ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р. Справа № 923/526/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А. при секретарі Івлевій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720

до Комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго"; місцезнаходження: 74800, Херсонська область, м. Каховка, вул. Леніна, буд. 20А; ідентифікаційний код 05449897

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу

за участю представників сторін:

від позивача - Сидоренко А.С. представник за дов. № 14-100 від 18.04.2014р.

від відповідача - Блищик Е.Л. представник за дов. № 05-01/453 від 04.12.2014р.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ (далі-позивач) звернувся з позовом до Комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго", м. Каховка, (далі-відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 288511,09 грн., з яких: 250533,67 грн. - втрати від інфляції та 37977,42 грн. - 3 % річних, відповідно до умов договору № 14/2673/11 купівлі-продажу природного газу від 30 вересня 2011 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на положення ст. ст. 525, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, порушення відповідачем договірних зобов'язань.

Відповідач позовні вимоги не визнає, у відзиві на позовну заяву зазначає, що 20.03.2014 за №277/30 та 03.10.2014 за №613/30 укладено багатосторонні договори про організацію взаєморозрахунків, відповідно до яких відповідачу надавалися кошти на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії. Уклавши зазначені договори сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до Договору № 14/2673/11. Отже, відсутні підстави для застосування відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Справу розглянуто в судових засіданнях 21 квітня 2015 року, 11 червня та 16 червня 2015 року за межами строків, передбачених ч. 1 ст.. 69 ГПК України.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідно до розділу V ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі.

Господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Питання про належність доказів вирішується судом. Належними визнаються докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування. Письмовими доказами, в розумінні статті 36 ГПК України, є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору і повинні містити відомості, що мають значення для справи та виконані у формі, яка дає змогу встановити достовірність документу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для прийняття рішення. В судовому засіданні після закінчення розгляду справи оголошено вступну та резолютивну частини рішення з роз'ясненням процедури оскарження рішення та набрання ним законної сили, повідомлено про дату підготовки повного рішення.

Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

30 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі за текстом рішення - позивач, продавець) та Комунальним підприємством теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" (надалі за текстом рішення - відповідач, покупець) був укладений договір № 14/2673/11 купівлі-продажу природного газу (надалі за текстом рішення - Договір).

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природній газ, для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що продавець передає покупцеві з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року газ в обсязі до 6560 тис. куб. м.

За п. 3.3. Договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Додатковими угодами №1 від 11.10.2011, №2 від 19.01.2012, №3 від 28.02.2012, №4 від 27.06.2012 сторони змінювали ціну природного газу, платіжні реквізити продавця, порядок оформлення покупцем платіжних доручень, статтю 1 «Предмет договору» викладено в новій редакції (а.с. 16-20).

На виконання умов договору № 14/2673/11 від 30 вересня 2011 року позивач поставив в жовтні, листопаді та грудні 2011 року та в січні, лютому, березні, листопаді та грудні 2012 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 5492783,96 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2011, 30.11.2011, 31.12.2011, 31.01.2012, 29.02.2012, 31.03.2012, 30.11.2012, 31.12.2012 (а.с. 21-28).

Пунктом 6.1. договору, сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами, шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Оплату за поставлений газ відповідач здійснював з порушенням строків, узгоджених в договорі, що підтверджується інформацією про операції по підприємству відповідача за період з 01.10.2011 по 31.05.2015, випискою з рахунку позивача за 29.05.2014, розрахунком позивача (а.с. 32-34, 69-71, 110-111).

Рішенням господарського суду Херсонської області від 27.11.2012 у справі №5024/1608/2012 встановлено факт неналежного виконання Комунальним підприємством теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" перед Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" своїх обов'язків з оплати природного газу за договором № 14/2673/11 купівлі-продажу природного газу від 30.09.2011, стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" 3530714, 98 грн. основного боргу, 18651,80 грн. інфляційних втрат, 75811, 59 грн. 3% річних, 292005, 71 грн. пені, 274159,48 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 11.02.2014 у справі №923/77/14 встановлено факт неналежного виконання Комунальним підприємством теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" перед Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" своїх обов'язків з оплати природного газу за договором № 14/2673/11 купівлі-продажу природного газу від 30.09.2011, стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" 226999,27 грн. основного боргу, 11446,18 грн. інфляційних втрат, 67274,47 грн. 3% річних, 90710,61 грн. пені, 85889,95 грн. штрафу.

Отже, відповідно до положень ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, встановлені рішеннями господарського суду від 27.11.2012 та 11.02.2014 обставини мають преюдиціальне значення для вирішення даної господарської справи.

20.03.2014 року між Головним управлінням державної казначейської служби України в Херсонській області, Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Каховської міської ради, Комунальним підприємством теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" було укладено договір №277/30 про організацію взаєморозрахунків, відповідно до умов якого організовано проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 статті 14 та пункту 2 ст. 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 р. субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувались та/або погоджувались органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів Украйни від 29.01.2014 р. № 30.

Пунктом 7 Договору передбачено, що Комунальне підприємство теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" перераховує на рахунок позивача кошти у сумі 964860 грн., у тому числі податок на додану вартість 160810 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 30.09.2011 р. № 14/2673/11 за 2012 рік.

03.10.2014 року між Головним управлінням державної казначейської служби України в Херсонській області, Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Каховської міської ради, Комунальним підприємством теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" було укладено договір № 613/30 про організацію взаєморозрахунків, відповідно до умов якого організовано проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 статті 14 та пункту 2 ст. 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014р. субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувались та/або погоджувались органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів Украйни від 29.01.2014р. № 30.

Пунктом 7 Договору передбачено, що Комунальне підприємство теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" перераховує на рахунок позивача кошти у сумі 847575,85 грн., у тому числі податок на додану вартість 141262,64 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 30.09.2011 р. № 14/2673/11 за 2012 рік.

Сторони погодили перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами договорів про організацію взаєморозрахунків.

Згідно з п.п. 2 п. 10 договорів про організацію взаєморозрахунків сторони погодили не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Пунктами 13, 14 договорів про організацію взаєморозрахунків передбачено, що вони набирають чинності з моменту підписання сторонами і діють до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, договори є дійсними лише у разі проведення відповідного фінансування.

Відповідно до п. 15 договорів про організацію взаєморозрахунків, сторони засвідчили, що після виконання договорів вони не мають жодних претензій стосовно предмету договорів.

Платіжними дорученнями № 6 від 28.05.2014 та №10 від 16.10.2014 відповідач перерахував на рахунок позивача грошові кошти, які передбачені договорами про організацію взаєморозрахунків №277/30 та №613/30 в сумах 964860 грн. та 847575,85 грн. відповідно (а.с. 91, 96).

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 37977,42 грн. та втрат від інфляції в сумі 250533,67 грн. за період з 21.11.2013 по 16.10.2014 за договором №14/2673/11 купівлі-продажу природного газу від 30 вересня 2011 року стали предметом розгляду в цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в статтях 599, 600, 601, 604-609 ЦК України.

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі N 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі N 6-38цс11).

Договорами про організацію взаєморозрахунків №277/30 від 20.03.2014 та №613/30 від 03.10.2014 р. змінено порядок проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до Договору від 30.09.2011 р. № 14/2673/11, отже сторони несуть відповідальність за невиконання належним чином взятих на себе зобов'язань за договором на поставку природного газу до моменту зміни умов порядку здійснення розрахунків згідно укладених договорів про організацію взаєморозрахунків.

Порушення відповідачем умов договору 30.09.2011 р. № 14/2673/11 щодо дотримання строків оплати придбаного природного газу підтверджено матеріалами справи, а відтак вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання є правомірними та обґрунтованими. Перевіривши розрахунок сум втрат від інфляції та 3% річних, наведений позивачем, відповідно до періодів виникнення та оплати заборгованості, узгоджених сторонами в договорі, суд задовольняє їх в сумі 175602,27 грн. та 31450,87 грн. відповідно. Втрати від інфляційних процесів в сумі 74931,40 грн. та 3% річних в сумі 6526,55 грн., з підстав, заявлених позивачем, задоволенню не підлягають.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, понесені позивачем зі сплати судового збору, відносяться на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" (місцезнаходження: 74800, Херсонська область, м. Каховка, вул. Леніна, буд. 20А; ідентифікаційний код 05449897) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) 175602,27 грн. інфляційних втрат, 31450,87 грн. 3% річних та 4143,02 грн. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.07.2015

Суддя Т.А. Остапенко