ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р. Справа № 11/5027/429/2011

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

Юрченка Я.О.

при секретарі судового засіданні Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" за вих. №33681 від 12.05.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/2334/15 від 22.05.2015 року)

на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 05.05.2015 року

у справі №11/5027/429/2011 (суддя - Гушилик С.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", м. Київ

до відповідача -1 Приватного підприємця ОСОБА_3, м. Чернівці

до відповідача -2 Садгірського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції

до відповідача -3 Публічного акціонерного товариства "Сведбанк", м. Київ

про заміну сторони виконавчого провадження у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сведбанк", м. Київ

до Приватного підприємця ОСОБА_3, м. Чернівці

про стягнення грошового боргу шляхом звернення стягнення на предмет застави на суму 359143,05 грн.

за участю представників сторін:

від заявника : Мудрик В.В. - представник (довіреність від 01.04.2015 р.);

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: не з'явились;

від відповідача-3: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 05.05.2015 р. відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №11/5027/429/2011 за позовом ПАТ «Сведбанк» до ФОП ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставлене майно.

Заявник - ТОВ «Вердикт Фінанс», - не погодившись з винесеною ухвалою, подав апеляційну скаргу за вих. №33681 від 12.05.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/2334/15 від 22.05.2015 року), в якій посилається на те, що остання прийнята з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

Скаржник вказує, що на підтвердження переходу прав вимог за кредитами від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «Вердикт Фінанс» ним було надано копію договору факторингу №11 від 02.02.2012 р. як додаток №3 до заяви про заміну сторони виконавчого провадження; копію витягу із Договору факторингу №11 від 02.02.2012 р. та витягу з реєстру заборгованостей боржників відносно боржника ФОП ОСОБА_3 як додаток №4 до заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Судом, на думку Скаржника, не взято до уваги витяг із реєстру заборгованостей боржників щодо боржника ОСОБА_3, оскільки він містить в собі інформацію про відступлення права вимоги не до конкретного позичальника, а понад 1000 фізичних осіб, яка відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею. При цьому, також зазначає, що у Витягу із договору факторингу №11 та витягу з реєстру заборгованостей боржника міститься інформація щодо позичальника ФОП ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер, номер кредитного договору, дата його підписання, суму заборгованості по кредиту) , яка необхідна та є достатньою для ідентифікації Боржника та для встановлення факту переходу прав вимоги за кредитним договором, укладеним із ФОП ОСОБА_3

Дані обставини Скаржник вважає безумовною підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду та просить постановити ухвалу, якою задоволити заяву ТОВ «Вердикт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Чернівецької області у справі №11/5027/429/2011.

Представник Відповідача 1 - Приватного підприємця ОСОБА_3 у відзиві, б/н від 04.06.2015 р. заперечує доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що на підтвердження своїх вимог Заявник надав суду сумнівну неповну копію договору факторингу №11 від 02.02.2011 р., що був нібито укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» з замальованими пунктами договору. Пунктом 10.8 договору факторингу №11, на який посилається Заявник визначено, що невід»ємну частину цього Договору складають: додаток №1 реєстр заборгованостей Боржників; додаток №2 акт прийому-передачі реєстру заборгованостей боржників, додаток №3 форма письмового повідомлення боржників про відступлення банком фактору; додаток №4 акт прийому-передачі документацій; додаток №5 форма надання інформації згідно реєстру заборгованості боржників в електронному вигляді; додаток №6 акт прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованості боржників в електронному вигляді. Зазначає при цьому, що Заявник не надав суду жодного додатку до даного Договору, акту приймання-передачі, які є невід»ємною частиною даного договору у відповідності до п.2.3. цього Договору, в тому числі й «реєстр позичальників», а надав якийсь витяг з «реєстру заборгованостей боржників», завірений юрисконсультом Гандзюк Г.А. Також вказує, що в даному витязі ТОВ «Вердикт Фінанс» можливо набуло (а можливо і ні) право вимоги за кредитним договором №2506/0607/97-004 від 22.06.2007 р. однак в рішенні суду та наказі зазначено зовсім інший кредитний договір №2506/0707/97-004 від 22.007.2007 р. і при цьому також не співпадає перелік майна на яке було звернуто стягнення, з майном, зазначеним у витязі. Відповідно до цього, вважає, що у Заявника відсутні належні та допустимі докази того, що останній набув право вимоги саме за тим кредитним договором, на підставі якого було винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та відкрито виконавче провадження. Крім цього вважає, що ТОВ «Вердикт фінанс» є фінансовою установою, проте не є банком і посилання на банківську таємницю у відповідності до Закону України «Про банки і банківську діяльність» вважає безпідставними. Відповідно до цього, оскаржувану ухвалу просить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як безпідставну і необґрунтовану.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.05.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" за вих. №33681 від 12.05.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/2334/15 від 22.05.2015 року) на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 05.05.2015 року у справі №11/5027/429/2011 та призначено до розгляду в судове засідання на 08.06.2015 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (а.с.220).

Розпорядженням голови суду від 08.06.2015 р. у зв»язку з перебуванням у відпустці судді Кордюк Г.Т. в склад колегії по розгляду справи №11/5027/429/2011 введено суддю Юрченка Я.О. (а.с.237).

В зв»язку з неявкою представників сторін та клопотанням представника Скаржника, розгляд справи відкладено в судове засідання на 22.06.2015 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Юрченка Я.О. (а.с.241-242).

В судове засідання 22.06.2015 р. з»явився представник Скаржника. Інші учасники судового процесу участі уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 08.06.2015 р., про що свідчить штамп суду на звороті ухвали (а.с.242 «зворот).

Станом на 22.06.2015 р. додаткових доказів та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а відтак судова колегія ухвалила розглядати справу по наявних у ній матеріалах.

Представник Скаржника в судовому засіданні 22.06.2015 р. підтримав доводи апеляційної скарги, з мотивів наведених в останній.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представника Скаржника, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали місцевого господарського суду нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

30.05.2011 р. господарським судом Чернівецької області у справі №11/5027/429/2011 прийнято рішення, яким задоволено позов ПАТ «Сведбанк» до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення 347 819,13 грн., з яких 237 519,95 грн. заборгованість по кредиту, 85 798,грн.. заборгованість по процентам за користування кредитом та 24 501,18 грн. пені за порушення строків погашення кредиту за кредитним договором №2506/0707/97-004 від 22.07.2007 р. шляхом звернення стягнення на заставлене майно (а.с.43-45).

09.06.2011 р. господарським судом Чернівецької області видано наказ на виконання вищевказаного рішення (а.с.47). 01.07.2011 р. Постановою державного виконавця Садгірського відділу ДВС Чернівецького МУЮ відкрито виконавче провадження №27335474 по виконанню наказу господарського суду Чернівецької області.

31.03.2015 р. в господарський суд Чернівецької області від ТОВ «Вердикт Фінанс» надійшла заява, за вих. №31397 від 25.03.215 р. про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме: Заявник просить замінити сторону (кредитора) виконавчого провадження №27335474 - ПАТ «Сведбанк» (код 19356840, м. Київ, вул. Новоконстянтинівська , 18-В) на нового кредитора - ТОВ «Вердикт Фінанси» (код 36698193, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки 15/15) мотивуючи тим, що 02.02.2012 р. між ним та ПАТ «Сведбанк» укладено договір факторингу №11. Згідно умов якого ПАТ «Сведбанк» передав ТОВ «Вердикт Фінанс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах від боржників, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить Банку (а.с.59-61).

У відповідності до вимог ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб»єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття , приєднання поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов»язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов»язкові для нього так само , як вони були обов»язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Частиною 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов»язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) , а клієнт відступає або зобов»язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов»язання клієнта перед фактором.

Заявник в заяві про заміну сторони у виконавчому провадженні посилається на те, що 02.02.2012 р. ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк» (Клієнт) та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу №11, згідно умов якого Клієнт відступає Факторові свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах від боржників, зазначених у реєстрі заборгованості Боржників, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі документації, а фактор набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором.

У відповідності до п.2.3. Договору, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості Боржників відбувається в момент отримання по акту прийому-передачі реєстру заборгованості Боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Складений, підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру заборгованості, за формою, встановленою в додатку №2 до цього Договору, підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора право вимоги заборгованості. Реєстр заборгованості Боржників надається Фактору в двох оригіналах, а також в електронному вигляді, за формою, встановленою додатком№5 до цього Договору, про що сторони підписують акт прийому-передачі, що є додатком №6 цього Договору.

Пунктом 2.5. Договору встановлено, що Банк зобов»язується протягом 5 (п»яти) робочих днів, наступних за розрахунковою датою та датою укладення правочину щодо відступлення права вимоги за договорами забезпечення, надіслати письмові повідомлення Боржникам про відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості та відповідно права вимоги за договорами забезпечення, підготовлені за формою, встановленою в Додатку №3 до цього Договору. Банк зобов»язується самостійно (без участі Фактора) забезпечити надіслання (рекомендованим листом) або вручення Боржникам, від імені Банку письмових повідомлень про відступлення Фактору прав вимоги заборгованостей та права вимоги за договорами забезпечення. Письмові повідомлення про відступлення Банком Фактору права вимоги заборгованості та права вимоги за договорами забезпечення можуть бути вручені Банком Боржнику особисто під розписку. Копії письмових повідомлень і документи, що підтверджують їх відправлення Боржником, Банк передає Фактору не пізніше 30 (тридцяти) робочих днів, наступних за розрахунковою датою та датою укладення правочину щодо відступлення права вимоги за договорами забезпечення. Фактор компенсує Клієнту 50 % витрат, понесених на поштові відправлення письмових повідомлень Боржникам, що підлягають направленню згідно цього пункту Договору, на підставі рахунку, виставленого Клієнтом протягом 5 (п»яти) календарних днів з моменту відправлення повідомлень Боржникам. До рахунку в обов»язковому порядку додаються копії фіскальних чеків, що підтверджують понесені Клієнтом витрати. Разом з рахунком Клієнт передає Фактору підписані екземпляри Акту приймання-передачі наданих послуг, який підписується та повертається Фактором Клієнту протягом 3 (трьох) робочих днів з дати його одержання. Оплата рахунку здійснюється протягом 5 (п»яти) календарних днів з моменту його отримання Фактором на рахунок, який вкаже Клієнт.

Як вбачається з заяви Заявника, свої вимоги такий підтверджує копіями: судового наказу №11/5027/429/2011 від 09.06.2011 р.; постанови про відкриття виконавчого провадження №27335474; договору факторингу №11 від 02.02.2012 р.; витягу з Договору факторингу №11 від 02.02.2012 р. та витягу реєстру заборгованостей боржників щодо боржника ОСОБА_3 (а.с.62-78).

Місцевим господарським судом ухвалами (а.с.120, 127) неодноразово зобов»язано Заявника надати оригінал договору факторингу №11 від 02.02.2012 р. разом з усіма додатками для огляду та належним чином засвідчені копії додатків до договору факторингу №11 від 02.02.2012 р. (акти приймання-передачі реєстру заборгованості боржників, реєстр заборгованості боржників (п.2.1.договору факторингу №11 від 02.02.2012 р.) , докази реалізації п.2.4. договору факторингу №11 від 02.02.2012 р., письмове повідомлення про відступлення прав вимоги та докази його направлення боржнику (п.2.5. договору факторингу №11 від 02.02.2012 р.) для приєднання до матеріалів справи.

24.04.2015 р. представником Заявника долучено до матеріалів справи нотаріально посвідчені копії: Договору про відступлення прав за договором застави від 02.02.2012 р., Договору факторингу №11 від 02.02.2012 р. та реєстр боржників від 02.02.2012 р. (а.с.138-212).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини , які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування .

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ, це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Враховуючи наведене, факт проведення Позивачем у справі господарських операцій, що стосуються виконання ним грошових зобов»язань, повинен підтверджуватись бухгалтерськими документами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі облов»язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання ; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції , одиницю виміру господарської операції; посади осіб , відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В матеріалах справи відсутні та не подані такі суду апеляційної інстанції належні докази передачі Заявнику прав вимоги заборгованості від Стягувача до Боржника за договором факторингу (відсутня первинна бухгалтерська документація): акт прийому-передачі реєстру заборгованості боржників (за формою додатку №2 , п.2.3. Договору), докази реалізації п.2.4. договору факторингу №11 від 02.02.2012 р., письмове повідомлення про відступлення прав вимоги та докази його направлення Боржнику (п.2.5. договору факторингу від 02.02.2012 р.).

Крім цього, судова колегія зазначає, що у витягу, поданому Заявником вбачається, що йому передано право вимоги за кредитним договором №2506/0607/97-004 від 22.06.2007 р. (а.с.78), однак в рішенні від 30.05.2011 р. (а.с.43-45) та в наказі від 09.06.2011 р. (а.с.47) зазначено кредитний договір №2506/0707/97-004 від 22.06.2007 р.

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 05.05.2015 р. у справі №11/5027/429/2011 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

повний текст постанови складено та підписано 24.06.2015 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Юрченко Я.О.