підтверджено по системі S.W.I.F.T.

Наведені твердження позивача про надання міжбанківських кредитів знаходять своє документальне підтвердження в матеріалах справи, де містяться копії тікетів REUTERS DEALING та підтвердження за системою S.W.I.F.T. (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication).

13.01.2015 позивачем і відповідачем укладено додаткову угоду № 7 до генеральної угоди № 1.79 про порядок проведення міжбанківських операцій від 22.11.2006, у якій сторони дійшли згоди відносно того, що відсотки за міжбанківськими кредитами, наданими відповідно до угод на умовах ролл-овер на суму 100 000 000,00 грн., що були укладені 12.09.2014, 10.10.2014, 07.11.2014, 05.12.2014, 15.12.2014 та нараховані за відповідні період мають бути сплачені Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" 06.02.2015.

У п. 21 зазначеної додаткової угоди № 7 сторони погодили, що всі інші умови генеральної угоди та підтвердження укладення угод, здійснені відповідно до умов генеральної угоди, залишаються без змін і сторони підтверджують за ними свої зобов'язання.

Згідно з п.п. 5.2.16.1 генеральної угоди позичальник зобов'язаний повернути суму кредиту і відсотки за користування ним у термін, зазначений у підтвердженні, а також сплатити неустойки (штрафні санкції) у випадку невиконання зобов'язань.

Відповідно до п. 6.1 генеральної угоди за невиконання або неналежне виконання умов угод, укладених на основі цієї угоди сторони зобов'язуються відповідати в межах розмірів збитків, заподіяних протилежній стороні і відповідно до чинного законодавства України.

За несвоєчасне перерахування коштів (цілком або частково) винна сторона сплачує постраждалій неустойку (штрафні санкції) по операціях в українській гривні - у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період сплати неустойки за кожен календарний день прострочення.

З посиланням на наведені пункти укладених правочинів позивач просить суд стягнути з відповідача суму в розмірі 109 417 273,93 грн., яка складається з

- 1 000 000 000,00 грн. заборгованості за тілом міжбанківського кредиту станом на 02.03.2015;

- 6 706 849,31 грн. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом за період з 12.09.2014 по 02.03.2015;

- 2 564 383,56 грн. пені за порушення строку сплати кредиту за період з 07.02.2015 по 02.03.2015;

- 146 041,06 грн. пені за порушення строку сплати відсотків за користування кредитом за період з 07.02.2015 по 02.03.2015.

10.02.2015 відповідачем отримано письмову вимогу позивача про погашення заборгованості від 10.02.2015 № 1-2-2029, якою Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" вимагало від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" протягом трьох днів з дати отримання такої вимоги погасити суму міжбанківського кредиту, сплатити проценти за користування ним і нараховану пеню.

Укладений сторонами правочин - генеральна угода про порядок проведення міжбанківських операцій від 22.11.2006 № 1.79 є змішаним договором, оскільки вміщує в собі умови, що регулюються, зокрема, положеннями чинного законодавства про договір позики (кредиту), про договір банківського вкладу, надання послуг та ін.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У ч. 1 та ч. 3 ст. 1058 Цивільного кодексу України вказується, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Як вже вказувалося, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" не заперечує факт прострочення у правовідносинах з позивачем за первісним позовом, а обставини надання сторонами міжбанківських кредитів одна одній доведені належними доказами.

Зважаючи на викладене й враховуючи наведені положення чинного законодавства, позовні вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" боргу та пені є правомірними, тобто обраний спосіб захисту порушеного права відповідає законодавству, проте вони не можуть бути задоволені судоми на даний час з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Як слідує з матеріалів справи, на підставі постанови Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" від 02.03.2015 № 150 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" від 02.03.2015 № 51, згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова Владислава Володимировича.

Інформація про запровадження тимчасової адміністрації у банку і призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є загальнодоступною на веб-сайті такого Фонду, тобто є загальновідомою.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під тимчасовою адміністрацією слід розуміти процедуру виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банту України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку та своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Зважаючи на те, що до відповідача застосовано процедуру виведення з ринку як неплатоспроможного банку, до спірних правовідносин сторін підлягає застосуванню Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" незалежно від моменту звернення позивача до суду, а з огляду на необхідність правильного вирішення спору, враховуючи всі об'єктивно існуючі обставини.

Згідно з п. 1, п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 названого Закону передбачено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті не поширюється та зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону термін "вкладник" вживається у значенні фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

За змістом цієї норми, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття "вкладник", а тому, на них не поширюються винятки з обмеження, встановленого у п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону.

Разом з тим, заявлена до стягнення заборгованість не може бути стягнута з відповідача, оскільки через початок процедури виведення банку з ринку як неплатоспроможного, до спірних правовідносин сторін слід застосовувати положення, якими врегульований порядок задоволення грошових вимог осіб, які мають підтверджені грошові вимоги до неплатоспроможного банку, строк виконання яких настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитор банку - це юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Отже, у даному випадку виключення, що передбачені п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", до спірних правовідносин не застосовуються, тому що позивач фактично виступає кредитором відповідача.

Як було встановлено вище, зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виникли з окремих угод про надання міжбанківських кредитів в межах генеральної угоди про порядок проведення міжбанківських операцій, внаслідок чого у даної юридичної особи виникло грошове зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, що нею виконано не було.

Таким чином, з урахуванням наведених вище приписів чинного законодавства, суд дійшов висновку, що Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" є саме кредитором Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", вимоги якого згідно зі ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час дії тимчасової адміністрації не задовольняються.

Розглядаючи спір по суті, судом враховано, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій. У матеріалах справи відсутні докази про те, що уповноважена особа Фонду дала дозвіл на погашення Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", спірної заборгованості. Тому, стягнення за рішенням суду в межах даного спору заявленої до стягнення Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" заборгованості після запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" від 02.03.2015 № 150 є неможливим та таким, що не відповідає приписам ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Порядок та строки подання кредиторських вимог встановлено ст.ст. 45, 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідно до яких Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" та "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до Банку.

У даному випадку позивач є кредитором банку, що визнаний неплатоспроможним та знаходиться в тимчасовій адміністрації, тому всі кредиторські вимоги позивача не підлягають задоволенню, а повинні розглядатися лише в процедурі ліквідації в порядку, передбаченому ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та відповідно до вимог цього спеціального нормативного акту, у процедурі ліквідації банку та в порядку особливої черговості.

За наведених обставин, позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" відхиляється судом повністю,

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної

скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги

рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи

апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 25.06.2015 р.