ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015 року Справа № 904/7585/13

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Лисенко О.М., Білецька Л.М. (зміна у складі колегії суддів на підставі розпорядження в.о. голови суду від 22.06.2015р.)

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

Представники сторін:

позивача - Клименко І.Г., свідоцтво серії В01 № 352246;

позивача - Гринь І.В., дов. № 3061 від 20.11.2012р.;

відповідача/1 - не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

відповідача/2 - Касьян Л.Л., дов. № 30/17 від 05.01.2015р.;

третьої особи/1 - Корабльова Т.О., № 42-1970/0/2-15 від 27.04.2015р.;

третьої особи (2, 3) - в судове засідання не з"явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Клименко Ірини Георгіївни, м.Марганець Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2013 року по справі № 904/7585/13

за позовом Фізичної особи - підприємця Клименко Ірини Георгіївни, м.Марганець Дніпропетровської області

до відповідача/1 - Томаківської районної ради Дніпропетровської області, смт.Томаківка Дніпропетровської області

відповідача/2 - Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», м.Марганець Дніпропетровської області

третя особа/1: Дніпропетровська обласна державна адміністрація, м.Дніпропетровськ

третя особа/2: Новокиївська сільська рада Томаківського району Дніпропетровської області, с.Новокиївка Томаківського району Дніпропетровської області

третя особа/3: Відділ Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області, смт.Томаківка Дніпропетровської області

про визнання частково недійсним рішення

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2015 року у справі № 904/7585/13 (колегія суддів Ліпинський О.В., Рудь І.А., Бєлік В.Г.) було відмовлено в позові Фізичної особи - підприємця Клименко Ірини Георгіївни, м.Марганець Дніпропетровської області до відповідача(1) - Томаківської районної ради Дніпропетровської області, смт.Томаківка Дніпропетровської області, відповідача(2) - Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», м.Марганець Дніпропетровської області, за участю третіх осіб: Дніпропетровська обласна державна адміністрація, м.Дніпропетровськ, Новокиївська сільська рада Томаківського району Дніпропетровської області, с.Новокиївка Томаківського району Дніпропетровської області, Відділу Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області, смт.Томаківка Дніпропетровської області про визнання частково недійсним рішення (а.с.227-230, т.2).

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано відсутністю правових підстав для задоволення позову, оскільки рішення Томаківської районної ради відповідає вимогам закону та прийнято відповідно до повноважень районної ради.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась позивачка - ФОП Клименко І.Г., посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, зокрема:

- господарський суд помилково дійшов до висновку про відповідність рішення Томаківської районної ради вимогам закону, оскільки рішення щодо земель поза межами населених пунктів для цілей видобування повинно було прийматись відповідною обласною радою, отже, Томаківська районна рада діяла поза межами своїх повноважень;

- крім того, господарським судом, на думку скаржника, безпідставно зазначено про те, що права позивача не були порушені на час прийняття рішення, оскільки воно є чинним на даний час та на теперішній час порушує права та охоронювані законом інтереси позивачки; крім того, оскільки відповідач(2) не надав згоди на вилучення спірної земельної ділянки, то це порушує приписи ст.ст.116, 377 ЦК України та ст.ст.116, 120, 123 ЗК України та право скаржника на користування земельною ділянкою, на якій розміщена нерухомість позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач(2) проти її задоволення заперечує, посилаючись на відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, зазначає, що оспорюваним рішенням Томаківської районної ради було лише затверджено плани інвентаризації земель, які знаходились у користуванні відповідача(2) ще на підставі рішень органів радянської влади та було вирішено видати ВАТ «Марганецький ГЗК» державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, питання щодо передачі земель у постійне користування відповідачу(2) зазначеним рішенням райради взагалі не вирішувалось; крім того, відповідач(2) неодноразово зазначав про те, що позивачка не має права вимагати припинення правовідношення щодо земельної ділянки, оскільки право власності зареєстроване за нею, як фізичною особою, а не юридичною. Також ПАТ «Марганецький ГЗК» зауважив, що під час прийняття оспорюваного рішення права позивачки взагалі не були порушені; більш того, відповідач(2) неодноразово заявляв про сплив строку позовної давності щодо зазначених позовних вимог.

Відповідач(1) у відзиві на апеляційну скаргу також посилається на його відповідність нормам закону, обставинам та матеріалам справи, зазначає, що оспорювань рішення прийнято в межах компетенції районної ради та відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Також, 22.06.2015р. до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла заява відповідача(1) про розгляд справи за відсутності повноважного представника за наявними у справі матеріалами. Зазначене клопотання задоволено колегією суддів.

В своїх письмових поясненнях третя особа(1) також заперечує проти задоволення апеляційної скарги, зазначає, що в рішенні Томаківської райради не йшлося про виділення земель, а лише затвердження інвентаризації земель, які належали на праві користуванні ВАТ «Марганецький ГЗК» та про видачу державного акту на право постійного користування земельною ділянкою; крім того, прийняте рішення райради ніяким чином не стосувалось прав та охоронюваних законом інтересів скаржниці.

Третя особа (2, 3) відзив на апеляційну скаргу не надали (ст.96 ГПК України), правом участі в судовому засіданні, передбаченому ст.22 ГПК України, не скористались; про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2013р. Фізична особа - підприємець Клименко Ірина Георгіївна, м.Марганець Дніпропетровської області звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Томаківської районної державної адміністрації, смт.Томаківка Дніпропетровської області, за участю третіх осіб: Дніпропетровської облдержадміністрації, ПАТ «Марганецький ГЗК», Новокиївської сільради Томаківського району Дніпропетровської області, Відділу Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області про визнання частково незаконним рішення Томаківської райради від 22.09.1999р. про передання ВАТ «Марганецький ГЗК» в постійне користування земельної ділянки в частині земельної ділянки площею 0,2163 га (а.с.3-6, т.1).

З урахуванням заяв: про зміну предмету позову (подана до господарського суду 01.11.2013р. (а.с.86-87, т.1)), про заміну належного відповідача (подана 01.11.2013р. (а.с.102-103, т.1), про уточнення позовних вимог (подана 18.11.2013р. (а.с.126-127, т.1)), про доповнення підстав позову (подана 06.02.2014р. (а.с.180-182, т.1)), про зміну предмету позову (подана 19.03.2015р. (а.с.149-152, т.2)), про уточнення позовних вимог (подана 05.05.2015р. (а.с.203-204, т.2)), позивачка просила задовольнити її позов до відповідача(1) - Томаківської райради, відповідача(2) - ПАТ «Марганецький ГЗК», за участю третіх осіб: Дніпропетровської облдержадміністрації, Новокиївської сільради Томаківського району Дніпропетровської області, Відділу Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області про скасування рішення Томаківської райради від 22.09.1999р. про передачу ВАТ «Марганецький ГЗК» земельної ділянки в постійне користування в частині передачі ВАТ «Марганецький ГЗК» права постійного користування на земельну ділянку площею 990,89 кв.м. на території «Промзона» Томаківського району Дніпропетровської області , на якій розміщене виробниче нежитлове приміщення ,котре належить на праві приватної власності позивачці. Отже, остаточно позовні вимоги було сформульовано в заяві від 05.05.2015р. (а.с.203-204, т.1).

Позивачка обґрунтувала позов тим, що 24.07.2001р. між нею та відповідачем/2 був укладений договір купівлі-продажу виробничого нежитлового приміщення, право власності на яке зареєстроване 25.06.2008р. Оскільки земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно, знаходиться на праві постійного користування у позивача, останній не надає згоди на оформлення права користування за позивачкою, Дніпропетровська облдержадміністрація також не може прийняти рішення про вилучення зазначеної земельної ділянки без згоди відповідача(2), то позивачка змушена звернутись до господарського суду за захистом свого порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.1999 року Томаківською районною радою Дніпропетровської області прийнято рішення № 89 про затвердження матеріалів інвентаризації земель ВАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", розташованих на території: Зорянської, Новокиївської, Виводівської, Мирівської сільських рад загальною площею 3915,96 га, та видачу ВАТ "Марганецький ГЗК" державного акта на право постійного користування землею площею 3915,96 (а.с.58, т.1).

25.10.1999 року, на підставі вищезазначеного рішення Томаківської районної ради, ВАТ "Марганецький ГЗК" було видано державний акт серії І-ДП № 003940 на право постійного користування землею добувної промисловості на площі 1130,2351 га, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 290 (а.с.56-57, т.1).

Як зазначає позивачка, 24.07.2001 року між нею («покупець» за договором) та ВАТ «Марганецький ГЗК» (відповідач/2 по справі, «продавець» за договором), в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу № 127 виробничого нежитлового приміщення (колишнє приміщення відділення головного підйому шахти № 6) площею 224 кв.м., що розташовано на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області (а.с.79-80, т.1).

22.06.2008р. рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області у справі № 2-595/2008г (яке набуло законної сили, що підтверджується відповідними відмітками) право власності на вказане вище нежитлове приміщення визнано за позивачкою (а.с.61, т.1). Державну реєстрацію права власності на зазначене майно, проведено ОКП "Томаківське БТІ" 25.06.2008 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності № 19315900 (а.с.39, т.1).

Відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. № 280/97-ВР (в редакції ЗУ від 16.07.1999р. № 997-ХІV, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення райради) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 1 ст.73 вищезазначеного Закону передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Статтею 43 цього Закону, передбачено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання, зокрема, регулювання земельних відносин (п.21).

Відповідно до ст.33 Закону України «Про місце самоврядування в Україні» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення райради) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належали, зокрема, власні (самоврядні) повноваження щодо підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів (п.п.1 п. «а») та делеговані повноваження, зокрема, реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею (п.п.2 п. «б»).

Згідно зі ст.4 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990р. № 561-ХІІ) у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність; суб'єктами права державної власності на землю виступають, зокрема, обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності; землі, що перебувають у державній власності, можуть передаватися в колективну або приватну власність і надаватися у користування, у тому числі в оренду, за винятком випадків, передбачених законодавством України і Республіки Крим.

Статтею 7 цього Кодексу визначено, що користування землею може бути постійним або тимчасовим; постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку; у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема, промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям.

Статтею11 цього Кодексу передбачено, що до відання районних Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема, передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 Роз`яснення Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р. № 02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійними актів державних чи інших органів» (зі змінами та доповненнями, які є чинними) підставами для визнання акту недійсним, є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт; обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача по справі; якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Оскільки відповідач(2) має спеціальний дозвіл на користування надрами № 610, виданий 13.08.1996р. Державною службою геології та надр України на розробку родовища марганцевих руд (яке розробляється з 1959 року) (а.с.7, т.2)), для зазначених цілей ПАТ «Марганецький ГЗК» було виділено ділянку надр у Томаківському районі Дніпропетровської області ще за радянських часів, оскаржуваним рішенням Томаківської райради відповідачу(2) не виділено земельну ділянку, а лише видано акт про право постійного користування земельною ділянкою, яка вже була в його користуванні, зазначені дії ради знаходились в межах компетенції районної ради, відповідно до вимог законодавства, то господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні позову.

Також колегія суддів зазначає, що господарським судом було надано правову оцінку обставинам справи на день прийняття оскаржуваного рішення районної ради згідно з законом.

В свою чергу, позивачка посилається на те, що вона набула права власності на об`єкт нерухомості в 2001 році, а оскаржуване рішення прийняте 22.09.1999 року. Отже, станом на день прийняття оскаржуваного рішення Томаківської районної ради права та охоронювані законом інтереси позивачки не були порушені в розумінні ст.1 ГПК України. Тобто, позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, в зв`язку з цим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Крім того, колегія суддів зауважує, що згідно з п. 2.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних правовідносин» (зі змінами та доповненнями) в подібних правовідносинах, набувачу об'єкта нерухомості необхідно вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я в установленому законом порядку або звертатися до господарського суду з позовом про визнання за ним права користування земельною ділянкою.

Також колегія суддів зазначає, що строк позовної давності, зокрема, підлягає застосуванню лише у випадку, якщо позовні вимоги є обґрунтованими. Оскільки позовні вимоги в силу вищенаведених обставин не є такими, то відсутні підстави застосування строків позовної давності (а.с.66, т.2) та відмови в позові саме за цими обставинами.

Доводи позивачки про те, що у неї виникло право користування спірною земельною ділянкою ще з правовідносин оренди нежитлових приміщень згідно з договором оренди (а.с.183-187, т.1) не приймаються колегією суддів, оскільки зазначені правовідносини не породжують правових наслідків у виді права користування земельною ділянкою.

За цих обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновки, викладені в резолютивній частині оскаржуваного рішення господарського суду від 12.05.2015р. відповідають вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставами скасування або зміни постановленого судового рішення, правові підстави задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.43, ч. 3-5 ст.49, ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2015 року у справі № 904/7585/13 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Клименко Ірини Георгіївни, м.Марганець Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Матеріали справи повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.06.2015р.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.М.Лисенко

Суддя Л.М.Білецька