РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015Справа №910/9528/15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
провідшкодування шкоди в порядку регресу 27 167,54 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від позивачаКулик А.В. - представник за довіреністю № 0114-47 від 11.03.15;
від відповідачів не з'явились

В судовому засіданні 24.06.15 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування шкоди в порядку регресу 27 167,54 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "СК " Українська страхова група" на підставі договору добровільного страхування транспортних засобів № 28-0199-2700/13-35 від 02.12.2013р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Subaru", державний номер АА 4604 КХ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "Opel", державний номер АА 3766 СН, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", позивачем було направлено останньому регресну вимогу. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму збитків, позивач просить стягнути з відповідача 27 167,54 грн. в якості виплати страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 порушено провадження у справі № 910/9528/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 20.05.2015.

06.05.2015 на адресу Господарського суду м. Києва надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу "Opel", державний номер АА 3766 ОН.

19.05.2015 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 суд задовольнив клопотання відповідача та в порядку ст. 77 ГПК України відклав розгляд справи на 03.06.2015.

У судове засідання, призначене на 03.06.2015, з'явився представник позивача, який надав документи письмові пояснення по суті спору та заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для можливості надання додаткових доказів по справі та подав письмове клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, про поважні причини неявки суд не повідомив, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 03.06.15 задоволено клопотання позивача. Продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 24.06.15.

В судове засідання 24.06.15 представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача вимоги ухвали суду не виконав, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 390, з якого вбачається, що ухвалу про відкладення розгляду справи від 03.06.15 відповідач отримав 09.06.15.

Зважаючи на те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

02 грудня 2013 року за генеральним договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700-AVIS ПрАТ «СК "Українська страхова група» (далі - позивач) було застраховано автомобіль марки "SUBARU", державний номер АА 4604 КХ, (п. 35 Додатку № 1 до договору) страхувальник - ПІІ «Віп-Рент», строк дії страхового полісу з 07.12.2013 по 06.12.2014.

З Довідки № 9417203 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 26.07.2014р. в м. Києві на проспекті Оболонському мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів: «Nissan», державний номер АІ 3478 ВХ, що належить Леонтьєвій Владлені Вадимівні, під керуванням Масленникова Павла Георгійовича, «SUBARU», державний номер АА 4604 КХ, що належить Крамаренко Анатолію Вікторовичу, та «Opel», державний номер АА 3766ОН, що належить Іскра Ігорю Володимировичу, під керуванням Полуляхова Олександра Вікторовича.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Полуляховим О.В. вимог п.п. 12.1, 2.10 Правил дорожнього руху України, якого визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.09.2014р. справа № 756/11070/14-п.

30.07.14 страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно заяви від 04.09.14 страхувальник надав свою згоду на перерахування страхових виплат на рахунок СТО.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «SUBARU», державний номер АА 4604 КХ в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до ремонтної калькуляції № ДККА-38880 від 15.08.14, рахунку-фактури № СФ-0000832 від 03.09.14 та Акту № БН-0000777 від 03.09.14 з надання послуг по ремонту автомобіля становить 28767,54 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 26.07.2014р. за участю застрахованого автомобіля «SUBARU», державний номер АА 4604 КХ, згідно складеного страхового акту № ДККА-38880 від 06.10.14 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 27167,54 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 24412 від 07.10.14.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія Полуляхова О.В., який керувала автомобілем «Opel», державний номер АА 3766ОН, підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.09.2014р. у справі № 756/11070/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та Іскра Ігорем Володимировичем як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв з 25.01.14 по 24.0' 1.15 (Поліс АС/9740179), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Opel», державний номер АА 3766 ОН, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

При цьому суд зазначає, що описка допущена в постанові Оболонського районного суду м. Києва від 05.09.2014р. у справі № 756/11070/14-п в частині державного номеру автомобіля «Opel», АА 3766 СН замість АА 3766 ОН, не впливає на вирішення спору, оскільки з матеріалів справи, а саме: розгорнутої довідки ДАІ та витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ вбачається, що вірний реєстрацій номер саме - АА 3766 ОН, який відповідає також № кузова 196233.

Позивачем надано докази його звернення 22.05.15 до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про виправлення описки в постанові суду від 05.09.2014р. у справі № 756/11070/14-п , проте станом на момент винесення цього рішення, відповідні виправлення в постанову внесені не були.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «SUBARU», державний номер АА 4604 КХ, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700-AVIS від 02.12.13р, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК Українита Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «SUBARU», державний номер АА 4604 КХ.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АС/9740179) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 0,00 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем 27167,54 грн. що і відповідає розміру заявлених позовних вимог.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з заявою вих. № 22430 від 13.10.14 про відшкодування шкоди в порядку регресу, яка була направлена відповідачу 14.11.14, та отримана останнім 17.11.14 про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 323.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 27167,54 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033 м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77, ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038 м. Київ, вул. І. Федорова, буд. 32-А, ідентифікаційний код 30859524) страхове відшкодування в сумі 27 167 (двадцять сім тисяч сто шістдесят сім) грн. 54 коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.06.2015 року

Суддя Пукшин Л.Г.