ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.06.15р. Справа № 904/3927/15
За позовом Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега", м. Дніпропетровськ

про стягнення 88 047 грн. 71 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 25.05.2015р. б/н;

ОСОБА_2 - представник, дов. від 29.09.2014р. б/н (був присутній у судовому засіданні 22.06.2015р.);

від відповідача: ОСОБА_3 - представник, дов. від 02.03.2015р. №2.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 88 047 грн. 71 коп., що складає: 67 600 грн. 00 коп. - основного боргу, що виник відповідно до умов договору від 01.04.2012р. № ТЗ-07/04-12, 12 225 грн. 14 коп. - індексу інфляції, 1 017 грн. 20 коп. - 3% річних та 7 205 грн. 37 коп. - пені

Відповідач у відзиві (вх.№ 36238/15 від 09.06.2015р.) на позовну заяву просить відмовити у позові в повному обсязі, оскільки: договір є припиненим, відповідач не використовує музичні твори, передбачені договором.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2012р. між позивачем - Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" (надалі УЛАСП), та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега", як користувачем, було укладено Договір №ТЗ-07/04/12 (надалі Договір), відповідно до преамбули якого УЛАСП є організацією, що має повноваження надавати дозвіл (невиключне право) на використання в комерційній діяльності музичних творів, в тому числі, усіх необхідних майнових прав для їх використання, що використовуються, та здійснювати збір винагороди (роялті) за таке використання на підставі Свідоцтва про реєстрацію в якості організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України за № 19/2011 від 24.01.2011р.; сторони погоджуються, що укладають даний договір з метою забезпечення здійснення єдиних виплат за використання в комерційній діяльності музичних творів, що сприятиме поліпшенню захисту об'єктів авторського та суміжного права на території України, а також полегшенню організації виплат роялті суб'єктам авторського та суміжного права.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2012 року, а в частині невиконаних фінансових зобов'язань, фінансових санкцій, та будь-яких інших зобов'язань до їх повного виконання (пункт 5.1 Договору).

Згідно з пунктом 5.2 Договору у випадку, якщо жодна з сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця до настання зазначеної в пункті 5.1 дати припинення дії договору, дія договору вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах; таке повідомлення має бути надіслане засобами поштового зв'язку (рекомендованим листом), при цьому належним доказом повідомлення є квитанція відділу поштового зв'язку із зазначенням вказаних в цьому договорі поштових реквізитів сторони, на адресу якої направлено листа.

Як вбачається Договір було укладено на девять місяців з 01.04.2012р. до 31.12.2012р. Матеріали справи не містять, а сторонами не надано доказів в підтвердження припинення дії даного Договору відповідно до пункту 5.1 Договору, тому Договір було продовжено на тих же умовах та на той самий строк на девять місяців, тобто до 31.09.2013р.

Відповідно до пункту 2.1 Договору користувач здійснює в комерційній діяльності музичних творів (далі-твори), а УЛАСП надає користувачу, на умовах, визначених цим Договором, дозвіл (невиключне право) на таке використання, в тому числі, усіх необхідних майнових прав для використання творів, та здійснює збір винагороди (роялті); користувач зобов'язується виплачувати винагороду (роялті) УЛАСП, відповідно до даного договору та закону.

У Додатку №1 до Договору сторони погодили перелік закладів, в яких користувач здійснює використання творів.

У пункті 1.1 Додатку №2 до Договору (в редакції Додаткової угоди від 01.05.2013р. №3 до Договору) сторони узгодили, що загальна сума щомісячної винагороди становить 5 200 грн. 00 коп.; зазначена сума щомісячно перераховується користувачем на розрахунковий рахунок УЛАСП відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору користувач зобов'язується перерахувати на поточний рахунок УЛАСП винагороду (роялті), узгоджену сторонами у відповідних додатках до цього договору, не пізніше ніж за 5 днів до початку місяця, за який здійснюється платіж; не зважаючи на дату укладення договору, користувач здійснює виплату винагороди за весь місяць (календарний період), в якому було укладено договір; платіж здійснюється не пізніше трьох календарних днів після підписання цього договору.

Як вбачається позивач просить стягнути з відповідача 67 600 грн. 00 коп. заборгованості за Договором за період з квітня 2014 року по квітень 2015 року.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як визначено в частинах 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: - договори та інші правочини; - створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; - завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; - інші юридичні факти.

Згідно з частинами 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Оскільки строк дії Договору закінчився 31.09.2013р., нарахування позивачем заборгованості за Договором за період з період з квітня 2014 року по квітень 2015 року є безпідставним.

Суд також звертає увагу позивача на помилковість його думки про те, що Договір на момент подання позову є діючим та строк його дії визначається періодом з 01.04.2012р. по 31.12.2015р., оскільки пунктом 5.2 Договору передбачена можливість тільки одного подовження строку дії Договору шляхом письмового повідомлення однією із сторін іншої сторони протягом місяця до настання дати, зазначеної у пункті 5.1 Договору, а у пункті 5.1 Договору передбачена тільки одна дата 31.12.2012р. Зазначене виключає можливість автоматичного подовження після 31.09.2013р., оскільки така дата пунктом 5.1 Договору не передбачена.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, позивачем не доведено обставин, на які він посилається як підставу своїх вимог, доказів в їх підтвердження не надано.

З урахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„26 червня 2015р.