РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015Справа №910/12169/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №112 Голосіївського району»

про стягнення 3 544,12 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Кравчик С.М. - довіреність №91/2014/09/05-4 від 05.09.2014 року;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулася до господарського суд м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №112 Голосіївського району» про стягнення 3 544,12 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач здійснив самовільне підключення струмоприймачів до електричної енергії в зв'язку з чим спожив електричну енергію не сплачуючи її вартість.

З цих підстав, позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 3 544,12 грн. - заборгованості за самовільно спожиту електричну енергію, 1 827,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.05.2015 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 16.06.2015 року.

В судове засідання 16.06.2015 року представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Провадження у справі порушено ухвалою від 15.05.2015 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

В судовому засіданні 16.06.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 16.06.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2007 року між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Київенерго»; далі по тексту - позивач, постачальник) та Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна організація №112" Голосіївської районної у м. Києві ради (перейменовано в Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №112 Голосіївського району»; далі по тексту - відповідач, споживач) укладено Договір №4112 про постачання електричної енергії (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Пунктом 2 Договору сторони погодили, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, не обумовлених цим Договором, сторони зобов'язались керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28.

Згідно з п. 5.1. ПКЕЕ, Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до п. 6.41. ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Пунктом 6.40. ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656 (далі по тексту - Методика).

Згідно з п. 4.6. Методики, в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням:

- меж балансової належності;

- перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення;

- фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.

Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку (ст.. 27 Закону України «Про електроенергетику»).

Факт здійснення відповідачем правопорушення в електроенергетиці, а саме самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, підтверджується Актом про порушення №141148 від 19.02.2013 року (далі по тексту - Акт).

Згідно з розрахунком вартості електроенергії спожитої без обліку (договору) до Акту, нарахування по Акту за період з 20.08.2012 р. по 19.02.2013р. складає 3 544,12 грн.

Протоколи комісії від 04.03.2013р. №401 та від 11.03.2013р. №442, розрахунок вартості електроенергії, спожитої без обліку за актом порушення ПКЕЕ від 19.02.2013 №141148 та рахунок №41212014/3/акт14148 на сплату суми 3 544,12 грн. були надіслані відповідачу.

Згідно п.6.43 ПКЕЕ, споживач зобов'язаний оплатити розрахункові документи за недораховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку. Винятком з цього (Вісник господарського судочинства № 3/2011 стор. 55) є лише звернення до суду, оскільки лише у такому разі протягом 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживач має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку, тому оформлене протоколом рішення комісії, прийняте за результатом розгляду акту про порушення ПКЕЕ, за своєю правовою природою є обов'язковим для виконання ненормативним актом (актом індивідуальної дії).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач здійснив самовільне підключення струмоприймачів до електричної енергії в зв'язку з чим спожив електричну енергію вартістю 3 544,12 грн., однак не сплатив її вартість.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 2 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (пункти 1, 2 ст. 1213 ЦК України).

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач без достатньої на те правової підстави спожив електричну енергію вартістю 3 544,12 грн., однак при цьому не сплатив її вартість в зв'язку з чим має заборгованість перед позивачем в розмірі 3 544,12 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач визнав позовні вимоги, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості (основного боргу) в розмірі 47 342,56 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85, ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №112 Голосіївського району" (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ГОРЬКОГО, будинок 170/172, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, Печерський район, ПЛОЩА ІВАНА ФРАНКА, будинок 5, ) 3 544 (три тисячі п'ятсот сорок чотири) грн. 12 коп. - заборгованості за самовільно спожиту електричну енергію, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 22.06.2015 року.