ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р.Справа № 916/630/15-г

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєві П.В.

за участю представників сторін :

від позивача: Ярош Н.І. за довіреністю від 26.05.2014 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_4;

Секач О.М.- адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/630/15-г:

За позовом: Приватного акціонерного товариства "МТС Україна", в особі Одеської філії ПрАТ "МТС Україна";

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2;

про стягнення 40956,43 грн., -

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство „МТС Україна" в особі Одеської філії ПрАТ "МТС Україна" (далі - Позивач) звернулось до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - Відповідач) із позовом про стягнення 40 956,43 грн. посилаючись на наступне.

31.10.2006 року, між позивачем, ПрАТ «МТС Україна» (яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» відповідно до ЗУ «Про акціонерні товариства») та відповідачем укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку № 3152629 (надалі - Договір), надано у користування номер НОМЕР_5 та присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_6.

15.11.2007 року вищевказаний Договір був пролонгований із збереженням номеру договору, номером користування та особовим рахунком, однак із зазначенням, що абонент укладає договір, як фізична особа-підприємець.

Згідно п. 1.1. Договору Позивач зобов'язався надавати замовлені відповідачем послуги мобільного зв'язку.

У свою чергу, згідно п. 2.4.2. Договору відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку при тимчасовому відключенні в мережі мобільного зв'язку позивача по всіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку.

Відповідно до п. 2.4.3 Договору, абонент, тобто відповідач, зобов'язанний сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу.

Відповідно до п. 3.1. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 3.3. Договору за наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк до п'ятнадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим, але у будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу.

Позивач протягом користування послугами мобільного зв'язку самостійно, добровільно та на власний розсуд обирав тарифні пакети та безпосередньо необхідні саме йому послуги та їхній обсяг.

16.12.2011 відповідач особисто надав заяву (копія додається) до ПрАТ «МТС Україна» про зміну тарифного пакета та обрав «МТС Офіс 50 +», до якого автоматично входить відповідна кількість хвилин, кількість мобільного Інтернета, (передача даних GPRS-Інтернет), SMS.

Саме обрання тарифного пакету передбачає, який обсяг послуг буде надаватися абоненту. Тобто додатково обирати будь-яку послугу з вищевказаного переліку не є обов'язковим для їх отримання у подальшому, оскільки головним для укладання договору є вільно та самостійно обраний абонентом тарифний пакет.

Разом із заявою, відповідач надав копію паспорту та зазначив нову адресу для отримання повідомлень, а саме АДРЕСА_1.

Абонентам ПрАТ «МТС Україна» надається право вибору необхідної кількості та розміру послуг, тарифного пакету, використання додаткових послуг, отримання пільг, можливість відновити будь-які умови та послуги, отримати термінал мобільного зв'язку (телефон).

Положення договору умови користування мережами мобільного зв'язку ПрАТ «МТС Україна» відкриті для ознайомлення до прийняття будь-яких умов підписання договору та додаткової угоди. Інформацію про діючі умови підключення можно отримати з будь-яких офіційних джерел, таких, як офіційний сайт компанії - www.mts.com.ua, інформаційні листівки та рекламні проспекти. ПрАТ «МТС Україна» забезпечує цілодобовий та вільний доступ до даної інформації за безкоштовним номером 111 у Центрі обслуговування абонентів.

З деталізованої довідкової інформації про надані послуги за особовим рахунком НОМЕР_6 за період з 09.09.2013 р. по 11.09.2013 р. вбачається, що відповідач інтенсивно та достатньо жваво користувався телекомунікаційними послугами ПрАТ «МТС Україна» та знаходився у зоні роумінгу :

- 09.09.2013-15:53:58 - підключення послуги «роумінг» шляхом отримання вхідного текстового повідомлення (стор. № 6 деталізованої довідкової інформації про надані послуги)

- 09.09.2013-22:39:49 - користування послугами Інтернет (стор. № 6 деталізованої довідкової інформації про надані послуги, позначається наступними символами GSM-GPRS Базовий сервіс.

Саме з цих витягів вбачається, що відповідач був підключений до роумінгу та користувався послугами виходу до мережі Інтернет, згідно обраного тарифного пакету та можливість підтримки даної функції безпосередньо телефонним терміналом (апаратом).

Усі роумінг-тарифи, тобто вартість послуг у зоні роумінгу, зазначені на сайті www.mts.com.на, та доступні будь-якому користувачу для ознайомлення та при перетині кордону кожний абонент отримує SMS- повідомлення про вартість послуг та оператора за кордоном.

Протягом дії Договору та користування відповідачем послугами мобільного зв'язку, станом на 01.12.2013 р. за особовим рахунком НОМЕР_6 була нарахована заборгованість у розмірі 40956,43 грн., про що свідчить рахунок № від 30.09.2013 p., який було направлено Відповідачу.

Позивач зазначає, що будь-які нарахування заборгованості відбуваються лише автоматично та відповідають нормам чинного законодавства.

Згідно з деталізованою довідковою інформацією про надані послуги за вересень 2013р. за період з 01.09.2013 р. по 30.09.2013 р. вбачається, що відповідач користувався телефоном, модель, якого дозволяла автоматичне налаштування виходу до мережі Інтернет та синхронізації різноманітних сучасних програм, наприклад, електронна пошта тощо.

Позивач зазначає, що уникнути виникнення заборгованості можливо було тільки шляхом персонального налаштування (власноруч) Відповідачем відключення автоматичного налаштування виходу до мережі Інтернет телефоном до перетину кордону.

З заявою відносно нарахувань, неотримання рахунків та за будь-якими іншими підставами відповідач до ПрАТ «МТС Україна» не звертався.

На виконання вимог розділу 3 Договору, 30.09.2013 р. рахунок № за розрахунковий період з 01.09.2013 р. по 30.09.2013 р. з повідомленням про вказану заборгованість був надісланий відповідачу.

На виконання вимог розділу 3 договору, повторно 30.11.2013 р. рахунок № за розрахунковий період з 01.11.2013 р. по 30.11.2013 р. з повідомленням про вказану заборгованість був надісланий на адресу, яку Відповідач самостійно вказав, а саме: АДРЕСА_1 (згідно особистої заяви від 16.11.2011 року та копії паспортних даних).

Відповідно до п. 3.3. Договору та ст. ст. 5, 6 ГПК України, відповідачу були надіслані попереджувальні претензії з вимогою сплати заборгованості від 17.10.2013 р. та 25.01.2014р.

Надсилання рахунків та претензій відбувається централізованим шляхом з Департаменту управління доходів та зберігається в електронному вигляді (витяг з електронної бази претензії від 25.01.2014 р. додається).

Відправка даної претензії підтверджується витягом з результуючого файлу обробки групи поштових відправлень від 28.01.2014 р.

Відповідачеві був направлений лист-попередження від 07.05.2014 p., який був отриманий, про що свідчить повідомлення з відміткою пошти, але ані відповіді, ані добровільної сплати ПрАТ «МТС Україна» до теперішнього часу не отримало.

Відповідно до п. 2.4.6. Договору у разі неодержання рахунків до 15 числа місяця наступного за розрахунковим, відповідач зобов'язаний зателефонувати до ПрАТ «МТС Україна» для одержання інформації щодо подальших розрахунків, та відповідно до п. 4.5. Договору, абонент, несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином та надав Відповідачу замовлені послуги мобільного зв'язку у повному обсязі та якості.

Відповідач всупереч, вимогам п. 2.4.2. Договору, згідно якого, він зобов'язанний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі мобільного зв'язку, та вищевказанних норм цивільного законодавства, не сплатив рахунок за розрахунковий період з 01.11.2013 р. по 30.11.2013 р. та не погасив заборгованість у розмірі 40956,43 грн.

З огляду на викладене, з підстав ст. ст. 193, 218 ГК України, ст. 509, 525, 526, 629, 546, 547 ЦК України, Позивач просить стягнути з Відповідача суму заборгованості за надання послуг мобільного зв'язку у розмірі 40956,43 грн.

Відповідач проти позову заперечує, вважає його безпідставним, про що зазначив у відзиві на позов.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13 лютого 2015р. суддя Оборотова О.Ю. порушила провадження по справі № 916/630/15-г за позовом Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 40 956,43 грн. та призначила розгляд справи на 16.03.2015р. о 09:50.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16 березня 2015р. розгляд справи № 916/630/15-г відкладено на 06 квітня 2015р. о 10:50 за правилами ст. 77 ГПК України.

Приймаючи до уваги те, що суддя Оборотова О.Ю. з 02.04.2015р. перебуває на лікарняному, з метою дотримання процесуальних строків, за розпорядженням керівника аппарату господарського суду Одеської області № 381 від 06.04.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 916/630/15-г.

Згідно протоколу про повторний автоматичний розподіл справ між суддями від 06.04.2015р., справу № 916/630/15-г передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Никифорчуку М.І.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.04.2015р. суддя никифорчук М.І. прийняти справу № 916/630/15-г до свого провадження. Розгляд справи призначено на "22" квітня 2015 р. о 10:10.

В засіданні суду оголошено перерви з 22 по 27 квітня 2015 р. та з 27 квітня 2015 р. по 20 травня 2015 р. за правилами ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20 травня 2015р. продовжено строк вирішення спору по справі на 15 днів до 23 червня 2015 р.

В засідання суду 22 червня 2015 р. в поряду ст. 85 ГПК України оголошено вступу та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій -це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як свідчать матеріали справи приведені позивачем обставини справи цілком підтверджуються наданими ним доказами: вказаним договором, завою про зміну тарифного пакету „МТС Офис + 50, звітом про баланс особового рахунку абонента, рахунком за телекомунакаційні послуги ПрАТ „МТС Україна", деталізованою довідковою інформацією про надані послуги за особовим рахунком НОМЕР_6 за період з 09.09.2013 р. по 11.09.2013 р., довідковою інформацією про надані послуги.

Проаналізувавши надані докази, суд приймає їх до уваги як такі що доводять правомірність вимог Позивача та наявності у відповідача боргу перед позивача в зазначеній сумі. Вказані докази сумніву у суду не викликають.

Таким чином, з боку Відповідача було порушені як умови договору так і вимоги ст.ст. 525, 526 ЦК України, які передбачають, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору або закону та забороняють односторонню відмову від виконання зобов'язань.

Заперечення Відповідача, викладені у відзиві на позов суд відхиляє та вважає безпідставними, оскільки вони жодним чином не спростовують докази надані Позивачем. Вказані заперечення є лише декларативними та не підтверджені жодними доказом.

Посилання позивача на вищенаведені ним норми ЦК та ГК України суд вважає правильним, оскільки саме цими нормами ЦК та ГК України регулюються правовідносини по даному спору.

Підсумовуючи викладене господарський суд вважає вимоги позивача законними, вцілому обґрунтованими, доведеними наявними у справі доказами і тому підлягаючими задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України при задоволенні позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст.32,33,43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства „МТС Україна" в особі Одеської філії ПрАТ "МТС Україна" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (65072, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь Приватного акціонерного товариства „МТС Україна" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, р/рахунок 2 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805, ) в особі Одеської філії ПрАТ "МТС Україна" (65005, м. Одеса, площа Олексіївська, 3) суму заборгованості за надання послуг мобільного зв'язку у розмірі 40956 (сорок тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 43 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30 червня 2015 р.

Суддя М.І. Никифорчук