РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015Справа №910/11267/15
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»до Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Гарант Авто»третя особа Масюк Наталія Іванівна

про стягнення 7689,25 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Славський М.Г. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ «Українська Страхова компанія «Гарант Авто» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 7689,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 01.05.2014, на вул. Жукова у м. Одеса, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Чері», д.н.з. ВН3085СІ, Масюк Н.І., сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «Хюндай», д.н.з. ВН3002СВ, під керуванням Іванова С.В.

У подальшому, позивач відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля марки «Хюндай», д.н.з. ВН3002СВ, - Івановим С.В. (страхувальник) договору добровільного страхування наземного транспорту № 43487Га/14оАС від 17.02.2014, виплатив власнику пошкодженого автомобіля марки «Хюндай», д.н.з. ВН3002СВ, страхове відшкодування в розмірі 7689,25 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП - Масюк Н.І., було застраховано у ПрАТ «Українська Страхова компанія «Гарант Авто», позивач, на підставі положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування в розмірі 7689 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач та третя особа уповноважених представників у судове засідання не направили, хоча про час і місце його проведення повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17.02.2014 між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик) та Івановим С.В. (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 43487Га/14оАС, за умовами якого застраховано автомобіль марки «Хюндай», д.н.з. ВН3002СВ, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 01.05.2014, оформленого учасниками ДТП в порядку ст. 33.2. Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», наявного у матеріалах справи, ДТП сталася внаслідок зіткнення автомобіля марки «Чері», д.н.з. ВН3085СІ, під керуванням Масюк Н.І., із задньою частиною автомобіля марки «Хюндай», д.н.з. ВН3002СВ, під час стоянки/зупинки останнього.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 43487Га/14оАС від 17.02.2014, на підставі страхового акту № 1.001.14.07660/VESKO14246 від 15.05.2014, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Хюндай» в розмірі 7689,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 108421 від 16.05.2014.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку-фактури СТО - Дочірнього підприємства «Автотрейдинг-Одеса» № АС-0049553 від 15.05.2014, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Хюндай», д.н.з. ВН3002СВ, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 7999,84 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

За змістом п. 33.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

Як вбачається зі змісту повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 01.05.2014, останнє підписане обома учасниками ДТП та заповнено у відповідності з вимогами Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженої Протоколом Президії МТСБУ № 274/2011 від 11.08.2011 та погодженої Начальником УДАІ МВС України.

Таким чином, учасники ДТП скористались своїм правом не звертатись до відповідного підрозділу МВС України та самостійно погодили зміст повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, у якому зазначили, що Масюк Н.І., як особа, під керуванням якої перебував автомобіль марки «Чері», д.н.з. ВН3085СІ, є особою, внаслідок дій якої сталася ДТП, отже, суд дійшов висновку, що Масюк Н.І. є особою, відповідальною за завдану шкоду.

Як вбачається з інформації, отриманої з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Чері», д.н.з. ВН3085СІ, застрахована у ПрАТ «Українська Страхова компанія «Гарант Авто» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8650367, чинного на момент ДТП (01.05.2014). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «Хюндай», д.н.з. ВН3002СВ, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 43487Га/14оАС від 17.02.2014, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «Хюндай», д.н.з. ВН3002СВ, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із претензією № 2073/07660/УБК від 17.12.2014 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 7689,25 грн., однак відповідач зазначену вимогу залишив без відповіді та задоволення.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 7689,25 грн. виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Гарант Авто» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3; ідентифікаційний код 16467237) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в сумі 7689 (сім тисяч шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 25 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко