РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Справа № 14/312

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Дужич С.П. ,

судді Юрчук М.І.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників:

органу прокуратури - ОСОБА_1;

позивача - ОСОБА_2;

відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4;

третьої особи - не з'явився;

Федерального агентства по управлінню державним майном Російської Федерації - ОСОБА_3;

Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії Транснафтопродукт - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Заступника Генерального прокурора України, ОСОБА_5 державного майна України та заступника прокурора Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у справі № 14/312 та апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області № 05/3/1-588вих15 від 12.05.2015 р. на ухвали господарського суду Рівненської області від 06.05.15 р. у справі № 14/312 (суддя Гудзенко Я.О.)

за позовом Заступника генерального прокурора України в інтересах держави в особі ОСОБА_5 державного майна України

до Дочірнього підприємства "Прикарпатзахідтранс" Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство енергетики та вугільної промисловості України (Міністерство палива та енергетики України),

за участю Федерального агентства по управлінню державним майном Російської Федерації

Південно-Західного Відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії Транснафтопродукт

про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2005 року Заступник Генерального прокурора України звернувся до господарського суду Рівненської області в інтересах держави в особі ОСОБА_5 державного майна України з позовом до ДП "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" про визнання права власності на частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України загальною довжиною 1 433 км. та витребування частини нафтопродуктопроводів, що проходять по території України з володіння відповідача та передання їх ОСОБА_5 державного майна України /т.1, а.с. 2-5/.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 позов Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі ОСОБА_5 державного майна України до ДП "Прикарпатзахідтранс" Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство палива та енергетики України про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено.

Визнано право власності на частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України, загальною довжиною 1 433 км. за державою в особі ОСОБА_5 державного майна України.

Витребувано частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України, загальною довжиною 1 433 км. з володіння ДП "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" та передано їх ОСОБА_5 державного майна України /т. 2, а.с.71-74/.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.04.2014 року у справі № 14/312 рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у даній справі скасовано, провадження у справі припинено на підставі пукту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України /т. 5, а.с. 16-29/.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.08.2014 року постанову Рівненського апеляційного господарського від 25.04.2014 року у справі № 14/312 господарського суду Рівненської області скасовано з передачею справи до цього ж суду для здійснення апеляційного перегляду рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року по суті /т. 5, а.с.189-197/.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 року у справі № 14/312 рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 залишено без змін /т. 6, а.с. 150-163/.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.03.2015 року постанову Рівненського апеляційного господарського від 25.11.2014 року у справі № 14/312 господарського суду Рівненської області залишено без змін /т. 8, а.с. 56-84/.

30.03.2015 року ДП "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" подано заяву про перегляд рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 за нововиявленими обставинами /т. 10, а.с. 1-4/.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у справі № 14/312 (суддя Гудзенко Я.О.) заяву Дочірнього підприємства ПрикарпатЗахідтранс Південно-Західного Відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії Транснафтопродукт про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 задоволено.

Скасовано рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312.

Розгляд справи № 14/312 призначено в судовому засіданні, про що винесено ухвалу /т.10, а.с. 56-62/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Заступник Генерального прокурора України звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 30.04.2015 року № 05/2/3-16326-05, в якій просить рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- в ході судового розгляду справи, ОСОБА_5 державного майна України листом від 23.10.2007 року № 10-27-16844, тобто до прийняття рішення по суті спору, інформував господарський суд Рівненської області про те, що за інформацією російської сторони, ділянка нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова, яка проходить територією України, списана і питання врегулювання прав власності на неї відповідно до Угоди між Україною та Російською Федерацією про взаємне визнання прав і регулювання відносин власності від 15.01.1993 року втратило актуальність;

- суд не взято до уваги ту обставину, що відповідач здійснює експлуатацію вказаного майна і йому було відомо про факт його списання і демонтажу;

- акт на списання, на який посилається суд не може вважатися нововиявленою обставиною, оскільки за свою правовою природою є новим доказом;

- зазначений акт підтверджує лише факт здійснення бухгалтерської операції щодо виключення з бухгалтерського обліку ВАТ Північно-Кавказький траснафтопродукт матеріального активу; вчинення такої бухгалтерської дії не спростовує факт наявності спірного майна в природі, як і його належності на праві власності державі Україна, до якої ВАТ Північно-Кавказький траснафтопродукт не має жодного стосунку.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 відсутні; просить рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 відмовити /т.10, а.с. 175-180/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 року апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора України на рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у справі № 14/312 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 24.06.2015 року /т.10, а.с. 172/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_5 державного майна України звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 30.04.2015 року № 10-25-8290, в якій просить рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- листом від 23.10.2007 року № 10-27-16844, з метою інформування господарського суду Рівненської області на його адресу була надана інформація в якій зазначалось, що ділянка нафтопродуктопроводу Грозний-Трудова, яка проходить територією України, за попередньою інформацією російської сторони списана і питання врегулювання прав власності на неї відповідно до Угоди між Україною та Російською Федерацією про взаємне визнання прав і регулювання відносин власності від 15.01.1993 року втратило актуальність;

- вищезазначені обставини були відомі Федеральному агентству по управлінню державним майном Російської Федерації, яке своїм листом від 05.05.2008 року № ЮМ-10/9889 повідомило ОСОБА_5 про списання спірного нафтопродуктопроводу Грозний-Трудова та надало відповідні документи, зокрема, акт №1 про списання основних засобів від 05.04.2002 року, що був доданий до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами;

- обставини на які посилається заявник не можуть вважатися нововиявленими, оскільки направлені на оцінку тих доказів, що вже оцінювались, за своєю правовою природою є саме новими доказами та могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 відсутні; просить рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 залишити без змін /т.10, а.с. 198-202/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_5 державного майна України від 30.04.2015р. № 10-25-8290 прийнято до спільного розгляду з раніше поданою і прийнятою до провадження апеляційною скаргою Заступника Генерального прокурора України, призначено до розгляду на 24.06.2015 року /т. 10, а.с. 194-195/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, заступник прокурора Рівненської області звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 05.05.2015 року № 05/3/1-566вих.15, в якій просить рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011р. у справі № 14/312 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- в ході судового розгляду справи, ОСОБА_5 державного майна України листом від 23.10.2007 року № 10-27-16844, тобто до прийняття рішення по суті спору, інформував господарський суд Рівненської області про те, що за інформацією російської сторони, ділянка нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова, яка проходить територією України, списана і питання врегулювання прав власності на неї відповідно до Угоди між Україною та Російською Федерацією про взаємне визнання прав і регулювання відносин власності від 15.01.1993 року втратило актуальність;

- судом не враховано, що обставини на які посилається заявник як на нововиявлені не є істотними, тобто не свідчать про те, що врахування їх судом при вирішенні спору по суті мало б наслідком прийняття іншого судового рішення;

- наявність акту на списання спірного майна не свідчить про те, що воно було знищено в натурі.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 відсутні; просить рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011р. у справі № 14/312 відмовити /т.10, а.с.235-238/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 року апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області прийнято до спільного розгляду з раніше поданими і прийнятими до провадження апеляційною скаргою Заступника Генерального прокурора України та апеляційної скаргою ОСОБА_5 державного майна України, призначено до розгляду на 24.06.2015 року /т. 10, а.с. 231-232/.

Відповідач, Федеральне агентство по управлінню державним майном Російської Федерації, Південно-Західне ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії Транснафтопродукт у відзивах на апеляційні скарги заперечили проти доводів та вимог скарг, вказавши, що господарський суд Рівненської області при винесенні рішення правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю зясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законне та обґрунтоване рішення, а тому просять оскаржуване рішення залишити без змін, а в задоволенні апеляційних скарг відмовити. В обґрунтування відзивів на апеляційні скарги зазначають наступне:

- ділянка трубопроводу Грозний-Армавір-Трудова ніколи не належала відповідачу;

- 10.03.2015 року з пояснення ВАТ АК Транснафтопродукт до касаційної скарги відповідач дізнався про те, що з моменту створення вказаного нафтопродуктопроводу ділянка трубопроводу Грозний-Армавір-Трудова ніколи не належала відповідачеві, а з моменту створення вказаного нафтопродуктопроводу (1928-1930 р.р.) була власністю ВАТ "Північно-кавказький транснафтопродукт";

- на запит ВАТ АК Транснафтопродукт, ВАТ Чорноморські магістральні нафтопроводи направлено лист від 26.02.2015 року № ЧТН-01-23-05/6085, яким надано ряд документів, у т.ч. Акт № 1 на списання основних засобів від травня 2002 року;

- ділянка магістрального нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова, що проходить по території України була виведена з експлуатації в 1992 році через припинення подачі нафтопродуктів Грозненськими нафтопереробними заводами у звязку з криміногенною обстановкою в Чеченській республіці;

- на підставі Акту № 1 частина трубопроводу Грозний-Армавір-Трудова, що проходить по території України, була списана з балансу ВАТ "Північно-кавказький транснафтопродукт" з наступним демонтажем;

- предмет спору у справі № 14/312 в частині нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова відсутній з 2002 року;

- у судових рішеннях вказана загальна протяжність двох нафтопродуктопроводів, ці обєкти ніяк не були повязані один з одним, самостійна протяжність кожної частини ніколи не вказувалася позивачем і не встановлювалося судом /т.11, а.с. 73-83, 86-95, 96-105/.

Третя особа у відзиві на апеляційні скарги зазначила, що винесене рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у справі № 14/312 є незаконним, а висновки суду не відповідають дійсності, тому останнє підлягає скасуванню /т.11, а.с. 22-24/.

Водночас, ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року у справі № 14/312 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз /т.10, а.с.147-154/.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року провадження у справі № 14/312 зупинено до отримання висновку експерта /т.10, а.с.155-156/.

Не погоджуючись з вказаними ухвалами, заступник прокурора Рівненської області звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвали господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року у справі № 14/312 про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні клопотань ДП ПрикарпатЗахідтранс Південно-Західного Відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії Транснафтопродукт про призначення судової експертизи відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- на рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року Генеральною прокуратурою України, прокуратурою Рівненської області та ОСОБА_5 державного майна України в межах передбаченого ст.93 ГПК України строку подано апеляційній скарги, які на час проведення 06.05.2015 року господарським судом засідання надійшли до суду, що відображено, зокрема, в ухвалі суду від 06.05.2015 року про призначення судової експертизи;

- рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року не набрало законної сили, а тому є чинним рішенням цього ж суду від 22.03.2011 року, яким задоволено позов заступника Генерального прокурора;

- неможливим було на законних підставах проведення 06.05.2015 року засідання з розгляду справи № 14/312 та винесення ухвал про призначення експертизи та зупинення провадження у справі, оскільки існує таке, що набрало законної сили, рішення суду по суті спору.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для призначення експертизи та зупинення провадження у справі відсутні; просить скасувати ухвали господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року у справі № 14/312 про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні клопотань ДП ПрикарпатЗахідтранс Південно-Західного Відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії Транснафтопродукт про призначення судової експертизи відмовити /т.11, а.с. 7-10/.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу прокурора заперечив проти доводів та вимог скарги, вказавши, що господарський суд Рівненської області при винесенні ухвал правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю зясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законні та обґрунтовані ухвали, а тому просить оскаржувані ухвали залишити без змін, а в задоволенні апеляційних скарг відмовити /т.11, а.с. 31-34/.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу прокурора зазначає наступне:

- з тексту рішення від 21.04.2015 року у справі № 14/312 вбачається, що повний текст рішення підписано 23.04.2015 року, відтак, передбачений ст.93 ГПК України, строк на оскарження рішення від 21.04.2015 року у даній справі закінчується 05.05.2015 року;

- рекомендована кореспонденція з апеляційними скаргами надійшла до суду 05.05.2015 року;

- у судовому засіданні суддя була особисто ознайомлена з оригіналами апеляційних скарг, які були зареєстровані у журналі вхідної кореспонденції господарського суду Рівненської області, а також ознайомлена з супровідними листами, які підписані в.о. керівника апарату суду про направлення цих апеляційних скарг до Рівненського апеляційного господарського суду;

- оскаржувані ухвали були постановлені без участі представників сторін та інших учасників справи /т.11, а.с. 35-39/.

Третя особа у відзиві на апеляційну скаргу прокурора зазначає, що порушення господарським судом Рівненської області вимог чинного законодавства відповідно до ст.104 ГПК України є підставою для скасування ухвал суду від 06.05.2015 року про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню /т.11, а.с. 27-29/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 03.06.2015 року /т.11, а.с.3/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року, апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області № 05/3/1-588вих15 від 12.05.2015 року на ухвали господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року у справі № 14/312 приєднано до спільного розгляду з раніше поданими і прийнятими до провадження апеляційною скаргою Заступника Генерального прокурора України, апеляційної скаргою ОСОБА_5 державного майна України та апеляційною скаргою заступника прокурора Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у справі № 14/312; розгляд справи відкладено на 24.06.2015 року /т. 11, а.с. 45-48/.

24.06.2015 року в судовому засіданні сторони повністю підтримали вимоги і доводи, викладені в апеляційних скаргах та у відзивах на апеляційні скарги.

24.06.2015 року Міністерство енергетики та вугільної промисловості України та Південно-Західне ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії Транснафтопродукт участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили; про причини неявки суд не повідомили. Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи /т.11, а.с. 56, 63-64/.

Оскільки ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 року, від 18.05.2015 року та від 03.06.2015 року явка представників сторін обовязковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Південно-Західне ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії Транснафтопродукт.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення та ухвал норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у даній справі слід залишити без змін, апеляційні скарги Заступника Генерального прокурора України, ОСОБА_5 державного майна України та заступника прокурора Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.15 р. у справі № 14/312 - без задоволення. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року про зупинення провадження у справі № 14/312 залишити без змін, апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області в частині оскарження ухвали господарського суду Рівненської області від 06.05.15 р. про зупинення провадження у справі залишити без задоволення; провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Рівненської області в частині оскарження ухвали господарського суду Рівненської області від 06.05.15 р. у справі № 14/312 про призначення судової експертизи - припинити, виходячи з наступного.

Рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 вмотивовано наступним:

- до 1987 року нафтопродуктопровід Самара-Західний напрямок, побудований як стратегічний об'єкт, входив до системи Державного комітету СРСР по забезпеченню нафтопродуктами. Згідно з указом Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР від 29.12.1987 року Про скасування союзно-республіканського Державного комітету СРСР по забезпеченню нафтопродуктами ОСОБА_6 ОСОБА_6 СРСР постановою від 12.02.1988 року № 193 Про передачу об'єднань, підприємств і організацій скасованого Державного комітету СРСР по забезпеченню нафтопродуктами в відання відповідного Державного комітету РРФСР передала за станом на 01.01.1988 року на баланс останнього в тому числі і нафтопродуктопроводи Самара-Західний напрямок та Грозний - Армавір - Трудова (лист Державного комітету РРФСР по забезпеченню нафтопродуктами від 17.02.88р. № 8 та лист Південно-Західного підприємства магістральних нафтопродуктопроводів від 20.05.94р. № 01-1/690);

- відповідно до наказу начальника головного управління по транспорту і постачанню нафтою та нафтопродуктами при ОСОБА_6 РРФСР від 03.04.1970 року № 48а було створено Прикарпатське районне управління магістральних продуктопроводів з місцезнаходженням у м. Луцьку на базі дільниць Південно-Західного управління магістральних продуктопроводів Головнафтопостачу РРФСР. Водночас, наказом від 05.08.1970 року № 94 місцезнаходження вказаного управління перенесено до м. Рівне;

- після розпаду СРСР, Прикарпатському управлінню повернуто всі об'єкти Південно-Західного управління магістральних нафтопродуктів в межах України. На базі Прикарпатського районного управління магістральних нафтопродуктів - структурної одиниці Південно-Західного підприємства магістральних нафтопродуктів концерну "Роснафтопродукт" створено Прикарпатське управління "Прикарпаттранснафтопродукт", правонаступником якого є ДП Прикарпатзахідтранс;

- відповідно до ст.1 Указу Президії Верховної ОСОБА_6 України "Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави" від 30.08.1991 року № 1452-ХП, підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України, з прийняттям цього Указу переходять у державну власність України;

- 26.07.1995 року між Урядом України і Урядом Російської Федерації укладено Угоду про взаємодію під час експлуатації магістральних нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок і Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України, а також виробничо-технологічний зв'язок на них, що експлуатуються підприємствами акціонерної компанії трубопровідного транспорту нафтопродуктів "Транснафтопродукт". Зазначена Угода ратифікована Верховною ОСОБА_6 України (Закон України від 02.07.1999 № 820-XIV);

- за інформацією ОСОБА_5 Державного майна України від 28.07.2005 року № 10-27-11427, з 1995 року ОСОБА_5 проводилась робота з російською стороною по збору документів необхідних для врегулювання прав власності. На сьогодні право власності Росії на магістральний нафтопродуктопровід Самара-Західний напрямок і Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України за Росією не визнано. ОСОБА_5 державного майна України передача зазначеного підприємства російській стороні не здійснювалась;

- відповідно до ст.21 Закону України Про власність СРСР від 06.03.1990 року магістральний трубопровідний транспорт, яким є спірний нафтопродуктопровід, перебував у загальносоюзній власності. Отже, до моменту проголошення незалежності України (24.08.1991 року) спірне майно перебувало у всесоюзній власності. Відтак з 24.08.1991 року магістральний трубопровідний транспорт, що перебував на території України, став власністю України на підставі правонаступництва;

- згідно ст.1 указу Президії Верховної ОСОБА_6 України Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави від 30.08.1991 року підприємства, установи, організації союзного підпорядкування, розташовані на території України, з прийняттям цього Указу переходять у державну власність України;

- отже, у розумінні вищезазначених норм законодавства частина нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, які проходять по території України, як трубопровідний транспорт належала до загальносоюзної власності, а значить право власності на неї підлягає визнанню за державою Україна;

- відповідно до статті 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт", магістральний трубопровідний транспорт має важливе народногосподарське та оборонне значення і є державною власністю України;

- враховуючи, що ДП "Прикарпатзахідтранс" південно-західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" користується спірним нафтопродуктопроводом незаконно, зазначене майно підлягає поверненню державі Україна /т. 2, а.с. 71-74/.

30.03.2015 року ДП "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" подано заяву про перегляд рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви, відповідач вказує наступне:

- предметом спору відносно якого прийняті оскаржувані судові акти є частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок і Грозний-Армавір-Трудова загальною протяжністю 1 433 км.;

- ділянка трубопроводу Грозний-Армавір-Трудова ніколи не належала відповідачеві, а з моменту створення вказаного нафтопродуктопроводу (1928-1930 р.р.) була власністю ВАТ "Північно-кавказький транснафтопродукт";

- у 2010 році ВАТ "Північно-кавказький транснафтопродукт" припинив свою діяльність у звязку з реорганізацією приєднанням до ВАТ Чорноморські магістральні нафтопроводи;

- на запит ВАТ АК Транснафтопродукт, ВАТ Чорноморські магістральні нафтопроводи направлено лист від 26.02.2015 року № ЧТН-01-23-05/6085, яким надано ряд документів, у т.ч. Акт № 1 на списання основних засобів від травня 2002 року;

- ділянка магістрального нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова, що проходить по території України була виведена з експлуатації в 1992 році через припинення подачі нафтопродуктів Грозненськими нафтопереробними заводами у звязку з криміногенною обстановкою в Чеченській республіці;

- на підставі Акту № 1 частина трубопроводу Грозний-Армавір-Трудова, що проходить по території України, була списана з балансу ВАТ "Північно-кавказький транснафтопродукт" з наступним демонтажем;

- предмет спору у справі № 14/312 в частині нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова відсутній з 2002 року.

Таким чином, заявник просить переглянути рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 у звязку з нововиявленими обставинами і скасувати його /т. 10, а.с. 1-4/.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що заява про перегляд рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 за нововиявленими обставинами стосується виключно нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова; по нафтопродуктопроводу Самара-Західний напрямок нововиявлені обставини не заявлялись.

Як на підставу перегляду рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року відповідачем надано акт № 1 від 5.04.2002 року на списання основних засобів, згідно якого магістральний нафтопродуктопровід "Грозний-Трудова" від ПК737,012 до ПК824 км виведений з експлуатації з 1992 року через припинення подання нафтопродуктів Грозненськими нафтопереробними заводами у звязку з криміногенною обстановкою в Чеченській республіці. Лінійна частина трубопроводу не відповідає СНіП і Правилам технічної експлуатації нафтопродуктопроводів зважаючи на численні порушення цілісності трубопроводу сторонніми особами з метою розкрадання нафтопродуктів, а також розкрадання труби.

Відновлення МНПП Грозний-Трудова недоцільно в звязку з тим, що перспектива використання його для транспортування нафтопродуктів не визначена, а також враховуючи, що трубопровід є потенційним джерелом можливого забруднення довкілля через безперервні порушення його цілісності сторонніми особами і можливого вимивання залишків нафтопродуктів стічними і зливовими водами з внутрішньої частини трубопроводу і попадання їх в довкілля і на підставі рішення ОСОБА_6 директорів (протокол № 7 від 28.02.2002 року) про списання ділянки нафтопродуктопроводу Грозний-Трудова, що проходить по території України, комісія дійшла висновку про необхідність списання трубопроводу з наступною ліквідацією обєкту /т. 10, а.с. 21/.

Вказаний акт складено та підписано комісією у складі працівників "Північно-Кавказький Транснафтопродукт".

Відповідач вказує, що про даний акт № 1 від 5.04.2002 року заявнику стало відомо 10.03.2015 року з пояснень ВАТ АК Транснафтопродукт до касаційної скарги від 04.03.2015 року, поданих до Вищого господарського суду України /т.8, а.с. 2-4/.

Водночас, як вбачається з доданих ВАТ АК Транснафтопродукт до пояснень документів, 11.02.2015 року останній звернувся до ВАТ Чорноморські магістральні нафтопроводи із запитом щодо нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова.

26.02.2015 року ВАТ Чорноморські магістральні нафтопроводи направлено на адресу ВАТ АК Транснафтопродукт лист № ЧТН-01-23-05/6085 з додатками копіями документів, які були в наявності ВАТ Чорноморські магістральні нафтопроводи, зокрема, акт № 1 від від 5.04.2002 року на списання основних засобів ВАТ "Північно-Кавказький транснафтопродукт" /т.8, а.с. 6-7/.

Матеріали справи № 14/312, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року, таких доказів не містили.

Водночас, позивач вказує, що ОСОБА_5 державного майна листом від 23.10.2007 року № 10-27-16844 з метою інформування господарського суду Рівненської області була надана інформація в якій зазначалось, що ділянка нафтопродуктопроводу Грозний-Трудова, яка проходить територією України, за попередньою інформацією російської сторони, списана і питання врегулювання прав власності на нього відповідно до Угоди від 15.01.1993 року втратило актуальність /т. 2, а.с. 29-30/.

Крім того, ОСОБА_5 держмайна України у відзиві від 20.04.2015р. наголошує, що вищевказані обставини були відомі Федеральному агентству по управлінню державним майном Російської Федерації, яке листом від 05.05.2008 року № ЮМ-10/9889 повідомило ОСОБА_5 державного майна України про списання спірного нафтопродуктопроводу та надало відповідні документи, зокрема, Акт № 1 про списання основних засобів від 05.04.2002 року /т. 10, а.с.85-87/.

Копії акту № 1 про списання основних засобів від 05.04.2002 року до матеріалів справи позивачем долучено не було.

Колегія суддів звертає увагу, що у рішенні суду від 22.03.2011 року господарським судом Рівненської області не було надано жодної правової оцінки листу від 23.10.2007 року № 10-27-16844 та акту № 1 про списання основних засобів від 05.04.2002 року у відповідності до ст.43 ГПК України.

Водночас, 21.04.2015р. відповідачем на виконання ухвали господарського суду Рівненської області від 07.04.2015р. долучено до матеріалів справи докази на підтвердження списання та демонтажу нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова, а саме: лист Міністерства палива та енергетики Російської Федерації від 06.02.1998 року № М-871 про консервацію нафтопродуктопроводів Грозний-Армавір та Грозний-Трудова /т.10, а.с.48/ та лист Міністерства оборони Російської Федерації від 17.10.1997 року № 47 про припинення подачі у січні 1993 року світлих нафтопродуктів по МНПП Грозний-Армавір та Грозний-Трудова /т.10, а.с.50/.

Факт наявності Акту № 1 від 05.04.2002 року (про який відповідач дізнався 10.03.2015 року), згідно якого ділянка магістрального нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова виведена з експлуатації в 1992 році, слугував підставою для звернення відповідача до суду із заявою про перегляд рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 за нововиявленими обставинами.

При прийнятті рішення, колегія суддів виходить з такого.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин і порядок такого перегляду регулюється розділом ХІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів статті 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини 2 статті 112 ГПК України).

Згідно п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Таким чином, акт № 1 від 05.04.2002 року на списання основних засобів є нововиявленою обставиною, та, у відповідності до п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" включає в себе одночасну наявність трьох умов:

- існування на час розгляду справи 22.03.2011р. акт № 1 складено 5.04.2002 року;

- ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи - заявнику стало відомо про акт № 1 від 05.04.2002 року з пояснень ВАТ АК Транснафтопродукт до касаційної скарги від 04.03.2015 року, поданих до Вищого господарського суду України, - 10.03.2015 року;

- істотність даних обставин для розгляду справи рішенням господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 витребувано частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України з володіння ДП "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" та передано їх ОСОБА_5 державного майна України, тоді як магістральний нафтопродуктопровід "Грозний-Трудова" від ПК737,012 до ПК824 км, згідно Акту № 1 від 5.04.2002р., був списаний з балансу ВАТ "Північно-кавказький транснафтопродукт" з наступним демонтажем.

Відповідно до част. 1 ст. 114 ГПК України, рішення і ухвали, що набрали законної сили і прийняті судом першої інстанції, переглядаються господарським судом, який прийняв ці судові рішення.

За результатами перегляду судового рішення приймаються, зокрема, рішення - у разі зміни або скасування рішення (част.5 ст.114 ГПК України).

Відповідно до част.7-8 ст.114 ГПК України, рішення, ухвала, постанова, прийняті за результатами перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, можуть бути переглянуті на загальних підставах. У разі скасування судового рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно встановлення визначених законом підстав для задоволення заяви ДП "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного ВАТ трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" про перегляд рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 за нововиявленими обставинами та відповідно, скасування рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у даній справі.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року у справі № 14/312 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлено питання:

Яка протяжність та склад кожної з частин нафтопродуктопроводу Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова?

Яка з частин нафтопродуктопроводу функціонує і в якому обсязі?

Які технологічні об'єкти, з якими технологічними характеристиками та у якому стані входили до складу частини нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова та Самара-Західний напрямок, що проходили по території України, станом на 1990-1991 роки? Коли вони були створені, яку конфігурацію вони мали та де були розташовані?

Які технологічні об'єкти, з якими технологічними характеристиками та у якому стані входять до складу частин нафтопродуктопроводу обох напрямків, що проходять по території України, станом на теперішній час? Коли вони були створені, яку конфігурацію вони мають та де розташовані?

Які технологічні показники та індивідуальні ознаки має трубопровід (склад, довжина)?

Які гілки нафтопродуктопроводу і в які періоди функціонували? Чи функціонують на теперішній час?

Чи існував нафтопродуктопровід і в якому вигляді на момент прийняття судом рішення у справі від 22.03.2011 року?

Чи є нафтопродуктопровід новоствореним чи є частиною побудованого за часів існування СРСР?

Дата будівництва та введення в експлуатацію нафтопродуктопроводу обох напрямків?

Яке майно входить до кожної з частин нафтопродуктопроводу Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова?

Чи є нафтопродуктопровід магістральним?

Чи виведена, коли, якою протяжністю (чи в повному обсязі) з експлуатації частина нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова?

Яке призначення обох ліній нафтопродуктопроводу?

Який діаметр, довжина кожної з частин (ліній) нафтопродуктопроводу які проходять по території України?

Яка з частин нафтопродуктопроводу (напрямок) знаходиться у віданні відповідача - Дочірнього підприємства "Прикарпатзахідтранс" Південно-Західного Відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії "Транснафтопродукт" і яка з ліній і якою протяжністю ним використовується?

На які траси та ділянки розподілена кожна з частин (ліній) нафтопродуктопроводу, з присвоєнням яких номерів? /т. 10, а.с. 147-154/.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року провадження у справі № 14/312 зупинено до отримання висновку експерта /т. 10, а.с. 155-156/.

Не погоджуючись з вказаними ухвалами, заступник прокурора Рівненської області звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі № 14/312 є вимога про визнання права власності на частини нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України загальною довжиною 1 433 км. та витребування частини нафтопродуктопроводів, що проходять по території України з володіння відповідача та передання їх ОСОБА_5 державного майна України.

Відповідно до ст.179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.184 ЦК України, річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Відповідно до част.1-2 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

При цьому, з матеріалів справи не вбачаються індивідуально-технічні та вартісні характеристики нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова, а вказано лише загальну протяжність нафтопродуктопроводів Самара-Західний напрямок та Грозний-Армавір-Трудова, що проходять по території України та становить 1 433 км.

Місцевий господарський суд обґрунтовує необхідність проведення експертизи тим, що суду потрібно встановити обставини щодо ліквідації об'єкту - частини нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова, протяжності вказаних нафтопродуктопроводів, які мають важливе значення для вирішення справи та визнання за державою України права власності на вказані нафтопродуктопроводи і прийняття рішення суду у цілковитій відповідності до норм матеріального та процесуального права, після з'ясування всіх обставин у справі з урахуванням нововиявлених обставин, для належного подальшого виконання рішення суду.

При прийнятті рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до част.8 ст.114 ГПК України, у разі скасування судового рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно част.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

У п.п.8, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року "Про незалежність судової влади" встановлено, що звернення до суду здійснюється у формі, порядку, випадках та особами, передбаченими процесуальним законом; звернення у справах інших осіб у всіх випадках, а учасників процесу - поза випадками, передбаченим процесуальним законом, розгляду судами не підлягають; оскарження судових рішень допускається у випадках, порядку та з підстав, визначених законом.

Відповідно до част.1 ст.106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до част.1 ст.41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизи.

Відповідно до част.5 ст.42 ГПК України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

При цьому, слід зауважити, що висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів і не має заздалегідь установленої сили.

Отже, призначаючи експертизу у справі, господарському суду необхідно виходити з того, що висновок експертизи має бути спроможним надати інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументом у процесі встановлення об'єктивної істини і не може бути замінений іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку, зокрема, призначення судової експертизи.

Зупинення провадження у справі в даному випадку є факультативним.

При цьому, ГПК України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі (ч.1 ст.79 ГПК України), і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках призначення господарським судом судової експертизи (п.1 ч.2 ст.79 ГПК України).

Виходячи із змісту частини другої статті 79 ГПК України, необхідною передумовою для застосування такого необов'язкового виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог, а призначення судової експертизи у відповідності до ст.41 ГПК України можливе у випадку, коли при вирішенні господарського спору виникають питання, які потребують спеціальних знань.

Водночас, відповідно до п.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", якщо апеляційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку, з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення. Якщо ж в апеляційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи так і зупинення в зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги викладені скаржником в апеляційній скарзі доводи щодо необов'язковості призначення та проведення судової експертизи у даній справі, оскільки такі доводи за своїм змістом стосуються виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, яка відповідно до положень ГПК України не підлягає перегляду ні в апеляційному, ні у касаційному порядку.

За змістом п.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України від 17.05.2011 року № 7, наслідки подання апеляційних скарг на ухвали місцевого господарського суду, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, визначено частиною другою статті 106 ГПК. У разі помилкового прийняття апеляційним господарським судом до провадження скарги на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, таке провадження підлягає припиненню на підставі статті 80 та частин першої і другої статті 106 ГПК.

Оскільки, в даному випадку зупинення провадження у справі пов'язано з проведенням експертизи, метою якої є роз'яснення питань, що виникли при вирішенні господарського спору, які входять до предмету доказування і потребують спеціальних знань, правові підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі № 14/312 відсутні; провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Рівненської області в частині оскарження ухвали господарського суду Рівненської області від 06.05.15 р. у справі № 14/312 про призначення судової експертизи слід припинити.

Колегія суддів не бере до уваги доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо неможливості на законних підставах проведення 06.05.2015 року засідання з розгляду справи № 14/312 та винесення ухвал про призначення експертизи та зупинення провадження у справі, оскільки Генеральною прокуратурою України, прокуратурою Рівненської області та ОСОБА_5 державного майна України в межах передбаченого ст.93 ГПК України строку подано апеляційній скарги на рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року, які на час проведення 06.05.2015 року господарським судом засідання надійшли до суду, з огляду на таке.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у справі № 14/312 заяву Дочірнього підприємства ПрикарпатЗахідтранс Південно-Західного Відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії Транснафтопродукт про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 задоволено.

Скасовано рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312.

Розгляд справи № 14/312 призначено в судовому засіданні, про що винести ухвалу.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 06.05.2015 року /т.10, а.с.70-71/.

06.05.2015 року о 10 год. 33 хв. відповідачем на адресу суду подано клопотання про призначення експертизи № ПЗТ-08/839 /т.10, а.с. 107-109/.

06.05.2015 року о 14 год. 06 хв. позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі № 14/312 до її вирішення у Рівненському апеляційному господарському суді /т.10, а.с. 129/.

Згідно протоколу (рукописного) судового засідання від 06.05.2015 року по справі № 14/312 судове засідання розпочалося об 11 год. 58 хв., суд видалився до нарадчої кімнати об 15 год. 03 хв., вийшов об 15 год. 07 хв.; засідання проходило в залі судових засідань № 6 /т.10, а.с.137/.

В подальшому 06.05.2015 року запис розгляду судової справи № 14/312 здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду"; архівний оригінал звукозапису - диск CD-R, серійний номер d8125-60981.

Згідно формуляру (протоколу) судового засідання від 06.05.2015 року по справі № 14/312, судове засідання розпочалося об 15 год. 12 хв. та закінчилося о 16 год. 48 хв., засідання проходило в залі судових засідань № 6 /т.10, а.с.138-139/.

Згідно формуляру (протоколу) судового засідання від 06.05.2015 року по справі № 14/312, судове засідання продовжилося о 17 год. 31 хв. та закінчилося о 17 год. 37 хв., засідання проходило в залі судових засідань № 8 /т.10, а.с.140-141/.

Протоколи судового засідання від 06.05.2015р. по справі № 14/312 містять відомості про явку представників від органу прокуратури та ОСОБА_5 державного майна України.

Згідно з ст.81-1 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з протоколами і протягом п'яти днів після їх підписання подавати письмові зауваження з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу. Зауваження на протоколи у всіх випадках долучаються до матеріалів справи.

В матеріалах справи № 14/312 відсутні будь-які зауваження на протоколи судового засідання від 06.05.2015р. А тому суд відхиляє твердження позивача про проведення судового засідання 06.05.2015р. в залі судових засідань № 8 без участі представника ОСОБА_5 державного майна України.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року у справі № 14/312 клопотання про зупинення провадження у справі № 14/312 до її вирішення у Рівненському апеляційному господарському суді судом відхилено в звязку з відсутністю у суді поданих апеляційних скарг.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року у справі № 14/312 призначено судову експертизу.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року провадження у справі № 14/312 зупинено до отримання висновку експерта.

Як вбачається з матеріалів справи та з бази Діловодство спеціалізованого суду:

- апеляційна скарга Заступника Генерального прокурора України від 30.04.2015р. № 05/2/3-16326-05 зареєстрована господарським судом Рівненської області 06.05.2015 року за вх. № 182/15з о 16 год. 09 хв. (дані про точний час згідно бази Діловодство спеціалізованого суду);

- апеляційна скарга позивача ОСОБА_5 державного майна України від 30.04.2015р. № 10-25-8290 зареєстрована господарським судом Рівненської області 06.05.2015 року за вх. № 183/15з о 16 год. 19 хв. (дані про точний час згідно бази Діловодство спеціалізованого суду);

- апеляційна скарга заступника прокурора Рівненської області від 05.05.2015 року № 05/3/1-566вих15 зареєстрована господарським судом Рівненської області 07.05.2015 року за вх. № 187/15-з о 14 год. 21 хв. (дані про точний час згідно бази Діловодство спеціалізованого суду).

Таким чином, суд, безпосередньо під час судового розгляду справи № 14/312, фізично не міг знати про надходження до канцелярії суду 06.05.2015 року апеляційних скарг Заступника Генерального прокурора України та ОСОБА_5 державного майна України.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішення господарським судом Рівненської області було прийнято 21.04.2015 року; повний текст рішення підписано 23.04.2015 року.

У відповідності до ст.93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду протягом пяти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням ст.93 ГПК України, строк подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року слід обраховувати з дня його підписання місцевим господарським судом, а саме з 23.04.2015 року, а не з дати проголошення вступної та резолютивної частину рішення.

З огляду на положення ст.93 ГПК України, останнім днем подачі апеляційної скарги на рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року є 05.05.2015 року, оскільки 04.05.2015 року - вихідний день.

Апеляційні скарги надійшли до місцевого господарського суду 06.05.2015 року та 07.05.2015 року, що унеможливило своєчасно встановити дату здачі останніх на пошту в порядку ст.53 ГПК України.

За наведеного, апеляційний господарський суд не вбачає порушень процесуального права місцевим господарським судом.

Щодо розподілу судових витрат.

06.05.2015 року ОСОБА_5 державного майна України звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просив звільнити останнього від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. В обґрунтування вказаного клопотання зазначає про зупинення операцій на рахунках ОСОБА_5 (лист від 29.04.2015 року № 11-08/619-11748).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_5 державного майна України від 30.04.2015р. № 10-25-8290 прийнято до провадження; клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору судом розглянуто не було.

Клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015р. у справі № 14/312 розглянуто судом у судовому засіданні 24.06.2015р. та відхилено, виходячи з такого.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Статтею 5 Закону України Про судовий збір не передбачено ОСОБА_5 державного майна України пільг щодо сплати судового збору.

Суд не вважає лист Державної казначейської служби України від 29.04.2015р. № 11-08/619-11748 про зупинення операцій на рахунках ОСОБА_5 державного майна України, належним доказом тяжкого майнового стану останнього та, відповідно, відхиляє клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Водночас, відповідно до п.п.6 п.2 част.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, ставка судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами становить 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до п.п.4 п. 2 част. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

За змістом п.2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21.02.2013 року № 7, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК).

Матеріали справи та рішення господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі № 14/312 не містять індивідуально-технічні та вартісні характеристики нафтопродуктопроводу Грозний-Армавір-Трудова. Оскільки вартість спірного майна не визначена, розмір судового збору за подання апеляційної скарги встановити неможливо.

Відтак, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги позивача ОСОБА_5 державного майна України від 30.04.2015р. № 10-25-8290 буде здійснено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи та прийняття кінцевого рішення згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, документально необгрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді справи. Рішення та ухвала про зупинення провадження господарського суду Рівненської області у даній справі ґрунтуються на матеріалах і обставинах справи, відповідають нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для їх скасування.

Керуючись ст.ст.80, 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у справі № 14/312 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора України від 30.04.2015р. на рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.15 р. у справі № 14/312 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 державного майна України від 30.04.2015р. на рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.15 р. у справі № 14/312 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області від 05.05.2015 року на рішення господарського суду Рівненської області від 21.04.15 р. у справі № 14/312 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року про зупинення провадження у справі № 14/312 залишити без змін.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області від 12.05.2015 року в частині оскарження ухвали господарського суду Рівненської області від 06.05.15 р. у справі № 14/312 про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Рівненської області від 12.05.2015 року в частині оскарження ухвали господарського суду Рівненської області від 06.05.15 р. у справі № 14/312 про призначення судової експертизи - припинити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 14/312 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Юрчук М.І.