ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"15" червня 2015 р. Справа № 911/2119/15

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Борспіль», м. Бориспіль

до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Аіро Кейтерінг Сервісіз Україна», м. Бориспіль

про стягнення 8319,55 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Білик І.П. предст. дов. №01-22/6-99 від 17.01.2015;

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Борспіль» (позивач) до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Аіро Кейтерінг Сервісіз Україна» (відповідач) про стягнення 8319,55 грн. за договором про надання послуг з водопостачання та відведення стічних вод № 02.1.2-25-146 від 24.10.2008, яка складається з: 5927,40 грн. основного боргу, 1006,18 грн. пені, 1185,77 грн. інфляційних втрат та 200,20 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.05.2015 у справі №911/2119/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 15.06.2015.

В судове засідання 15.06.2015 року відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника, хоча про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 974, вимоги суду, викладені в попередній ухвалі не виконав, витребувані документи, в тому числі, відзив на позов, суду не надав.

З даного приводу суд зазначає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»,

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Представник позивача присутній у судовому засіданні 15.16.2015 року просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

15.06.2015 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні повноважного представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

24 жовтня 2008 року між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (Аеропорт) та Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями «Аіро Кейтерінг Сервісіз Україна» (Клієнт) було укладено Договір про надання послуг з водопостачання та відведення стічних вод № 02.1.2-25-146 (надалі - Договір),

Відповідно до п.1.1 Договору, Аеропорт зобов'язується прийняти на себе цілодобове водопостачання орендованої Клієнтом виробничо-офісного комплексу питною водою та прийняття від неї стічних вод в каналізаційний колектор, надавати послуги з вивезення рідких нечистот.

Згідно п.8.1 Договір діє з 01.09.2008 та діє до 01.09.2009. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо жодна з сторін не заявила про його розірвання до закінчення строку дії Договору.

Матеріали справи не містять доказів того, що сторонами було розірвано даний Договір, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що він був продовжений та діє на момент винесення рішення.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що Аеропорт виписує Клієнту рахунок за фактично надані послуги за звітний місяць та Акт приймання-здачі виконаних послуг. Клієнт з 10-го числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержує в бухгалтерії Аеропорту рахунок та Акт приймання-здачі виконаних Послуг. Сплата рахунку проводиться Клієнтом до 20 числа того ж місяця. Підписаний Акт виконаних послуг Клієнт зобов'язаний повернути в бухгалтерію Аеропорту протягом 5-ти днів з дати його отримання. Якщо протягом 5-ти днів Акт не буде повернутий Аеропорту він вважається підписаним Сторонами.

Позивач свої зобов'язання щодо надання послуг за період з листопада 2014 по січень 2015 року виконав в повному обсязі та для оплати наданих послуг, відповідно до п. 5.3 Договору, виставив відповідачу рахунки-фактури № 897/849 від 30.11.2014, № 897/962 від 31.12.2014 та № 897/52 від 31.01.2015, а також акти приймання-здачі виконаних послуг за листопад 2014 року, грудень 2014 року та січень 2015 року.

Рахунки-фактури № 897/849, № 897/962 та Акти приймання-здачі виконаних послуг до них були отримані самостійно відповідачем в бухгалтерії позивача, про що свідчить реєстр виданих оригіналів документів, рахунок-фактура № 897/52 та Акт приймання здачі виконаних послуг направлено поштою.

Як стверджує позивач, в порушення пункту 5.3 Договору, відповідач у встановлений термін не повернув до бухгалтерії позивача Акти-приймання-здачі виконаних послуг та не надав вмотивованої відмови від їх підписання, тому, на думку позивача, відповідно до п. 5.3 Договору, Акти приймання здачі виконаних послуг вважаються підписаними Сторонами та, відповідно, є підставою для здійснення оплати за оренду майна.

За словами позивача, станом на день пред'явлення позовної заяви, відповідач оплату за надані послуги не здійснив, в результаті чого виникла заборгованість перед у розмірі 5927,40 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма зазначена в статті 193 Господарського кодексу України.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, як це передбачено ст. 33 ГПК України.

Зважаючи на те, що надані позивачем послуги, які були прийняті відповідачем, не оплачені ним у повному обсязі, доказів оплати суду відповідачем не надано, вимога позивача про стягнення з відповідача 5927,40 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1006,18 грн. пені нарахованої від кожного неоплаченого акту приймання-здачі виконаних послуг в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня за сукупний період з 20.12.2014 року по 07.05.2015 року.

Відповідно до п. 5.4. договору, у разі несвоєчасної оплати за отримані послуги, Клієнт сплачує Аеропорту штрафні санкції у розмірах та в порядку, визначених у чинному законодавстві України. У випадку якщо в законодавстві не визначено розмір або порядок застосування штрафних санкцій за порушення строків оплати послуг, Клієнт сплачує Аеропорту за кожний день прострочення оплати послуг пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок пені, здійснений позивачем та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню у повному обсязі.

Зважаючи на те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення розрахунку в строк встановлений договором, позивач просить суд стягнути з відповідача 200,20 грн. 3 % річних та інфляційні втрати у розмірі 1185,77 грн., нарахованих від кожного акту окремо за сукупний період з 20.12.2014 року по 07.05.2015 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, здійснений позивачем та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 5927,40 грн. основного боргу, 1006,18 грн. пені, 1185,77 грн. інфляційних втрат та 200,20 грн. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, підтверджені доказами і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається судом на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Аіро Кейтерінг Сервісіз Україна» (08307, Київська обл., м. Бориспіль, міжнародний аеропорт «Бориспіль», ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська обл., м. Бориспіль, міжнародний аеропорт «Бориспіль», ) - 5927 (п'ять тисяч дев'ятсот двадцять сім) грн. 40 коп. основного боргу, 1006 (одну тисячу шість) грн. 18 коп. пені, 200 (двісті) грн. 20 коп. 3 % річних, 1185 (одну тисячу сто вісімдесят п'ять) грн. 77 коп. інфляційних втрат та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 26.06.2015р.

Суддя О.В. Щоткін