номер провадження справи 1/45/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.06.2015 Справа № 908/6070/14

Суддя господарського суду Запорізької області Немченко О.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про розстрочку виконання судового рішення від 10.02.2015 р. по справі 908/6070/14

за позовом: Прокурора міста Маріуполя (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6) в інтересах держави в особі Маріупольського міжрайонного відділу Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні МВС України в Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 84)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" (87535, Донецька область, м. Маріуполь, площа Машинобудівельників, буд.1)

про стягнення 61 037 грн. 42 коп.

ВСТАНОВИВ:

22.06.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшли матеріали заяви Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про розстрочення виконання судового рішення від 10.02.2015 р. по справі 908/6070/14.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов до висновку, що заява підлягає поверненню на підставі пункту 6 ч. 1 ст. 63, ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України:

При наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Постанова пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року пунктом 7.3 зазначає, що застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Заяви, подані на підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України слід розглядати за правилами Господарського процесуального кодексу України у межах розглянутої господарським судом справи. Зокрема, заявник повинен подати докази надіслання другій стороні копії цієї заяви і доказів на її обґрунтування, сторони мають бути повідомлені про час і місце розгляду заяви тощо.

Частиною першою ст. 21 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Відповідно до п. 4 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони.

У даному випадку Прокурор міста Маріуполя брав участь у справі як позивач, який звернувся до суду із позовною заявою в інтересів держави в особі Маріупольського міжрайонного відділу Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні МВС України в Донецькій області, тому прокурору надано право бути обізнаним про подання до суду цієї заяви.

У разі неподання заявником доказів надіслання другій стороні відповідних копій заява і додані до неї документи не пізніше трьох днів з дати надходження заяви повертаються заявникові без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 63, статті 121 Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Не надіслання копії заяви і доданих до неї документів позивачу (стягувачу) та прокурору є порушенням процесуальних норм закону.

Відповідно до п. 19 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Отже, враховуючи вищенаведені норми та вимоги Господарсько-процесуального кодексу та положення правил, належним доказом направлення сторонам копії заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення, з зазначенням адреси і найменуванням адресанта та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до позовної заяви.

Заявником до матеріалів заяви взагалі не додані докази направлення її ані позивачу, ані прокурору.

У заяві поданій відповідачем міститься відбиток печатки позивача та підпис його керівника, але даний відбиток та підпис не можуть вважатися належним доказом надсилання (вручення) позивачеві копії заяви, оскільки у випадку нарочного отримання іншою стороною копії заяви повинна бути відмітка у якій містяться позначка про «отримання заяви» іншою стороною із зазначенням ким саме прийнято копію заяви (із зазначенням посади та ПІБ).

Не надання заявником належних доказів, які б свідчили про надсилання на адресу позивача, прокурора копії заяви, є безумовним порушенням приписів Господарського процесуального кодексу України.

З вищевикладених обставин заява підлягає поверненню заявникові без розгляду на підставі п. 6 ч.1 ст. 63, ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Варто зазначити, що у заяві міститься посилання на ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, тоді як судове рішення у цій справі вже прийнято, а справа знаходиться на стадії виконання судового рішення.

Відповідачем також не подано жодних доказів на обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вищевказаних недоліків.

Також суд звертає увагу на наступне: 19.05.2015 року, враховуючи подання касаційної скарги, яка надійшла від відповідача на рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 та на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 у цій справі, матеріали справи № 908/6070/14 були направлені до Вищого господарського суду України. Відповідно до п. 3.16 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі подання заяви повторно під час перебування матеріалів справи у вищій інстанції, вирішення питання про прийняття заяви буде залишено до повернення таких матеріалів із касаційної інстанції.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву повернути заявникові без розгляду.

Додаток на адресу заявника - Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" (87535, Донецька область, м. Маріуполь, пл.. Машинобудівельників,1): заява рег. № 523/581 від 19.06.2015 р. на 2 аркушах.

Суддя

Господарського суду

Запорізької області О.І. Немченко