ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 р. Справа № 923/659/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А., за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона", м.Херсон

до Комунального підприємства "Центр" виконавчого комітету Херсонської міської ради, м.Херсон

про стягнення коштів.

Описова частині рішення.

Про обставини справи зазначено в ухвалах суду від 21.05.2015р. та 09.06.2015р., якими розгляд справи відкладався.

В редакції заяви позивача про уточнення вимог (а.с.105-107) та "додаткових письмових пояснень" (а.с.133,134) у справі розглядаються вимоги про стягнення боргу в сумі 121425,63грн., пені в такій же сумі 121425,63грн., відсотків річних у сумі 1834,79грн., а також 5592,50грн. на відшкодування втрат від інфляції.

Вимоги обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором про подачу холодної води та послуги каналізації № 9220 від 01.10.2008р.

В наведених позивачем останніх розрахунках складових вимог (надані в додатку до названих додаткових письмових пояснень) відсотки річних нараховано за періоди прострочки виконання грошових зобов'язань з 01.04.2014р. по 26.03.2015р., втрати від інфляції - з 01.04.2014р. по 24.02.2015р., пеню - за періоди прострочки виконання певних поточних щомісячних грошових зобов'язань в межах певних строків у періоди з 01.05.2014р. по 10.03.2015р.

Відповідач протягом провадження у справі не проявив свого відношення до позовних вимог, правом на участь в судових засіданнях не скористався, кожного разу належно повідомлявся судом про час і місце розгляду справи.

23.06.2015р. за вх. № 6537/15 до суду надійшло клопотання відповідача № 01-12-1/589 від 19.06.2015р. про відкладення розгляду справи, за яким стверджується про неможливість представника з'явитись у судове засідання 25.06.2015р. через низку робочих питань, що потребують негайного вирішення.

Підстави цього клопотання не обґрунтовано посиланням на докази.

Суд не викликав представників сторін у судове засідання, не визнавав їх явку обов'язковою.

Послідовність неявок представника відповідача в три судові засідання, що відбулись у справі, не свідчить про переконливість намірів відповідача за вказаним клопотанням прийняти участь у судовому засіданні.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи, якщо через таку неявку неможливо розглянути справу. Про це ж зазначено у п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування судами першої інстанції Господарського процесуального кодексу України".

Неявка в судове засідання 25.06.2015р. представника відповідача не унеможливлює розгляд справи, тому є підставою для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України. Такою підставою не кваліфікується і нереалізація відповідачем права на участь у судовому засіданні за ст.22 ГПК України.

С у д в с т а н о в и в:

01.10.2008р. між міським комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (позивач, водоканал) та комунальним підприємством "Центр" виконавчого комітету Херсонської міської ради (абонент, відповідач) укладено договір на подачу холодної води та послуги з прийняття і очистки стічних вод № 9220.

Водоканал за договором (копія з додатками на а.с.9-11, 32-38) зобов'язався надати абоненту послуги за предметом, що визначений назвою договору, стосовно об'єктів, зазначених в додатках до договору), а абонент, відповідно, прийняти ці послуги та оплатити за тарифами протягом 5 банківських днів від рахунку про оплату вартості послуг. Згідно з п.5.6 договору абонент за несвоєчасну оплату послуг оплачує пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше 100% від загального боргу. Узгодивши цей розмір пені сторони за викладенням договору в дужках зробили посилання на Закон України від 20.05.1999р. № 686-ХІV, яким є Закон "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій".

За викладенням позовної заяви позивач зазначив про заявлення боргу, що виник за період з квітня 2014р. по квітень 2015р. включно, фактично, як слідує з розрахунків, що надавались позивачем суду з позовною заявою та протягом провадження у справі, позивачем при визначенні боргу в ціні позову враховувався перехідний залишок боргу з вартості послуг за березень 2014р.

Надання послуг заявленою вартістю підтверджується копіями наданих позивачем двосторонніх актів-рахунків № Ж-9220, № 9220, № Ж-922002, № Ж-922000, № 922006, № 922005, № 922007, № 922002, № 922001, № 922000, № 922011, № 922010, № 922009, № 922008, № 922007, № 922003, № 92200 В від 18.03.2015р., 16.04.2015р., 19.03.2014р., 15.04.2014р., 28.05.2014р., 26.06.2014р., 22.07.2014р., 20.08.2014р., 23.09.2014р., 21.10.2014р., 20.11.2014р., 25.11.2014р., 22.12.2014р., 21.01.2015р., 16.02.2015р., акту звірення розрахунків між сторонами за період з 01.04.2014р. по 28.02.2015р., що залучені до справи.

Позов заявлено 30.04.2015р. (за вх. № 698 подано до канцелярії суду).

До цієї дати спливли названі договірні строки платежу щодо кожного з названих рахунків.

Відповідач не надав доказів оплати позивачу до заявлення позову заявлених в якості боргу 121425,63грн.

Відповідно до ст.526, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору, вимог законодавства; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, має на вимогу кредитора сплатити борг з втратами від інфляції та 3% річних від суми боргу за весь період прострочки платежу, якщо інший розмір відсотків не передбачено щодо певних відносин законом або договором.

Судом не встановлено щоб стосовно спірних відносин законом або договором було передбачено інший розмір відсотків, ніж названі 3%.

З наданого позивачем 25.06.2015р. підрахунку-обліку виконання зобов'язань сторонами по 18.06.2015р. слідує, що у червні 2015р. до дня судового засідання відповідач сплатив позивачу 23832,85грн.

Прийняті суми позивачем зараховуються хронологічним порядком, а саме, - на погашення зобов'язань, що виникли раніше.

Щодо сплаченої під час провадження у судовій справі суми 23832,85грн. з ціни позову провадження слід припинити за відсутністю предмету спору за п.11) ч.1 ст.80 ГПК України.

Викладені встановлені судом обставини та наведені норми є підставами для задоволення позовних вимог про стягнення решти боргу (121425,63 - 23832,85 = 97592,78грн.), а також 5592,50грн. на відшкодування втрат від інфляції, 1834,79грн. в якості 3% річних.

Судом перевірені наведені позивачем розрахунки відсотків річних та втрат від інфляції за названі в описовій частині цього рішення періоди. Розрахунок відсотків річних відповідає нормативному, а розрахунок втрат від інфляції не перевищує нормативного.

Суд зауважує, що борги за інші, наступні періоди не є предметом судового розгляду у цій справі.

Як зазначено, сторони встановили відповідальність абонента у вигляді пені в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочки платежу з посиланням на Закон України № 686-ХІV від 20.05.1999р.

Відповідно до ст.1 цього Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності, або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загальної суми боргу.

Суд витребовував у позивача докази належності відповідачу об'єктів, зазначених в додатку до договору, на праві власності або на праві оренди.

Таких доказів позивач не надав, представник повідомив, що позивач таких доказів не має.

Відповідно до ст.33 "Обо'язок доказування і подання доказів" ГПК України доведення позовних вимог у справі покладається на позивача.

За недоведення позивачем підстав для застосування пені у розмірі 1% за Законом України № 686 від 1999р., пеня в цьому розмірі стягнута бути не може.

Як слідує з названих додатків до договору відповідач отримує послуги при виконанні та для виконання функцій житлово-експлуатаційної організації щодо таких об'єктів за договором:

- миття сміттєкамер, сміттєзбірників у кількох гуртожитках у м.Херсоні, поливання земельних насаджень, господарсько-питні потреби працівників житлової організації т.і., що не свідчить про використання такою організацією нежилих будівель і приміщень, де отримуються послуги, на праві власності чи оренди, що є обов'язковою умовою для застосування спеціального Закону № 686 та пені в розмірі 1%.

Відтак, обумовлений сторонами розмір пені може бути застосованим лише в частині загального обмеження за Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ст.343 ГК України, за якими платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Останні, виправлені позивачем розрахунки пені на виконання ухвали суду на а.с.137-144.

Суд врахував пояснення представника позивача, що в розрахунку день оплати не обліковувався за день прострочки платежу.

Судом не встановлено порушення позивачем 6-місячного строку нарахування пені за ч.6 ст.232 ГК України щодо суми за кожен місяць при нарахуванні пені на грошові зобов'язання відповідача за квітень-жовтень 2014р., грудень 2014р.

При приведенні судом розрахунку пені, що наведений позивачем, до розміру подвійної облікової ставки Національного банку України, вчинено за допомогою комп'ютерної програми "Ліга:Закон" відповідні розрахунки за визначені позивачем періоди щодо визначених ним сум боргів. Ці вчинені судом розрахунки залучено до справи (а.с.149-183). Результатом цих розрахунків сума пені в розмірі подвійної облікової ставки складає загалом 7919,39грн. Решта пені стягненню не підлягає у зв'язку з наведеним.

Решта пені за періоди: квітень - жовтень 2014р., грудень 2014р. - стягнута бути не може через обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України.

Розрахунки пені за листопад 2014р., січень - квітень 2015р., що вчинені позивачем, містяться на а.с.21, 122, 124. Пеня за цими розрахунками стягнута бути не може як через порушення обмеження її подвійною обліковою ставкою Національного банку України, так і через незазначення позивачем (не дивлячись на вимогу за ухвалою суду від 09.06.2015р.) щодо цих розрахунків даних про початок та закінчення перебігу строку, врахованого за кожною строчкою нарахування пені (з якого по яке число місяця, року), без чого неможливо визначити, чи був відповідач таким, що прострочив певне щомісячне грошове зобов'язання за названі періоди саме в ту кількість днів, яку вказав позивач (та кількість днів не містить визначення дати початку й закінчення їх періоду); так само неможливо застосувати подвійну облікову ставку Національного банку України щодо пені стосовно грошових зобов'язань за названі періоди, не знаючи дат початку й закінчення строку нарахування пені позивачем.

Станом на час заявлення позовні вимоги обґрунтовані на 54,65 % (121425,63 + 7919,39+ 5592,50 + 1834,79) : 250278,55 х 100%.

Відповідно до ст.49 ГПК України 54,65% судових витрат у справі покладається на відповідача, решта - на позивача.

До судових витрат у справі відноситься судовий збір, його сплачено до бюджету позивачем при заявленні позову.

Відповідач має відшкодувати позивачеві 54,65 % витрат зі сплати судового збору, що дорівнює 2% від суми, що стягується загалом за позовною заявою та щодо якої провадження припинено.

Керуючись п.11) ч.1 ст.80, ст.82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Центр" виконавчого комітету Херсонської міської ради (код ЄДР 34786324) на користь міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (код ЄДР 03355726) 97592грн. 78коп. боргу, 5592грн. 50коп. на відшкодування втрат від інфляції, 1834грн. 79коп. в якості відсотків річних, 7919грн. 39коп. пені, 2735грн. 45коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Припинити провадження у справі щодо вимог про стягнення 23832грн. 85коп. боргу.

Відмовити в решті вимог про пеню.

Повне рішення складено

30.06.2015р.

Суддя В.В. Чернявський