ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 червня 2015 року Справа № 925/2063/13

вх.№14807/15/ від 19.06.2015

Суддя господарського суду Черкаської області Хабазня Ю.А., розглянувши заяву

заявника боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого

Новосельцева В.П.

про витребування доказів

у справі за заявою

боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес"

про визнання його банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Боржник у особі ліквідатора банкрута (арбітражний керуючий Новосельцев В.П.) звернувся до суду з клопотанням від 18.06.2015 про витребування від публічного акціонерного товариства "Енергобанк" (м.Київ, вул.Т.Шевченка,33-Б), публічного акціонерного товариства "КБ "Надра" (м.Київ, вул.Артема,15), акціонерного банку "Укргазбанк" (м.Київ, вул.Червоноармійська,39) та публічного акціонерного товариства "Фідобанк" (м.Київ, вул.Червоноармійська,10) належним чином завірених виписок (за здійсненими операціями, платежами в розрізі контрагентів) по усіх особових рахунках боржника, товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес" (м.Черкаси, бул.Шевченка,270, оф.15, ідентифікаційний код 32357158), відкритих останнім в зазначених банківських установах за період з часу їх відкриття та по дату закриття.

Клопотання обгрунтовано тим, що вказані відомості необхідні ліквідатору банкрута для виконання його обов'язків, що на його запити від 15.05.2015 він не отримав від вище вказаних банківських установ будь-якої відповіді.

Підставою подання клопотання до суду ліквідатором банкрута вказано ч.2 ст.41, ч.1 ст.2, ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в новій редакції, чинній з 19.01.2013 та з наступними змінами, далі - Закон-2013), ст. 38 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.41 Закону-2013 ліквідатор банкрута має повноваження і зобов'язаний (зокрема): прийняти до свого відання майно боржника; виконувати функції з управління та розпорядження майном банкрута; аналізувати фінансове становище банкрута; виконувати повноваження керівника (органів управління) банкрута; вживати заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Для забезпечення виконання цих обов'язків, відповідно до ст. 98 Закону-2013 арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) має право: 5) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади і органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їх згодою.

Будь-якому праву однієї сторони кореспондує обов'язок іншої сторони, тобто юридичні особи, органи державної влади і органи місцевого самоврядування (в тому числі і держатель або адміністратор відповідного реєстру), фізичні особи (за їх згодою) зобов'язані надавати документи, копії, інформацію ліквідатору банкрута на його запит.

Відмовляючи ж у задоволенні клопотання ліквідатора банкрута юридичні особи, органи державної влади і органи місцевого самоврядування повинні обгрунтувати свою відмову посилаючись на те, чому вони не виконують саме вимоги ст.41 і 98 Закону-2013.

Ненадання документів (копій) чи наявної інформації ліквідатору банкрута на його запит, надання необгрунтованої відмови, надання обгрунтованої неналежними доводами відмови (тобто з посиланням на неналежні норми, обставини, причини тощо) є діями, які кваліфікуються як невиконання покладеного на них законом обов'язку і які порушують право арбітражного керуючого. Порушене право підлягає захисту у встановленому законом порядку.

Оскільки вжиття заходів, спрямованих на пошук і виявлення майна банкрута є обов'язком ліквідатор банкрута, то перш ніж звертатися до суду у справу про банкрутство ліквідатор банкрута зобов'язаний вжити усіх можливих способів досудового отримання документів чи інформації (зокрема, але не виключно, звертаючись за запитом до банку ліквідатор банкрута повинен пройти установлені банківським законодавством процедури підтвердження повноважень керівника та здійснення ідентифікації особи, з'ясувати причини незадоволення клопотання, оскаржити дії до органу вищого рівня, особисто прибути у місцезнаходження банку, застосувати передбачені законом засоби захисту порушеного права тощо.).

Звертаючись у справу про банкрутство із заявою про витребування доказів у порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, ліквідатор банкрута повинен вказати: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. Види доказів визначені у ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Однак подана заява не містить обгрунтування того в чому полягає неправомірність відмови у наданні запитуваної інформації ПУАТ "Фідобанк" та в чому полягає неможливість вчинення ліквідатором банкрута дій, на необхідності вчинення яких вказано у відповіді.

На даний час у межах справи про банкрутство будь-яка заява чи клопотання до судового розгляду не призначені, тому підстави застосування ст.38 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Керуючись 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання боржника у особі ліквідатора банкрута від 18.06.2015.

С у д д я Хабазня Ю.А.

2