УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

25.06.2015Справа № 910/16175/15

Суддя Спичак О.М., розглянувши

скаргу Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ"

на дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" - Славінського Валерія Івановича

щодо відмови в акцептуванні кредиторських вимог ПАТ Банк "ТРАСТ" до ПАТ "ЗЛАТОБАНК", включення їх до акцептованих вимог кредиторів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» на дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славніського Валерія Івановича, в якій скаржник просить суд:

- визнати вимоги кредитора Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», які виникли на підставі міжбанківських кредитів, укладених в рамках Генерального договору №56/63 від 10.11.2014 року, в розмірі 962 329,58 доларів США;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славніського Валерія Івановича долучити вимоги ПАТ Банк «ТРАСТ» в розмірі 962 329,58 доларів США до реєстру акцептованих вимог.

Розглянувши матеріалів скарги, суд дійшов висновку про відмову у її прийнятті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, та з інших підстав.

Відповідно до частини 3 статті 21 Господарського процесуального кодексу України відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Таким чином, з наведеного вбачається, що господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження в разі, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

За відсутності згаданих умов, коли склад учасників спору не відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України, спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 3.1 вказаної постанови, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

При цьому суд зазначає, що відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України (п. 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів»).

Таким чином, у зв'язку з тим, що скаргу подано на дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів щодо зобов'язання включити вимоги скаржника у до реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», суд дійшов висновку, що такі вимоги є непідвідомчими господарському суду, а підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті скарги Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» на дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славніського Валерія Івановича.

Суддя Спичак О.М.