РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015Справа №910/13070/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт»

До Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування

житлового фонду» Деснянського району м. Києва

Про стягнення 45 823,95 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Степаненко О.А. - по дов. № б/н від 02.09.2014

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» про стягнення з Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва 45 823,95 грн., з яких: 27 002,84 грн. основного боргу, 17 880,08 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 941,03 грн. - 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів № ДС-39 від 15.11.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 порушено провадження у справі № 910/13070/15 та призначено її до розгляду на 09.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/13070/15 від 09.06.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 25.05.2015, розгляд справи був відкладений на 25.06.2015.

Позивач в судовому засіданні 25.06.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 25.06.2015 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 25.05.2015 та ухвали від 09.06.2015 не виконав.

Відповідачем 19.06.2015 до відділу діловодства суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що договір № ДС-39 від 15.11.2013 та акти виконаних робіт вилучено слідчим на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2014 № 761/8484/14-к, а тому відповідач не має можливості належним чином перевірити надані позивачем документи та надати свої заперечення. Відповідачем здійснено запит до слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у м. Києві з метою ознайомитись з цими документами, проте відповідь не отримано.

Розглянувши подане клопотання про відкладення розгляду справи суд відзначає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне

Як свідчать матеріали справи (поштове повідомлення про вручення) відповідач отримав ухвалу про порушення провадження у справі від 25.05.2015 ще 29.05.2015, а отже мав достатньо часу можливості скористатись правами, наданими сторонам у справі згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії…

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Суд приходить до висновку що відсутні обставини, за яких не можливо вирішити спір в даному судовому засіданні та наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 25.06.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.11.2013 між Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» (підрядник) було укладено договір на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів № ДС-39 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору підрядник зобов'язується виконати відновлювальні роботи з ремонту ліфтів, а замовник прийняти і оплатити вартість робіт у порядку та на умовах передбачених даним договором, та у відповідності із затвердженою договірною ціною та локальним кошторисом, які являються додатком до даного договору, та його невід'ємною частиною.

Згідно з п. 1.2. договору адресний перелік ліфтового обладнання, що підлягає відновлювальним роботам визначається в додатку № 1 до даного договору.

Відповідно до п. 1.3. договору перелік робіт, що підлягають виконанню по конкретному ліфту або групі ліфтів, визначається відповідними кошторисами, що являються невід'ємною частиною даного договору та погоджується сторонами.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач вважає, що відповідачем в порушення умов договорів не було у повному обсязі сплачено вартість наданих послуг за період з березня по серпень 2014 року, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 27 002,84 грн. та не своєчасне виконання зобов'язань нараховані збитки віз зміни індексу інфляції в розмірі 17 880,08 грн. та 3% річних в сумі 941,03 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п. 1 ст. 843 Цивільного кодексу Країни у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення.

Відповідно до п. 2.1. договору загальна вартість робіт за даним договором складається із вартості робіт по кожному окремому об'єкту згідно кошторисної документації та становить: 27 002,84 грн.

Згідно з п. 2.2. договору плата робіт здійснюється за фактично виконані робіоти на підставі актів виконаних робіт (форма КБ-2в): Термін перевірки замовником наданої форми актів - 3 (три) робочих дні.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і вразі допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Позивачем подано наступні акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) на загальну суму 27 002,84 грн., які підписані та скріплені печаткою обох сторін:за

листопад 2013 року на суму 9 481,80 грн.,

за листопад 2013 року на суму 5 169,67 грн.,

за листопад 2013 року на суму 5 317,06 грн.,

за листопад 2013 року на суму 4 846,66 грн.,

за листопад 2013 року на суму 2 187,65 грн.

Згідно з ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 2.7. договору визначено, що розрахунок за виконані роботи замовником проводяться протягом 10 банківських днів після прийняття робіт та підписання і скріплення печатками сторін актів виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань вартість виконаних робіт у визначений договором строк не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка не оспорена відповідачем, та складає 27 002,84 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням існування належних доказів виконання позивачем робіт, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача їх вартості в розмірі 27 002,84 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за виконані роботи не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення зі сплати за виконані роботи, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 17 880,08 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 941,03 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 17 880,08 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 941,03 грн. - 3% річних (за обґрунтованими розрахунками).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва (02217, м. Київ, вул. Закревського, 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» (04073, м. Київ, пров. Куренівський, 17, літ Ш, ) 27 002 (двадцять сім тисяч дві) грн. 84 коп. основного боргу, 17 880 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 08 коп. збитків від зміни індексу інфляції, 941 (дев'ятсот сорок одна) грн. 03 коп. - 3% річних, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 30.06.2015.

СуддяВ.В. Сівакова