ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Справа № 915/2118/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Палій В.В. і Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Зерноприймальний комплекс "Інтерагротранс", м. Миколаїв,

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.04.2015

зі справи № 915/2118/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ Трейдінг Україна", м. Київ (далі - Позивач),

до товариства з обмеженою відповідальністю "Зерноприймальний комплекс "Інтерагротранс" (далі - Відповідач)

про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

Позивача - Македонського Г.Д.,

Відповідача - не з'яв.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано (з урахуванням подальшої зміни предмета позову) про стягнення 222 520 678,40 грн. вартості насіння соняшнику некласного врожаю 2014 року, що було передане в кількості 34 768,856 тонни на зберігання Відповідачу на підставі договору складського зберігання від 12.08.2014 № 5 (далі - Договір).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.02.2015 (суддя Семенчук Н.О.): копії матеріалів даної справи направлено до прокуратури Миколаївської області; провадження у справі зупинено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 (колегія суддів у складі: Лавриненко Л.В. - головуючий, Пироговський В.Т. і Будішевська Л.О.): задоволено апеляційну скаргу Позивача; згадану ухвалу місцевого господарського суду скасовано; справу передано до господарського суду "для подальшого розгляду".

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Відповідач просить скасувати оскаржувану постанову апеляційної інстанцій з даної справи, а ухвалу місцевого господарського суду від 25.02.2015 залишити без змін. Скаргу мотивовано прийняттям відповідної постанови з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Позивач заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх безпідставність та про законність і обґрунтованість постанови апеляційного господарського суду, та просить останню залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги.

За результатами цього розгляду Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Суд першої інстанції у винесенні ухвали від 25.02.2015 з цієї справи виходив, зокрема, з таких обставин і висновків.

Відповідачем подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі на підставі частини першої статті 79 ГПК України до одержання від органу досудового розслідування відомостей про результати проведення перевірки заяви Позивача в рамках кримінального провадження № 0006499.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на порушення Відповідачем умов Договору, відповідно до якого:

- Позивачем передано на зберігання Відповідачу, який є зерновим складом (у розуміння Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні"), 34 768,856 тонни насіння соняшнику некласного врожаю 2014 року (далі - Зерно), що підтверджується складськими квитанціями;

- Відповідач зобов'язаний на першу вимогу Позивача відвантажити продукцію, навіть якщо строк її зберігання не закінчився, з урахуванням технічних можливостей обладнання та норм відвантаження Відповідача, попередивши Відповідача у строк не пізніше ніж 1 банківський день до моменту отримання продукції (пункт 4.1.6).

Згідно із заявкою від 14.11.2014 № 14/11/14-4 Позивач звернувся до Відповідача з вимогою повернути йому Зерно шляхом відвантаження його на автотранспорт починаючи з 15.11.2014 за довіреністю від 14.11.2014 № 5096 через Литвинова О.А. При цьому Позивач гарантував оплату послуг з відвантаження.

17.11.2014 Позивач направив Відповідачу листа № 17.11.2014-8 з пропозицією допустити на відвантаження додатковий автонавантажувач для пришвидшення процесу відвантаження Зерна, якого було отримано 21.11.2014.

Позивач зазначає, що:

- Відповідач відмовився від завантаження зерна на надані Позивачем "об'єкти транспорту", на підтвердження чого надає акт відмови від 21.11.2014 № 1410-1650 підприємства "СЖС Україна", в якому зазначено, що представник Відповідача Білик С.І. від підпису відмовився, що засвідчено підписом менеджера Позивача Кривова С.І.;

- слідчим відділом Центрального районного відділу Миколаївського міського управління МВС України в Миколаївській області здійснюються слідчі дії по кримінальному провадженню № 0006499 за фактом вчинення дій, що мають ознаки заволодіння майном Позивача і що спричинили Позивачу матеріальну шкоду на загальну суму 300 000 000 грн. та мають ознаки злочину, передбаченого частиною п'ятою статті 191 Кримінального кодексу України.

Слідчим названого слідчого відділу Семеновою О.Л. було проведено ознайомлення із вмістом зерносховищ Відповідача та складено протокол тимчасового доступу до речей і документів від 19.12.2014 та опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді. Відповідно до згаданого опису два з чотирьох зерносховищ Відповідача були порожні, а в інших двох знаходилася біомаса та макуха.

На думку Позивача, матеріали зазначеного кримінального провадження містять інформацію, що може свідчити про відсутність Зерна у зерносховищах Відповідача, який згідно з Договором був зобов'язаний забезпечити його зберігання.

За умовами Договору:

- зерновий склад зобов'язаний: забезпечити доступ Позивачеві та/або уповноваженій ним особі до Зерна для проведення огляду протягом строку його зберігання; щомісяця та/або за запитом Позивача проводити звірку наявності продукції та підписувати двосторонній акт звірки ТМЦ (пункти 4.1.11, 4.1.12);

- Позивач зобов'язаний не пізніше ніж за 3 дні до відвантаження (переоформлення) продукції провести з Відповідачем звірки кількості продукції, що перебуває на зберіганні (пункт 5.1.7);

- Відповідач завантажує транспортний засіб Позивача за умови попереднього узгодження дати відвантаження згідно з пунктом 3.5 даного договору. В разі неузгодження дати відвантаження Відповідач не несе відповідальності за збитки поклажодавця від простою транспорту та інші пов'язані з цим збитки Позивача (пункт 5.1.10);

- про наміри забрати продукцію зберігання Позивач письмово повідомляє Відповідача не пізніше ніж за 1 банківський день до моменту отримання продукції (пункт 3.5);

- відвантаження продукції із зберігання або переоформлення від Позивача іншому власнику проводиться відповідно до наказу про відпуск на підставі письмової заяви Позивача, скріпленого підписом та печаткою Відповідача, в його присутності або в присутності його уповноваженого представника при умові надання першого оригіналу складського документа на Зерно та довіреності на отримання ТМЦ. Особа, зазначена у довіреності на отримання ТМЦ, виданій Позивачем, має повноваження на отримання документів, які Відповідач видає у відповідності до даного договору (пункт 3.6).

У заявці від 14.11.2014 № 14/11/14-4 особою на отримання товарно - матеріальних цінностей зазначений Литвинов О.А за довіреністю від 14.11.2014 № 5096, акт відмови від 21.11.2014 № 1410-1650 підприємства "СЖС Україна" засвідчений підписом менеджера Позивача Кривова С.І., при цьому Кривов С.І. не був визначений уповноваженою особою на отримання товарно - матеріальних цінностей у згаданій заявці, на яку посилається Позивач. Оригіналів довіреностей від 14.11.2014 № 5096 і від 17.11.2014 № 5098 Позивач суду не надав, пояснивши, що оригінал довіреності від 14.11.2014 № 5096 надати не може, оскільки він був переданий Відповідачеві, а Відповідач посилається на те, що оригінал даної довіреності йому не надавався. Представник Відповідача зазначив також про те, що у Відповідача є сумніви стосовно обсягів фактично переданої на зберігання продукції, що ж до наявності чи відсутності насіння соняшнику врожаю 2014 року, то "продукція на складах якась є", але яка саме і в якому обсязі - він повідомити не може.

Відтак розгляд справи по суті "на даний момент" неможливий, а матеріали справи необхідно направити до прокуратури "для проведення перевірки щодо встановлення факту наявності чи відсутності в діях посадових осіб позивача та відповідача при передачі та прийнятті насіння соняшнику врожаю 2014 року на зберігання, здійснення зберігання відповідачем та виконанні зобов'язання щодо повернення зерна позивачеві ознак кримінального злочину і прийняття відповідного процесуального рішення згідно норм Кримінального процесуального кодексу України".

Судом апеляційної інстанції додатково з'ясовано та зазначено таке.

Місцевим господарським судом не наведено жодного правового обґрунтування неможливості розгляду цієї справи за наявними в ній доказами, не звернуто уваги на існування кримінального провадження № 0006499, порушеного за фактом вчинення дій, спрямованих на заволодіння майном Позивача, не обґрунтовано правових підстав для направлення копій матеріалів справи до прокуратури за наявності вже порушеного кримінального провадження.

Причиною подання касаційної скарги стала незгода Відповідача із скасуванням судом апеляційної інстанції ухвали місцевого господарського суду про направлення копій матеріалів даної справи до прокуратури Миколаївської області та зупинення провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування.

При цьому надіслання господарським судом матеріалів відповідним посадовим особам та органам можливе згідно із статтею 90 ГПК України, за якою якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення прокурору або органу досудового розслідування. Інших випадків надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування ГПК України не передбачено.

У даному разі, як вбачається з матеріалів справи, місцевий господарський суд ніякого повідомлення прокурору чи слідчому органу не надсилав, та в цьому й не було необхідності з огляду на з'ясовану тим же судом наявність кримінального провадження № 0006499.

До того ж, як правильно зазначено апеляційним господарським судом, місцевий господарський суд не навів правового обґрунтування неможливості розгляду даної справи за наявними доказами.

Отже, у місцевого господарського суду не було підстав для зупинення провадження в даній справі, і пункт 2 частини другої статті 79 ГПК України застосований ним у спірних правовідносинах неправильно, в зв'язку з чим апеляційний господарський суд обґрунтовано скасував відповідну ухвалу місцевого господарського суду.

Доводи касаційної скарги наведеного не спростовують. Не береться до уваги й посилання скаржника на те, що "постановою Одеського апеляційного господарського суду (арк. 3, абз. 7) зроблено неправомірний висновок, що виходячи з вказаного документу (тобто поданого Позивачем актом протоколу доступу до речей і документів від 19.12.2014) встановлено факт відсутності насіння соняшникова на складах Відповідача". Насправді у відповідному положенні оскаржуваної постанови (за її змістом) не наведено ніякого висновку апеляційного господарського суду, а викладаються доводи (аргументи) Позивача щодо обґрунтування необхідності зміни предмета позову у справі.

Таким чином, визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 зі справи № 915/2118/14 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Зерноприймальний комплекс "Інтерагротранс" - без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя В. Палій

Суддя В. Харченко