ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" січня 2015 р.Справа № 922/4906/13

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сальнікової Г.І.

cудді Лавровой Л.С.

судді Светлічного Ю.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом ФОП ОСОБА_1 (м. Харків)
до Державної податкової інспекції в Київському районі м. Харкова Головного управління Міністерства доходів і зборів України (м. Харків)
про стягнення 12942,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державної податкової інспекції в Київському районі м. Харкова Головного управління Міністерства доходів і зборів України про відшкодування шкоди в розмірі 12 942,58 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.11.2013р. відмовлено в прийнятті позовної заяви ФОП ОСОБА_1 на підставі частини 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України.

У грудні 2013р. позивач звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про роз'яснення ухвали господарського суду від 28.11.2013р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.12.2013р. відмовлено в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали господарського суду Харківської області від 28.11.2013р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.01.2014р. апеляційну скаргу повернуто заявникові без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Вищого господарського суду України від №922/4906/13-г ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 13.01.2014р. у справі №922/4906/13-г скасовано, справу №922/4906/13-г передано на розгляд Харківського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30 липня 2014 р. апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 28.11.2013 року задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 28.11.2013 року по справі №922/4906/13-г скасовано, справу №922/4906/13-г передано на розгляд господарського суду Харківської області у іншому складі суду.

Крім того, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30 липня 2014 р. апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.12.2013 року залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 23.12.2013 року по справі №922/4906/13-г залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 грудня 2014 р. призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 15 січня 2015 р. о 12:20 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 січня 2015 р. призначено для розгляду справи №922/4906/13 колегію суддів.

Розпорядженням в.о. голови суду призначено для розгляду справи №922/4906/13 колегію суддів у складі: головуючий суддя Сальнікова Г.І., судді Лаврова Л.С., Шарко Л.В.

В судовому засіданні 15 січня 2015 р. було оголошено перерву до 20 січня 2015 р. о 12:15 год.

19 січня 2015 р. за вх. №11 від позивача надійшло клопотання про відвід судді Шарко Л.В. (на підставі статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Надаючи юридичну кваліфікацію зазначеним заявником відводу обставинам з урахуванням вимог процесуального закону, слід виходити з наступного.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Судом встановлено, що вказані заявником відводу обставини виходячи із змісту зазначених вимог закону не можуть бути правовими підставами для відводу судді. Такий висновок обґрунтовується наступним.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Частиною 2 пункту 1.2.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

При цьому розгляд по суті наведених питань є виключним правом суду, який розглядає конкретну судову справу, оскільки відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами і делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

Враховуючи наведене і приймаючи до уваги те, що клопотання про відвід не містить посилань на належні і допустимі докази, які б підтверджували обставини, що викликають сумнів щодо неупередженості судді Шарко Л.В. при розгляді даної справи. Отже посилання заявника відводу на вищеперелічені обставини, як на підставу для відводу судді, не узгоджується з вказаними приписами закону, оскільки прийняття суддею рішень у справах № 922/4266/13 та №922/4370/12 не на користь позивача не є обставиною, яка доводить його неупередженості в розумінні частини 1 статті 20 ГПК України.

Тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача про відвід судді Шарко Л.В., оскільки вона позбавлена фактичного та правового обґрунтування.

Крім того, розпорядженням голови господарського суду №91 від 20 січня 2015 р. у зв'язку з відпусткою судді Шарко Л.В. змінено склад колегії для розгляду даної справи у складі колегії суддів: головуючий суддя Сальнікова Г.І., судді Лаврова Л.С., Светлічний Ю.В.

На підставі викладеного та керуючись статтями 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання вх. №11 від 19.01.2015 року Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відвід судді - відмовити.

Головуючий суддя Г.І. Сальнікова

Cуддя Л.С. Лаврова

Суддя Ю.В. Светлічний