ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2015 р. Справа № 49/176-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - Жесткова І.Є., довіреність № 271/810, 25.11.14р.

відповідача - Степанишеної А.В., довіреність № 018/16, від 08.01.15р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №3258 Х/1-42) на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.05.15 у справі № 49/176-08

за позовом Державного комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод"

до Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева"

про стягнення 655 869,28 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 травня 2015 року (суддя Кононова О.В.) задоволено частково заяву ДП "Завод імені В.О. Малишева" Державного концерну "Укроборонпром" (вх. № 17690 від 05.05.2015 р.) про визнання наказу господарського суду Харківської області від 08.01.2009 р. таким, що не підлягає виконанню. Визнано наказ господарського суду Харківської області від 08.01.2009 р. по справі № 49/176-08 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Державного підприємства "Завод ім.В.О. Малишева" суми основного боргу за скид стічних вод з перевищенням ДВП у розмірі 655869,28 грн.

Позивач з вказаною ухвалою суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати.

24 червня 2015 року Державним підприємством "Завод ім. В.О. Малишева" було надано відзив на апеляційну скаргу (вх.№9819).

24 червня 2015 року розпорядженням секретаря першої судової палати у зв'язку з відрядженням судді Тихого П.В., для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Терещенко О.І.

У судове засідання з'явились належні представники сторін, які підтримали свої правові позиції по справі.

Розглянувши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.12.2008 р. стягнуто з Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" на користь Державного комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" 655869,28 грн. заборгованості за скид стічних вод з перевищенням ДВП, 6558,69 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

08.01.2009 р. рішення набрало законної чинності та на його виконання був виданий відповідний наказ.

05.05.2015 р. від ДП "Завод імені В.О. Малишева" Державного концерну "Укроборонпром" надійшла заява (вх. № 17690) про визнання наказу господарського суду Харківської області від 08.01.2009 р. таким, що не підлягає виконанню.

Судом першої інстанції було задоволено частково заяву ДП "Завод імені В.О. Малишева" Державного концерну "Укроборонпром" (вх. № 17690 від 05.05.2015 р.) про визнання наказу господарського суду Харківської області від 08.01.2009 р. таким, що не підлягає виконанню. Визнано наказ господарського суду Харківської області від 08.01.2009 р. по справі № 49/176-08 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Державного підприємства "Завод ім.В.О. Малишева" суми основного боргу за скид стічних вод з перевищенням ДВП у розмірі 655869,28 грн.

Не погоджуючись з зазначеною позицією господарського суду, позивач в обґрунтуванні апеляційної скарги в якості підстави для відмови в задоволенні заяви вказує на :

-неповідомлення судом останнього щодо дати та місця розгляду заяви ДП "Завод імені В.О. Малишева", і як наслідок не створення судом належних умов для доведення позивачем своєї правової позиції по справі;

-невідповідність актів звіряння вимогам законодавства.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає в повній мірі нормам законодавства зважаючи на наступне.

Частиною 2 статті 117 ГПК України передбачено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Положенням частини 4 цієї статті також передбачено, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

В межах п. 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 зазначено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

-якщо його видано помилково;

-якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Законом України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" № 5213-VI від 06.09.2012 р. визначено, що цей Закон визначає комплекс економічних заходів, спрямованих на вирішення питань заборгованості та забезпечення стабільного розвитку державних підприємств оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенних підприємств, які включені до складу Державного концерну "Укроборонпром" (далі - підприємства оборонно-промислового комплексу). Вказаний Закон набрав чинності 30.10.2012р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 р. за № 993 "Деякі питання Державного концерну "Укроборонпром"" підприємство боржника - ДП "Завод ім. В.О. Малишева" включено до складу Державного концерну "Укроборонпром".

Згідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" на умовах, визначених цією статтею, підлягають списанню: заборгованість підприємств оборонно-промислового комплексу (встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) за надані їм послуги з водопостачання та водовідведення перед суб'єктами господарювання, що надають послуги з водопостачання та водовідведення, яка виникла станом на 1 вересня 2012 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом; заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) з пені, штрафних та фінансових санкцій (3 відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам оборонно-промислового комплексу на заборгованість за природний газ та послуги з його транспортування, теплову енергію, електричну енергію та надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 1 вересня 2012 року і не сплачені станом на дату набрання чинності цим Законом.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" встановлено, що списання заборгованості (у тому числі з пені, штрафних та фінансових санкцій) відповідно до цієї статті здійснюється підприємствам оборонно-промислового комплексу відповідними суб'єктами господарювання, які здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, оптовим постачальником електричної енергії, підприємствами, що виробляють електричну енергію, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та її дочірніми компаніями (підприємствами), а також суб'єктами господарювання, які постачають теплову енергію, надають послуги з водопостачання та водовідведення (далі - учасники процедури списання), у такому порядку:

1)обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується учасниками процедури списання у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників, враховуючи у тому числі суми пені, штрафних санкцій, 3 відсотки річних та індекс інфляції на дату списання;

2)для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входять керівник підприємства як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів;

3)списання заборгованості проводиться на підставі взаємно погоджених актів звіряння учасників процедури списання, в яких зазначаються обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню;

4)датою списання заборгованості є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання;

5)у разі якщо у статутному капіталі підприємства - учасника процедури списання 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) належить державі, взаємно погоджений акт погоджується органом, уповноваженим управляти таким підприємством.

За змістом п.2 ч. 2 ст. 2 Закону визначено, що для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входять керівник підприємства як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів.

За таких обставин, зазначені комісії складають акти звіряння, а датою списання заборгованості є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується створення на підприємствах КП "Харківводоканал" та ДП "Завод ім. В.О. Малишева" комісій щодо питань списання заборгованості, на підставі вимог Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" № 5213-VI від 06.09.2012 р.

На виконання вимог вищевказаного закону в передбаченому порядку КП "Харківводоканал" та ДП "Завод ім. В.О. Малишева" було підписано акт звіряння заборгованості з урахуванням штрафних санкцій, 3% річних, інфляції, судових витрат, індексації, що обліковувалась станом на 01.09.2012р. і не сплачена станом на 30.10.2012р. Загальна сума, узгоджена кредитором до списання, становить 19053824,99 грн., проте, за вирахуванням судових витрат, які не підлагають списанню в сили приписів вказаного закону, сума, яка підлагає списанню становить - 18570782,33 грн. (Том 2 а.с.63).

Вказаний акт погоджено з органом управління майном ДП "Завод імені В.О. Малишева" - ДК "Укроборонпром", про що свідчить відповідний підпис та печатка на верхньому лівому куті акту.

Тобто, враховуючи приписи п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону № 5213 заборгованість ДП "Завод імені В.О. Малишева" перед КП "Харківкомуночиствод" у розмірі 18570782,33 грн. згідно акту звіряння заборгованості є списаною з моменту підписання такого акту.

В той же час, колегія суддів приймає до уваги, що ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2011р. було порушено провадження у справі №5023/10655/11 про банкрутство ДП "Завод імені В.О. Малишева".

22.11.2012р. кредитор, КП "Харківводоканал", звернувся до господарського суду Харківської області у межах справи про банкрутство ДП "Завод імені В.О. Малишева" з заявою про визнання кредиторських вимог на загальну суму 18722634,67 грн., зокрема до якої увійшла заборгованість за судовим рішенням у справі №49/176-08 (Том 2 а.с.48) у розмірі 662545,97 грн. основної заборгованості. Зазначене підтверджується наведеною у заяві розшифровкою загальної суми боргу та доданими до неї копіями судових рішень, в підтвердження існування цієї заборгованості.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2013р. у справі №5023/10655/11 вимоги КП "Харківводоканал" у розмірі 18570782,33 грн. відхилені, у звязку з їх списанням на підставі Акту звіряння заборгованості, що обліковувалась станом на 01.09.2012р. і не сплачена станом на 30.10.2012 року, вимоги у розмірі 151852,34 грн., які складаються з судових витрат, визнанні та включені до реєстру вимог кредиторів до 4 черги.

Між тим, вказана ухвала була предметом перегляду в апеляційному та касаційному порядку. Постановою Вищого господарського суду України від 23.04.2015р. у справі № 5023/10655/11 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.02.2013 р. та ухвалу господарського суду Харківської області від 18.01.2013 р. щодо розгляду кредиторських вимог КП "Харківводоканал" по справі № 5023/10655/11 залишено без змін.

При розгляді заяви КП "Харківводоканал", судами встановлено, що з моменту підписання акту звіряння заборгованості, що обліковувалась станом на 01.09.2012р. і не сплачена станом на 30.10.2012 року, відбулося списання заборгованості ДП "Завод імені В.О. Малишева" перед КП "Харківводоканал" в сумі 18570782,33 грн., відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку".

Статтею 35 ГПК України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Судом апеляційної інстанції наголошується, що преюдиціальність як наслідок вступу рішення суду в законну силу, полягає у наданні обов'язкового значення висновку суду по даній справі для всіх наступних справ, в межах встановлених рішенням обставин. Обов'язковість судового висновку, відображеному в судовому рішенні, нерозривно пов'язана з юридичним припущенням істинності рішення, що набрало законної сили. Отже поки рішення господарського суду є не скасованим, факти встановлені ним, приймаються за достовірні без доказування.

З наведеного вбачається, що заборгованість КП "Харківводоканал" перед ДП "Завод імені В.О. Малишева" у розмірі 18570782,33 грн. є списаною в силу приписів Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" з дня підписання акту - 30.10.2012р., процедура списання не суперечить нормам вказаного закону, її легітимність підтверджена матеріалами справи, а сам факт списання встановлений судовими рішеннями, що не потребує доказуванню в силу вимог статті 35 ГПК України та презюмується колегією суддів.

Стосовно заперечень КП "Харківвводоканал" щодо невідповідності акту вимогам чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що факт списання заборгованості у розмірі 18570782,33 грн. було підтверджено ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2013 р. щодо розгляду кредиторських вимог КП "Харківводоканал" по справі № 5023/10655/11, залишеною без змін судом апеляційної та касаційної інстанції. Таким чином, питання правомірності визнання факту списання заборгованості на підставі акту звіряння заборгованості (Том 2 а.с.63) вже було предметом судового дослідження. Господарський суд, вказуючи на законність такого списання, підтвердив правомірність підстави для такого визнання, яка в свою чергу базувалось на зазначену Акті звіряння. Відтак, відповідність зазначеного доказу приписам статті 34 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження факту списання заборгованості у розмірі 18570782,33 грн. вже була встановлена місцевим господарським судом та в подальшому підтверджена апеляційною та касаційною інстанцією, та приймається колегією суддів за достовірну без доказування.

Твердження позивача стосовно неналежного повідомлення судом першої інстанції про час та місце розгляду заяви є безпідставним, оскільки в матеріалах справи наявне поштове повідомлення (Том 2 а.с.75), яким підтверджується отримання ухвали суду про призначення заяви до розгляду 18 травня 2015 року. А відтак, враховуючи, що датою слухання було 20 травня 2015 року, судом було завчасно повідомлено позивача про час та місце судового засідання, що виключає порушення з боку суду норм господарського процесуального законодавства.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визаначеному законом поряду встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору (ст.32 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції встановлені фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам та їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати позивача по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 20.05.15 у справі № 49/176-08 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 26 червня 2015 року

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Терещенко О.І.