номер провадження справи 27/124/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 Справа № 908/3438/15

За позовом: Комунального підприємства Дніпрорудненські теплові мережі (71630 Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Комсомольська, 11)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (71630 Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Набережна, 12/44)

про 9 675 грн. 16 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, дов. № 05/001 від 05.01.2015 р.

від відповідача: не зявився

Господарським судом Запорізької області розглядається позов Комунального підприємства Дніпрорудненські теплові мережі, Запорізька область, м. Дніпрорудне до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне про стягнення 9 675 грн. 16 коп. боргу за спожиту теплову енергію.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.05.2015р., справу № 908/3438/15 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 29.05.2015р. справу № 908/3438/15 прийнято до розгляду суддею Дроздовою С.С., присвоєно справі номер провадження 27/124/15 та призначено судове засідання на 19.06.2015р.

Ухвалою суду від 19.06.2015р. розгляд справи відкладався на 02.07.2015р., відповідно до ст. 77 ГПК України, у звязку з неявкою у судове засідання відповідача.

02.07.2015р. продовжено розгляд справи № 908/3438/15.

02.07.2015р. до початку розгляду справи представник позивача заявив письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представнику позивача, який прибув в судове засідання, його права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 02.07.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання 19.06.2015р. та 02.07.2015 р. не зявився. Про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. Поважні причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач належним чином був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи.

На виконання вимог суду, позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, щодо адреси відповідача та знаходження його на теперішній час в державному реєстрі на день розгляду справи. Згідно реєстру, місцем проживання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є: 71630 Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Набережна, 12/44.

Ухвалу суду від 29.05.2015р. про призначення судового засідання на 19.06.2015р. та ухвалу суду від 19.06.2015р. про відкладення розгляду справи на 02.07.2015р. надіслано на адресу відповідача: 71630 Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Набережна, 12/44, зазначену у позовній заяві та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно розяснень Вищого Господарського Суду України, які викладені в інформаційному листі від 15.03.2010 року № 01-08/140 Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві неявка в судові засідання учасників судового процесу (сторін), ненадання витребуваних судом документів та доказів, необхідних для повного розгляду справи подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, може розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Згідно п. 26.4.7-1 Розяснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002 р. Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких розяснень президії Вищого арбітражного суду України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Неявка відповідача в судове засідання не звільняє відповідача від виконання вимог суду, викладених в ухвалах суду і направлення суду витребуваних матеріалів.

Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує коло осіб, які можуть зявитися в судове засідання та представляти інтереси проживання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, згідно статті 28 ГПК України.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті. Відповідач свої зобовязання не виконав, не скористався правом на захист своїх інтересів.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши представника позивача, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до п. 2 ст. 275 Господарського кодексу України, Закону України Про теплопостачання, споживання теплової енергії допускається тільки на підставі договору, укладеного між Теплопостачальною організацією та Споживачем.

Господарським судом встановлено, що 01.05.2011р. між Комунальним підприємством Дніпрорудненські теплові мережі (теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач) укладений договір № 50-Т на постачання теплової енергії.

Відповідно до розділу 1 договору, енергопостачальна організація зобовязується надавати споживачу послуги по теплопостачанню в необхідних йому обємах, Споживач зобовязується оплачувати отриманні послуги теплопостачання за встановленими тарифами в строки, передбачені цим д

Сторони керуються діючими нормативними документами:

- Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005р.;

- Закон України Про теплопостачання;

- Закон України Про житлово - комунальні послуги

- Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення жилих та громадських будівлях, а також на господарсько - побутові потреби в Україні, КТМ 204 України 244-94, Київ 1996;

- БНіП 2.04.05-86 Опалення, вентиляція та кондиціонування, БНіП 2.04.07-86 Теплові мережі.

- Правила користування тепловою енергією, затверджені постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007р.

Відповідно до п. 3.2.1 договору, споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах та строки, передбачені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про теплопостачання»:

- тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання;

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову

енергію на підставі договору;

- суб'єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування;

- теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно п. 7 ст. 13 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання віднесено встановлення для відповідної територіальної громади в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності, крім тарифів на теплову енергію, що виробляється на установках комбінованого виробництва теплової і електричної енергії.

Відповідно до п. 6 ст. 19 та п. 11 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання»

споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію та додержуватись вимог договору та нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198 , розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до пп. 1, 5 п. 40 Правил, споживач теплової енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору і вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

При проведенні нарахувань за відпущену теплову енергію позивачем застосовувались тарифи на теплову енергію, які були затверджені рішеннями виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг:

рішення № 06 від 19.01.2010 року, які складають: плата за спожиту теплову енергію (протягом опалювального періоду) - 473,33 грн. за 1 Гкал та абонентська плата за обслуговування приєднаного теплового навантаження (протягом календарного року) -29 270,16 грн. 1 Гкал/год;

рішення № 204 від 17.08.2010 року, які складають: плата за спожиту теплову енергію -475,06 грн. за 1 Гкал та абонентська плата за обслуговування приєднаного теплового навантаження (протягом календарного року) - 34 981,12 грн. 1 Гкал/год;

постанова № 331 від 05.10.2012 року, які складають: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - 745,74 грн. за 1 Гкал та місячна плата за одиницю теплового навантаження - 20 332,10 грн. 1 Гкал/год;

№ 508 від 31.12.2013 року, які складають: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - 593,03 грн. за 1 Гкал. та місячна плата за одиницю теплового навантаження - 16943,42 грн. 1 Гкал/год.

№ 183 від 31.03.2014 року, які складають: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - 727,94 грн. за 1 Гкал та місячна плата за одиницю теплового навантаження - 16943,42 грн. 1 Гкал/год.

№ 584 від 23.05.2014 року, які складають: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - 849,44 грн. за 1 Гкал та місячна плата за одиницю теплового навантаження - 18218,49 грн. 1 Гкал/год.

За період з 01.05.2011 року по 01.09.2014 року позивач надав теплову енергію на об'єкт відповідача на загальну суму 22 643 грн. 56 коп.

Згідно з п. 5.6 договору, облік послуг по теплопостачанню здійснюється відповідно до показів приладу обліку. За відсутності приладів обліку або у випадку припинення роботи теплового лічильнику через різні причини облік теплової енергії виконується розрахунковим способом за затвердженою методикою.

Щомісячно, не пізніше 2 числа місяця, наступного за звітним, відповідальний представник Споживача зявляється до Енергопостачальної організації для оформлення та підписання акту на відпуск теплової енергії. При неявці представника Споживача акт вважається дійсним підписаний тільки представником Енергопостачальної організації (п. 5.10 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору, розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться на підставі актів на відпуск комунальних послуг, виключно у грошовій формі у відповідності з встановленими тарифами.

Згідно п. 6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплату рахунків за надані послуги Споживач зобовязаний проводити на розрахунковий рахунок енергопостачальної організації в повному обсязі протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку.

Позивач, відповідно до умов договору виконав свої зобов'язання у повному обсязі, скарг та претензій від відповідача, стосовно якісні та кількості отриманої теплової енергії від нього не надходило.

Відповідач свої договірні зобов'язання виконав частково, оплата за отриману теплову енергію у період з 01.05.2011 року по 01.09.2014 року ним проведено лише у сумі 12 968 грн. 40 коп., в результаті чого борг за спожиту теплову енергію склав 9 675 грн. 16 коп.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України зазначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

В даному випадку підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, є договір про постачання та використання теплової енергії № 2502 від 01.11.2003р.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України та ст. 275 Господарського кодексу України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 33 ГПК України сторони зобов'язані вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під належним виконанням зобовязання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобовязань. Якщо учасники зобовязання порушують хоч би одну з умов його належного виконання, зобовязання не припиняється, а трансформується (змінюється), оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обовязки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обовязків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобовязання в натурі. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобовязання, воно вважатиметься припиненим.

Виконання, яке припиняє зобовязання, має бути належним чином оформлене (підтверджене).

Факт виконання зобовязань за договором № 50-Т від 01.05.2011р. належним чином відповідач не довів.

Враховуючи, що відповідач неналежним чином виконував умови договору № 50-Т від 01.05.2011р. та сума боргу у розмірі 9 675 грн. 16 коп. підтверджена належними та допустимими доказами, не спростована відповідачем, суд дійшов висновку що вимога позивача про стягнення з відповідача 9 675 грн. 16 коп. боргу за спожиту, але не сплачену теплову енергію є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

На підставі статті 85 ГПК України 02.07.2015року прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір до суду доведений з його вини.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства Дніпрорудненські теплові мережі, м. Дніпрорудне, Василівський район, Запорізька область до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Дніпрорудне, Василівський район, Запорізька область задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (71630 Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Набережна, 12/44, ідентифікаційний № НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства Дніпрорудненські теплові мережі (71630 Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Комсомольська, 11, ) 9 675 (девять тисяч шістсот сімдесят пять) грн. 16 коп. боргу за спожиту теплову енергію, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 02.07.2015р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.