ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.06.2015 р. Справа№ 914/1521/15

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: до відповідача:Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», м. Львів Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство - 14630», м.Львів
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Хосаро», м. Львів
про:стягнення 1103899,56 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 24872030,53 грн. та 492714,05 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

Представники:

від позивача: Очич Т.М. - представник (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: не з'явився ;

від третьої особи: не з'явився

Права та обов'язки згідно ст. ст. 20, 22 ГПК України суд роз'яснив представнику позивача. Заяви про відвід судді не надходили. Клопотань про технічну фіксацію від сторін не надходило.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство - 14630» про стягнення 1103899,56 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 24872030,53 грн. та 492714,05 грн.

Ухвалою суду від 15.05.2015р. за даним позовом порушено провадження справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Хосаро» та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 08.06.2015р. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в судовому засіданні висвітлені в ухвалі.

Окрім того, позивачем разом із позовною заявою подано клопотання від 12.05.2015р. №10-3/9766 (вх.№1989/15 від 13.05.2015р.) про забезпечення позову, в якому позивач просить суд в якості забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, що належить ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство - 14630»; зобов'язати ДВС накласти арешт, оголосити в розшук та затримати на ареш майданчики з подальшою передачею на відповідальне зберігання ПАТ "ВіЕс Банк" рухоме майно, що належить ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство - 14630»; зобов'язати ДВС накласти арешти на банківські рахунки ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство - 14630», які відкриті в усіх банківських установах України, та будуть відкриті в майбутньому.

В судове засідання 08.06.2015 року позивач явку повноважного представника забезпечив. В судовому засіданні подав заяву №10-3/11644 від 04.06.2015 (в подальшому зареєстрована в канцелярії суду за вх.№23386/15 від 08.06.2015р.) та заяву №10-3/11645 від 04.06.2015р. (в подальшому зареєстрована в канцелярії суду за вх.№23390/15 від 08.06.2015р.), які судом прийняті та приєднані до матеріалів справи. Вимог ухвали суду про порушення провадження у справі в повному обсязі не виконав.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 15.05.2015 р. не виконав, відзив на позовну заяву не представив, проти позову не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був належно, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (долучено до матеріалів справи).

В судове засідання 08.06.2015 року третя особа явку повноважного представника не забезпечила. Вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 15.05.2015 р. не виконала.

Розглянувши вищезазначене клопотання про забезпечення позову, суд дійшов висновку про його відхилення. При цьому суд керувався наступним.

Згідно ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як зазначено у п. 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (абз. 3 п. 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" ).

Окрім того, суд встановив, що позивач просить накласти арешти на банківські рахунки ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство - 14630», які відкриті в усіх банківських установах України, та будуть відкриті в майбутньому, проте відповідно п.7.1. Постанови, накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

Крім цього, відповідно до абз. 2 п. 3 Постанови, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не обґрунтовано та не підтверджено доказами наявності фактичних обставин, які б свідчили, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. З поданого позивачем клопотання не вбачається, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Твердження заявника про недобросовісність боржника, шляхом ухилення від виконання обов'язків, покладених на нього кредитним договором, та невиконання ним зобов'язань за цим договором, а також намір здійснити відчуження належного йому майна, не підтверджено жодними доказами, а відтак не може бути підставою для задоволення клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ПАТ "ВіЕс Банк" від 12.05.2015р. №10-3/9766 про забезпечення позову про забезпечення позову відхилити.

Суддя Кітаєва С.Б.