ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.15р. Справа № 904/3484/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД", м. Дніпропетровськ

про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 - представник, довіреність №111 від 25.03.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", м. Київ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД", м. Дніпропетровськ про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення Закону України "Про страхування", згідно з якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідач надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з підстав пропуску позивачем строків позовної давності.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22.06.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2011 року між Приватним акціонерним товариством "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" та ОСОБА_2 було укладено договір СТД №7438205 про страхування транспортного засобу від 06.04.2011 року.

Застрахованим майном за договором є автомобіль НОМЕР_1.

В результаті дорожньо- транспортної пригоди, яка сталась 04.07.2011 року на 555 км. автошляху Київ-Харків-Довжанський за участю автомобіля Опель Кадет ном. Р047 ЕТ31 RUS та автомобілем НОМЕР_1 було зазнано механічних пошкоджень

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області №2036/3-1051/2011 від 05.08.2011 року водія Опель Кадет ном. Р047 ЕТ31 RUS ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

В результаті настання страхового випадку позивачем було відшкодовано суму в розмірі 46 063,26 грн.

11.06.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 Цивільного кодексу України).

Статтею 990 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Стаття 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідачем заявлено суду про застосування позовної давності до позовних вимог позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив виплату страхового відшкодування у серпні 2011 року, до суду ж позивач звернувся 17.04.2015 року

Частиною шостою статті 261 ЦК України передбачено, що за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Тобто за регресними зобов'язаннями перебіг строку позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання, а саме з дня виплати страхового відшкодування.

Зважаючи на те, що страхове відшкодування сплачено у серпні 2011 року, позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати слід віднести на позивача, оскільки в задоволені позову відмовлено.

Керуючись ст.ст.12,21, 32,36,44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 30.06.2015 року

Суддя ОСОБА_4