ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.15р. Справа № 904/4010/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медхауз Свіс ГМБХ", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фарм", Київська область, м. Вишневе

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Промторгсервісплюс", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 331 468, 98 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Палій С.М. довіреність № 56 від 30.12.2014 року, представник;

від відповідача-1: Удовицький В.В. довіреність № 310 від 22.06.2015 року, представник;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медхауз Свіс ГМБХ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фарм" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Промторгсервісплюс" про солідарне стягнення заборгованості у сумі 500,00 грн., а також про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фарм" заборгованості у сумі 330 968,98 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача-1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем-1 умов договору поставки № 315/2012 від 20.03.2012 року в частині своєчасних розрахунків за поставлений товар, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у сумі 331 468,98 грн.

Позовні вимоги до відповідача-2 обґрунтовані укладеним договором поруки № 2/03 від 13.03.2015 року відповідно до якого поручитель відповідає за невиконання боржником зобов'язань перед кредитором солідарно в межах 500,00 грн.

У відзиві на позов відповідач-2 визнає наявними підстави для стягнення з нього як з поручителя 500,00 грн. за неналежне виконання боржником зобов'язань перед кредитором.

У судові засіданні відповідач-2 свого повноважного представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові.

Доказом належного повідомлення відповідача-2 про судовий розгляд справи є наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення представнику відповідача поштового відправлення (а.с. 79 том 2).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Відзиву на позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фарм" (відповідач-1) суду не надало.

Розгляд справи призначався на 10.06.2015 року, 24.06.2015 року.

До початку розгляду справи по суті 24.06.2015 року позивач, посилаючись на свої процесуальні права, передбачені статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, подав до суду клопотання за підписом директора Купцова Б.Б. про припинення провадження у справі у зв'язку з відмовою від позову. При цьому позивач зазначає, що ознайомлений та повністю усвідомлює правові наслідки частини другої статті 80 Господарського процесуального кодексу України щодо неможливості повторного звернення до суду з позовом у спорі між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав у разі припинення провадження у справі.

Представник відповідача-1 проти припинення провадження у справі не заперечує.

За змістом частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Відповідно до приписів статті 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. До прийняття відмови позивача від позову господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

За частиною шостою статті 22 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не приймає відмови від позову якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

За обставинами справи суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову. Правових ознак порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників судового процесу чи інших осіб внаслідок відмови позивача від позову не вбачається.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

У випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається (частина друга статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною третьою статті 80 цього Кодексу про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачені підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 Господарського процесуального кодексу України). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону як про одну із підстав для повернення судового збору, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарськими судами у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору (пункт 5.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Керуючись ст.ст. 22, 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача від позову.

Припинити провадження у справі № 904/4010/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 24.06.2015 року та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя І.І. Колісник