ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2015 Справа № 908/3189/15

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроналадка», м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой», м. Донецьк

про: стягнення суми за попередньо оплату у розмірі 2456665,80 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Шевальє Д.В. за довіреністю №10/5 від 18.05.2015р.

від відповідача: Костенко В.Л. за довіреністю від 25.07.2015р.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Електроналадка», м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой», м. Донецьк про стягнення суми за попередньо оплату у розмірі 2456665,80 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №29/08/11-2 від 29.08.2015р., лист №17/347 від 12.03.2015р., лист №04-16-352 від 16.03.2015р., додаток №1 від 29.08.2011р. до договору, платіжне доручення №1431 від 31.08.2011р., лист №12/397 від 14.04.2015р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.05.2015р. позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроналадка», м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой», м. Донецьк про стягнення суми за попередньо оплату у розмірі 2456665,80 грн., направлено для розгляду за територіальною підсудністю до господарського суду Донецької області.

21.05.2015р. справа надійшла до господарського суду Донецької області та системою автоматичного розподілу справ матеріали справи №908/3189/15 передано на розгляд судді Бойко І.А.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Через канцелярію суду надав клопотання №06/06 від 30.06.2015р. про надання до справи додаткових документів.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у зв'язку з тим, що позивачем невірно застосована ст. 1212 ЦК України. Також, представник відповідача підтвердив, що сума у розмірі 2456665,80 грн. надійшла на рахунок відповідача. Через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву №24/06-15 від 24.06.2015р. з додатковими документами. Також, через канцелярію суду надав клопотання №24-1/06-1 від 24.06.2015р. про відкладення розгляду справи на іншу дату та клопотання №24-1/06 від 24.06.2015р. про продовження розгляду справи, відповідно ст. 69 ГПК України.

Клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та клопотання про продовження розгляду справи судом задоволені частково.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

29.08.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой» (надалі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електроналадка» (надалі - Покупець) був укладений договір №29/08/11-2 (надалі - Договір), відповідно до п.1.1. якого Постачальник постачає Покупцю електротехнічне обладнання, в подальшому - «Обладнання», за типами, ціною, технічними характеристиками та в кількості з Додатком №1, який є невід'ємною частиною Договору, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Обладнання відповідно до умов Договору. Означений договір підписаний сторонами без зауважень.

За умов п.9.1. Договору він набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами та діє до 31.12.2014р.

Відповідно п.2.1. Договору загальна вартість Обладнання складає 2456665,80 грн. (два мільйони чотириста п'ятдесят шість тисяч шістсот шістдесят п'ять грн. 80 коп.) в тому числі ПДВ - 409444,30 грн.

Згідно п.2.2. Договору оплата обладнання здійснюється шляхом перерахування безпосередньо на рахунок Постачальника грошових коштів у сумі - 2456665,80 грн. протягом 5 (п'яти) банківських днів від дати підписання Договору обома сторонами ті згідно виставленому рахунку.

За умов п.3.1. Договору поставка Обладнання за цим Договором здійснюється на умовах DDP за адресою: Луганська область, м. Щастя, Луганська ТЕС (надалі - Місце поставки) у відповідності до правил ІНКОТЕРМС 2000.

Відповідно п.3.2. Договору Постачальник постачає Обладнання не пізніше ніж 01.03.2014р., причому поставка частинами допускається.

За умов п.3.3. Договору, якщо Постачальник передбачає, що Обладнання не буде поставлене у встановлені строки, він має письмово повідомити вказавши причини та нову дату поставки. Сторони мають підписати додаткову угоду, у якій встановити нові дати поставки.

Згідно п.2.3. Договору зобов'язання по оплаті вважаються виконаними Покупцем з моменту надходження коштів на рахунок Постачальника.

Відповідно до додатку №1 від 29.08.2011р. до договору сторони погодили у специфікації зведених цін Обладання наступну кількість, ціну, вартість.

На виконання вимог договору та додатку №1 до нього позивач перерахував на банківський рахунок Постачальника попередню оплату за товар на загальну суму 2456665,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1431 від 31.08.2011р., наявним в матеріалах справи (а.с. 20).

Позивач неодноразово звертався до відповідача із листами: №2802/02 від 28.02.2014р., №1404/05 від 14.04.2014р., №19/2176 від 18.06.2014р. з вимогою повернути суму попередньої оплати товару у розмірі 2456665,80 грн., яка не була задоволена останнім, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено під час розгляду справи по суті, сутність розглядуваного спору полягає у стягненні з відповідача суми попередньої оплати за договором №29/08/11-2 від 29.08.2015р., додатком №1 від 29.08.2011р. до договору, платіжним дорученням №1431 від 31.08.2011р.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні вказано термін його виконання, то воно підлягає виконанню в зазначений термін.

Відповідно до ст.. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.ст. 598, 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За умов ч.2. ст. 220 ГК України, ч.3. ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частиною 2 ст. 622 ЦК України встановлено, що у разі відмови кредитора від прийняття виконання, яке внаслідок прострочення втратило для нього інтерес (ст. 612 ЦК України), боржник звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі.

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, відмова кредитора від прийняття простроченого виконання припиняє зобов'язання, оскільки припинення зобов'язання в силу відмови кредитора від прийняття простроченого виконання тягне і припинення зустрічного зобов'язання сторони, яка відмовилася від прийняття виконання. Проте, у випадку, коли сторона, яка відмовилася від прийняття виконання, своє зобов'язання виконала раніше, наступають наслідки, передбачені ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Підставами, що дають право законно отримати та зберігати майно, можуть бути різного роду факти, перелік яких наводиться в ст. 11 ЦК України. Якщо підстава згодом відпала, особа все одно зобов'язана повернути безпідставно набуте або збережене, оскільки воля та умисел у даному випадку значення не мають.

Отже, прострочення виконання обов'язку відповідачем щодо передачі товару позивачу виникло після закінчення цього строку, з 01.03.2014р.

У встановлений законом строк і станом на час розгляду справи відповідач обов'язок щодо передачі товару позивачу у повному обсязі не виконав, що підтверджується відсутністю, підписаними уповноваженими представниками сторін у встановленому порядку видаткових накладних, довіреностей позивача, виданих на своїх представників на отримання товару та переданої позивачу документації. У зв'язку з тим, що відповідач у встановлений законом строк не виконав обов'язок щодо передачі товару позивачу, у останнього відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України виникло право вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати.

З огляду на дані норми права та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 2456665,80 грн.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймаються так, як вони спростовуються матеріалами справи.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 11, 509, 526, 598, 599, 610, 612, 622, 629, 693, 1212 Цивільного кодексу України, ст. 193, 220 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроналадка», м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой», м. Донецьк про стягнення суми за попередньо оплату у розмірі 2456665,80 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой» (83044, м. Донецьк, вул. Комуністична, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроналадка» (83001, м. Донецьк, б. Шевченка, б.11, ) заборгованість у розмірі 2456665,80 грн., судовий збір у розмірі 49133,32 грн.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Повний текст рішення складено та підписано 03.07.2015р.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99