ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. Справа № 911/1544/15

Господарський суд Київської області у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний завод "Інтекс ЛТД",

68000, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 16 В

до Публічного акціонерного товариства "Факел",

08500, Київська обл., м. Фастів, Промвузол

про стягнення 74 524,49 грн.

за участю представників:

позивача - 1) Поліщук Д.Л. (довіреність від 15.01.2015, б/н);

2) Приходько О.С. (довіреність від 15.01.2015, б/н);

відповідача - Міщенко О.В. (довіреність від 21.05.2015 № 106/402).

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний завод "Інтекс ЛТД" (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "Факел" (далі - відповідач) про стягнення 62 867,17 грн., з яких: 46 224,00 грн. основного боргу, 2 002,19 грн. 3% річних та 14 606,78 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором від 15.08.2013 № 6/01/13.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.04.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.04.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 9930/15 від 28.04.2015) позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням того, що заяву про збільшення розміру позовних вимог підписано уповноваженою на це особою, збільшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів, збільшення розміру позовних вимог прийнято господарським судом.

У зв'язку з прийняттям збільшення розміру позовних вимог господарським судом, у справі має місце нова ціна позову - 67 935,35 грн., з яких: 46 224,00 грн. основного боргу, 19 598,98 грн. інфляційних втрат та 2 112,37 грн. 3% річних.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 9931/15 від 28.04.2015) позивачем подано письмові пояснення.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 13324/15 від 30.04.2015) позивачем подано документи, на виконання вимог ухвали суду від 14.04.2015.

У судове засідання 30.04.2015 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 14.04.2015 не виконав, розгляд справи відкладено на 09.06.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 12748/15 від 02.06.2015) позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням того, що заяву про збільшення розміру позовних вимог підписано уповноваженою на це особою, збільшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів, збільшення розміру позовних вимог прийнято господарським судом.

У зв'язку з прийняттям збільшення розміру позовних вимог господарським судом, у справі має місце нова ціна позову - 74 524,49 грн., з яких: 46 224,00 грн. основного боргу, 26 070,34 грн. інфляційних втрат та 2 230,15 грн. 3% річних.

При цьому, судом враховано, що на підтвердження повідомлення відповідача про збільшення розміру позовних вимог, позивачем надано оригінали фіскального чеку і опису вкладення з відбитком календарного штемпелю Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» та, відповідно до статей 22, 32 Господарського процесуального кодексу України, враховано усні пояснення представника відповідача, який за результатами розгляду підстав збільшення розміру позовних вимог у судовому засіданні, зазначив про відсутність підстав для відкладення розгляду справи у зв'язку з поданням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 13467/15 від 09.06.2015) відповідачем подано заперечення на позов.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 13566/15 від 09.06.2015) позивачем подано письмові пояснення.

У судовому засіданні 09.06.2015 представники позивача підтримали позовні вимоги, представник відповідача проти позову заперечив.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 09.06.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Експериментальний завод "Інтекс ЛТД" (далі - виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Факел" (далі - замовник) укладено договір від 15.08.2013 № 6/01/13 (далі - Договір), відповідно до умов якого виконавець забезпечує, а замовник приймає і оплачує виконання робіт по введенню в експлуатацію САК ГРС «Нейрон-PLC» у складі ГРС «Імпульс-0000» для забезпечення проведення випробувань ГРС у місті Саратові на випробувальному полігоні «Оргенергогаз», до складу робіт входить консервація з метою підготовки до транспортування та розконсервація після транспортування САК ГРС в блок-боксах на території замовника (пункт 1.1. Договору).

Згідно з пунктом 2.1. Договору, вартість робіт визначається згідно з калькуляцією, наведеною в Додатку 1 до Договору і складає 46 224,00 грн.

Відповідно до пункту 2.2. Договору, оплата за роботи, що виконуються за Договором, здійснюється замовником на підставі рахунків, у безготівковому порядку, національною валютою України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця авансовим платежем у 5-денний термін у розмірі 60% від ціни Договору.

Згідно з пунктом 2.3. Договору, остаточний розрахунок, у розмірі 40%, здійснюється замовником у 5-денний термін з дати закінчення випробувань, про що повинен бути підписаний відповідний акт.

Договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2013 (пункт 7.1. Договору).

На підтвердження виконання робіт за Договором, позивачем надано у матеріали справи копії акту виконаних робіт від 15.10.2013 на суму 46 224,00 грн., вказаний документ підписаний уповноваженими представниками та скріплений відбитками печаток обох сторін.

Зважаючи на те, що акт погоджений без зауважень, суд дійшов висновку, що відповідач прийняв роботи, що зазначені в акті, у повному обсязі і вказаної у них вартості.

Відтак, позивачем, відповідно до умов Договору, виконано роботи, всього на суму 46 224,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача надіслано претензії про погашення заборгованості від 25.12.2014 № 3, від 24.03.2015 № 4/03. Докази надіслання претензій, а саме: копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, опису вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпелю Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» та фіскальні чеки, містяться у матеріалах справи.

Також, позивачем надано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2014 до 24.02.2014, що підписаний уповноваженими представниками та скріплений відбитками печаток обох сторін, відповідно до якого сторони дійшли згоди про наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 46 224,00 грн.

На підтвердження позовних вимог, позивачем надано у матеріали справи копію податкової накладної, що складена на господарську операцію з виконання спірних робіт за Договором.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.4., 201.6., 201.7. статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Зважаючи не викладене, судом оцінюються податкова накладна, що складена позивачем, як доказ того, що позивачем відображені спірні господарські операції у своїх податкових зобов'язаннях.

Крім того, на підтвердження наявності заборгованості, позивачем у матеріали справи надано копію банківської виписки Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» за період з 01.08.2013 до 30.04.2015, що засвідчена підписом уповноваженої особи банківської установи та скріплена відбитком її печатки, відповідно до якої кошти від відповідача на рахунок позивача, що відкритий у цьому банку, за Договором, не надходили.

Відповідачем не заперечується погодження ним акту виконаних робіт від 15.10.2013 на суму 46 224,00 грн. та фактичне виконання позивачем вказаних у цьому акті робіт, однак, позов заперечено повністю з підстави відсутності погодженого сторонами акту про закінчення випробувань, що передбачений у пункті 2.3. Договору і саме з підписанням якого вказаний пункт Договору пов'язує остаточний розрахунок за роботи у розмірі 40% ціни Договору.

Проте, судом не приймаються дані заперечення відповідача, оскільки відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, зміст зобов'язань у договірних правовідносинах визначається умовами договору, що укладений сторонами і пунктом 1.1. Договору, що укладений між сторонами у справі визначено предмет цього Договору: забезпечення виконання робіт по введенню в експлуатацію САК ГРС «Нейрон-PLC» у складі ГРС «Імпульс-0000» для забезпечення проведення випробувань ГРС у місті Саратові на випробувальному полігоні «Оргенергогаз», до складу цих робіт входить: консервація з метою підготовки до транспортування та розконсервація після транспортування в блок-боксах на території замовника. Виконання усіх названих робіт позивачем засвідчено сторонами в акті від 15.10.2013, що наявний у матеріалах справи, з огляду на що, суд дійшов висновку про повне виконання позивачем обов'язків, що встановлені для нього Договором. Обов'язку провести випробування об'єкту не встановлено для позивача Договором. При цьому, судом враховано, що спірні роботи виконані позивачем та прийняті відповідачем у 2013 році, станом на час розгляду справи у 2015 році, вказані роботи відповідачем не оплачені.

Пунктом 2.1. Договору визначено ціну Договору, яка відповідає загальній вартості робіт, що виконані позивачем та прийняті відповідачем, згідно з наявними у матеріалах справи доказами, а саме прийняття виконаних робіт здійснено у належний спосіб.

Також, суд, на підставі аналізу змісту Договору, дійшов висновку, що умовами Договору передбачено складання сторонами лише одного акту, яким, зокрема, відповідно до пункту 2.3. Договору, підтверджується настання обов'язку відповідача з повної оплати вартості робіт. У матеріалах справи наявний такий акт від 15.10.2013 на суму 46 224,00 грн., у ньому, як зазначено судом раніше, відповідачем погоджені роботи та їх вартість, що повністю відповідають переліку робіт і їх загальній вартості за Договором.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

При цьому, судом враховано, що акт виконаних робіт, згідно з Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фіксує факт здійснення господарських операцій і встановлення відносин та є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботи.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України - на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін. Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 32, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України господарським судом взято до уваги у якості письмових доказів: зазначений вище акт виконаних робіт - у якості письмового доказу виконання робіт позивачем та прийняття робіт уповноваженою особою відповідача, банківську виписку - у якості письмового доказу для встановлення відсутності перерахувань відповідачем позивачу коштів у повному обсязі і, відповідно, наявності заборгованості.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку, що спірні роботи виконані позивачем та прийняті відповідачем, про що свідчить акт виконаних робіт, що підписаний сторонами, який є належним і допустимим доказом прийняття робіт відповідачем і саме з підписанням яких Договір пов'язує оплату робіт, що у них вказуються.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Договір, що укладений між сторонами, за правовою природою є договором підряду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частиною 1 статті 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірні роботи позивачем виконані, відповідачем прийняті у належний спосіб та підлягають повній оплаті згідно з умовами Договору, а тому, позовна вимога про стягнення з відповідача 46 224,00 грн. заборгованості з оплати виконаних робіт є законною, відповідає обставинам справи, відповідачем не спростована, а, отже, підлягає задоволенню.

Також, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивач, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, заявляє до стягнення 2 230,15 грн. 3% річних та 26 070,34 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою всебічного, повного і об'єктивного розгляду обставин справи, суд здійснив перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат та з'ясував, що наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично вірним і відповідає обставинам справи, а тому, позовна вимога про стягнення 26 070,34 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню у повному обсязі, 3% річних позивачем нараховано надмірно, правильний розмір 3% річних складає 2 226,35 грн., у зв'язку з чим, позовна вимога, у частині 3,80 грн. 3% річних, задоволенню не підлягає.

З огляду на зазначене, за результатами оцінки доказів, що наявні у матеріалах справи та встановлення всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 46 224,00 грн., 3% річних у розмірі 2 226,35 грн. та інфляційних втрат у розмірі 26 070,34 грн. є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а, відтак, підлягають задоволенню, решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Відшкодування судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 827,00 грн., відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Факел" (08500, Київська обл., м. Фастів, Промвузол, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний завод "Інтекс ЛТД" (68000, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 16 В, ) 46 224 (сорок шість тисяч двісті двадцять чотири) грн. 00 коп. основного боргу, 2 226 (дві тисячі двісті двадцять шість) грн. 35 коп. 3% річних, 26 070 (двадцять шість тисяч сімдесят) грн. 34 коп. інфляційних втрат та 1 826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 91 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 15.06.2015.

Суддя С.О. Саванчук