РІШЕННЯ

01 липня 2015 року Справа № 922/2804/15

Провадження № 9пн/913/127/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Донбастрансгаз", м. Краматорськ Донецької області

до Обласного комунального підприємства "Компанія "Луганськвода", м. Луганськ

про зобов'язання припинити дії, що порушують право

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Антонова І.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - Кухтик В.М., довіреність № 101 від 22.01.2015,

від відповідача - не прибув,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивач звернувся з позовом, у якому просить зобов'язати відповідача припинити дії з безпідставного утримання у своєму володінні оригіналу наказу господарського суду Луганської області від 17.09.2007 у справі № 16/449 шляхом фактичного та негайного повернення виконавчого документу позивачеві.

Доводи позивача полягають у наступному.

04 вересня 2007 року за результатами розгляду справи № 16/449 було стягнуто з відповідача заборгованість в розмірі 78952,17 грн., держмито - 789,52 грн. та витрати зі сплати інформаційно-технічних послуг - 118,00 грн., про що видано відповідний наказ 17.09.2007.

Цей наказ було пред'явлено до виконання до державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

У подальшому за рішенням Луганської обласної ради від 21.03.2008 № 21/5 Обласне комунальне підприємство "Компанія "Луганськвода" було припинено шляхом ліквідації.

Ця обставина стала підставою для закінчення виконавчого провадження Ленінським ВДВС Луганського МУЮ та подальшої передачі оригіналу виконавчого документу голові ліквідаційної комісії підприємства для формування вимог кредиторів.

Рішенням Луганської обласної ради від 28.02.2013 № 17/17 було припинено процедуру ліквідації ОКП "Компанія "Луганськвода", ліквідаційна комісія припинила свою діяльність, а ОКП "Луганськвода" відродило господарську діяльність.

Позивач стверджує, що в такий спосіб відповідачем отримано оригінал виконавчого документу по справі № 16/449 який останній недобросовісно продовжує утримувати у володінні за відсутності підстав для цього.

Факт перебування наказу господарського суду Луганської області від 17.09.2007 у відповідача встановлено ухвалою господарського суду Харківської області від 10.12.2014 під час розгляду заяви про видачу його дублікату.

Відповідач, ОКП "Луганськвода", проти позову заперечує, про що виклав у листі № 22/771 від 12.06.15, у якому посилається на таке.

Ухвала господарського суду Харківської області від 10.12.2014, якою було встановлено факт перебування спірного наказу господарського суду Луганської області по справі № 16/449 у відповідача, не набрала чинності, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2015 по цій справі спір було передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Крім того, у постанові Вищого господарського суду України від 01.04.2015 по справі № 16/449 зазначено, що судами у встановленому законом порядку з достовірністю не встановлено місцезнаходження наказу господарського суду Луганської області від 17.09.2007, виданого на виконання рішення у справі № 16/449.

Доводи відповідача зводяться до того, що спірний наказ може знаходитись у Ленінському ВДВС Луганського міського управління юстиції, оскільки доказів отримання цього наказу відповідачем матеріали справи не містять.

Крім того, відповідач зазначив, що наказ на адресу ліквідаційної комісії ОКП "Компанія Луганськвода" не надходив, а тому позовна вимога позивача задоволенню не підлягає.

Оцінивши обставини справи, вислухавши доводи представника позивача, приймаючи до уваги позицію відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Позивач, ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Донбастрансгаз", який є правонаступником Дочірньої компанії "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", вважає, що його права та законні інтереси стягувача у виконавчому провадженні за наказом господарського суду Луганської області від 17.09.2007 порушені відповідачем, ОКП "Компанія "Луганськвода" шляхом безпідставного утримання у своєму володінні оригіналу цього наказу.

Доказом утримання відповідачем спірного судового наказу, на думку позивача, є ухвала господарського суду Харківської області від 10.12.2014, якою був встановлений факт перебування наказу саме у відповідача.

Судом встановлено, що 04 вересня 2007 року за результатами розгляду справи № 16/449 було стягнуто з відповідача заборгованість в розмірі 78952,17 грн., держмито - 789,52 грн. та витрати зі сплати інформаційно-технічних послуг - 118,00 грн., про що видано відповідний наказ 17.09.2007 (а.с. 12).

Цей наказ було пред'явлено до виконання до державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

У подальшому за рішенням Луганської облради від 21.03.2008 № 21/5 Обласне комунальне підприємство "Компанія "Луганськвода" було припинено шляхом ліквідації.

Ця обставина стала підставою для закінчення виконавчого провадження Ленінським ВДВС Луганського МУЮ (а.с. 13) та подальшої передачі оригіналу виконавчого документу голові ліквідаційної комісії підприємства для формування вимог кредиторів.

Разом з тим, доказів надходження спірного судового наказу на адресу відповідача позивачем не надано.

Рішенням Луганської обласної ради від 28.02.2013 № 17/17 (а.с. 16 - 18) було припинено процедуру ліквідації ОКП "Компанія "Луганськвода", однак питання припинення діяльності ліквідаційної комісії ОКП "Луганськвода" не вирішено, тому, у разі відсутності факту припинення діяльності ліквідаційної комісії знаходження у неї судового наказу не може бути неправомірним.

Позивач стверджує, що відповідачем отримано оригінал виконавчого документу по справі № 16/449, який останній недобросовісно продовжує утримувати у володінні за відсутності підстав для цього.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України на позивача покладається обов'язок доведення тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог належними і допустимими доказами.

Суд не приймає в якості доказу ухвалу господарського суду Харківської області від 10.12.2014, оскільки у постанові Вищого господарського суду України від 01.04.2015 по справі № 16/449 зазначено, що судами у встановленому законом порядку з достовірністю не встановлено місцезнаходження наказу господарського суду Луганської області від 17.09.2007, виданого на виконання рішення у справі № 16/449, тому правило, яке міститься у ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України до спірних відносин не може бути застосоване.

Крім того, суд приймає до уваги доводи відповідача про те, що спірний наказ може знаходитись у Ленінському ВДВС Луганського міського управління юстиції, оскільки доказів отримання цього наказу відповідачем матеріали справи не містять, а на адресу ліквідаційної комісії ОКП "Компанія "Луганськвода" цей наказ не надходив, оскільки іншого позивач не довів.

Відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Крім того, суд вважає за потрібне звернути увагу позивача на таке.

Норми ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України передбачають такі способи захисту прав, які мають на меті реальне відновлення порушених прав та інтересів, у т.ч. й шляхом примусового виконання судового рішення.

Подаючи позов про зобов'язання відповідача фактично повернути судовий наказ, тобто зобов'язати відповідача здійснити дію особисто, позивач має враховувати, що ОКП "Компанія "Луганськвода" знаходиться на тимчасово окупованій території (м. Луганськ, кв-л Пролетаріату Донбасу, буд. 166), у зв'язку з чим виникає питання про реальне виконання судового рішення та можливість фактичного відновлення порушених прав позивача.

Суд вважає, що з урахуванням вимог закону щодо належності і допустимості доказів, позивачем не доведено належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своєї вимоги, тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 47-1, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Донбастрансгаз" щодо зобов'язання відповідача припинити дії з безпідставного утримання у своєму володінні оригіналу наказу господарського суду Луганської області від 17.09.2007 у справі № 16/449 шляхом фактичного та негайного повернення виконавчого документу позивачеві відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення підписане 01.07.2015.

Суддя А. Г. Ворожцов