ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. Справа № 918/456/15

Суддя Романюк Р.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Млинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств Рівненського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств

до Фермерського господарства "Клен"

про стягнення 31 037 грн. 81 коп.

В засіданні приймали участь представники:

Прокурор: Грицак Ю. М. (посвідчення №032937 від 10.04.2015 р.)

Від позивача: Никитюк М.А. (довіреність №234 від 29.10.2014 р.)

Від відповідача: Климчук В.П. (довіреність №б/н від 30.06.2015р.)

Обставини справи: Млинівський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств Рівненського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств звернувся до господарського суду з позовом до Фермерського господарства "Клен" про стягнення 31 037 грн. 81 коп. з яких: 20 000 грн. 00 коп. заборгованість, 4 437 грн. 81 коп. пеня та 6 600 грн. 00 коп. інфляційні.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що позивач на підставі Договору про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №11С від 25 вересня 2009 року надав відповідачу фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі в розмірі 60 000 грн. 00 коп., проте відповідач кошти не повернув, а тому існуючу заборгованість з урахуванням інфляційних та пеню, просить суд стягнути у примусовому порядку.

20.05.2015р. позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 20 000 грн. 00 коп. боргу, 2 795 грн. 62 коп. пені та 6 600 грн. 00 коп. інфляційних.

Вказана заява подана в порядку визначеному ст. 22 ГПК України, підписана уповноваженим представником та прокурором, не суперечить чинному законодавству, не порушує права та охоронювані законом інтереси сторін, а відтак приймається судом.

В судовому засіданні 01.07.2015р. прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні існування боргу визнав.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2009 року між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (далі - Укрдержфонд) та Фермерським господарством "Клен" був укладений Договір про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №11С від 25.09.2009р., за яким Укрдержфонд (Рівненське відділення) зобов'язується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі фермерському господарству «Клен» Демидівського району в сумі 60 000 грн. 00 коп., а фермерське господарство зобов'язується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений даним договором строк (п.1 Договору).

Пунктом 2 Договору передбачено, що на підставі довідки, виданої конкурсною комісією №1 від 17 вересня 2009 року та Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1102 (із змінами), фінансова підтримка (допомога) на поворотній основі надається для придбання причіпного обладнання, насіння, паливо-мастильних матеріалів, мінеральних добрив, засобів захисту рослин, запасних частин до сільськогосподарської техніки.

Відповідно до п. 3.4.2 Договору, Фермерське господарство зобов'язане, повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Укрдержфонду (Рівненському відділенню) згідно з встановленим графіком:

- до 01 листопада 2012 року - 20 000,00 грн.;

- до 01 листопада 2013 року - 20 000,00 грн.;

- до 01 вересня 2014 року - 20 000,00 грн.

Фінансова підтримка (допомога) надається фермерському господарству «Клен» Демидівський район терміном до 01 вересня 2014 року (п. 4.1 Договору).

Згідно п. 7.1 Договору, договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін.

Пунктом. 7.2 Договору сторони обумовили, що договір діє до повного повернення фермерським господарством коштів фінансової підтримки (допомоги) та повного виконання ним будь-яких інших грошових зобов'язань, передбачених цим договором.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток сторін.

На виконання умов Договору позивач Платіжним дорученням №9 від 27 жовтня 2009 року перерахував відповідачу 60 000 грн. 00 коп. фінансової підтримки (допомоги) (а.с.12)

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було частково повернуто кошти за Договором фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №11С від 25.09.2009р. і станом на момент подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 20 000 грн. 00 коп. Зокрема, Фермерське господарство «Клен» повинно було повернути Укрдержфонду кошти в сумі 20 000,00 грн. у строк до 01 вересня 2014 року згідно графіку (пункт 3.4.2. договору).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст.526 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, враховуючи, що наявність заборгованості в сумі 20 000 грн. 00 коп. за надану фінансову допомогу (підтримку) згідно Договору №11С від 25.09.2009р. підтверджується зібраними у справі доказами і не заперечується представником відповідача присутнім в судовому засіданні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Крім того, пунктом 5.2 Договору сторони обумовили, що за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) фермерське господарство сплачує Укрдержфонду (Рівненському відділенню) пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач припустився прострочення грошового зобов'язання, позивач керуючись вищезазначеним пунктом Договору, нарахував відповідачу пеню в розмірі 2 795 грн. 00 коп. за період прострочення з 01.09.2014р. по 28.02.2015р.

Подані позивачем розрахунки пені та період її нарахування перевірено судом та визнано їх обґрунтованими.

Також, пунктом 5.1 Договору сторони обумовили, що у випадку прострочення терміну виконання зобов'язання по поверненню коштів фінансової підтримки (допомоги) Укрдержфонду (Рівненському відділенню) фермерське господарство зобов'язане сплатити суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання (Постанова Верховного суду України від 12.12.11 в справі №07/238-10).

Враховуючи, що відповідач припустився прострочення грошового зобов'язання, позивач керуючись вищезазначеним пунктом Договору, нарахував відповідачу інфляційні в розмірі 6 600 грн. 00 коп.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних суд визнав їх арифметично вірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, коли зібраними у справі доказами підтверджується наявність у відповідача заборгованості в розмірі 20 000 грн. 00 коп. згідно Договору про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №11С від 25.09.2009р., а нарахування пені та інфляційних здійснено позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства та положень Договору, суд дійшов висновку про задоволення позову, з покладенням судових витрат на відповідача у справі, а тому керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Клен" (35200, Рівненська обл., Демидівський р-н., смт. Демидівка, вул. Набережна, буд. 61, ) на користь Рівненського відділення Українського фонду підтримки фермерських господарств (33013, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Кавказька 7, Ідентифікаційний код 13978486) 20 000 грн. 00 коп. заборгованості; 2 795 грн. 62 коп. пені, 6 600 грн. 00 коп. інфляційних.

3. Стягнути з Фермерського господарства "Клен" (35200, Рівненська обл., Демидівський р-н., смт. Демидівка, вул. Набережна, буд. 61, ) в дохід Державного бюджету України 1827 грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "02" липня 2015 року

Суддя Романюк Р.В.