РІШЕННЯ

23 червня 2015 року Справа № 913/223/15

Провадження № 9/913/223/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брянківське управління шахтобудмеханізації», м. Харків

до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 256 056 грн. 68 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Антонова І. В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - Фомін А.В., директор, виписка з ЄДР від 12.02.15,

від відповідача - не прибув

в с т а н о в и в:

суть спору: позивач звернувся з позовом, у якому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 256056,68 грн.

В обґрунтування своєї вимоги позивач посилається на укладений між ним та відповідачем договір на виконання робіт № 245п від 19.11.2012, згідно з яким він виконав роботи по об'єкту «Капітальний ремонт автомобільної дороги комунальної власності по вул. Весняній с. Весела Гора Слов'яносербського району Луганської області», однак відповідач за виконані роботи не розрахувався.

Відповідач, Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації, відзив на позовну заяву не надав, участь у судовому засіданні не взяв, однак звернувся до суду із заявою від 20.06.2015 про розгляд справи без участі його представника.

Крім того, відповідач у цій заяві визнав позов у повному обсязі.

За таких обставин, зважаючи на наявність у справі документів, необхідних для розгляду справи, суд, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу по суті.

Оцінивши обставини справи та додатково надані документи, вислухавши доводи представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

Спір виник через невиконання відповідачем договору підряду.

Судом встановлено, що між позивачем, ТОВ «Брянківське управління шахтобудмеханізації», та відповідачем, Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації, було укладено договір № 245п від 19.11.2012 на виконання робіт (а.с. 23-27), згідно з яким відповідач (замовник) доручив, а позивач зобов'язався виконати роботи по об'єкту «Капітальний ремонт автомобільної дороги комунальної власності по вул. Весняній с. Весела Гора Слов'яносербського району Луганської області», що знаходиться на балансі Лисичанської міської ради.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору ціна є твердою, визначена згідно з положеннями ДБН Д.1.1-1-2000 та становить 255975,23 грн.

Матеріали справи містять додаток № 2 до цього договору «Договірна ціна», згідно з яким сторони узгодили договірну ціну на рівні 256056,68 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 23.06.2015 надав письмові пояснення про те, що у зв'язку з проведенням АТО в Луганській області, у т.ч. у м. Брянка адміністративна будівля замовника захоплена бойовиками, тому вивезти архівні документи не є можливим, внаслідок чого надати суду кошторис на виконання робіт за спірним договором представник позивача не може.

Разом з тим, позивач стверджує, що договірні зобов'язання виконав та надав в якості доказів підписаний акт № 1 приймання виконаних робіт за грудень 2012 року на суму 256056,68 грн. (а.с. 28-29) та акт звірення розрахунків від 15.01.2015 на загальну суму 2751725,58 грн., який містить відомості щодо виконання спірного договору на суму 256056,68 грн. (а.с. 30).

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором підряду за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Щодо кошторису, який з об'єктивних причин не був наданий представником позивача, то відповідно до ч. 1 ст. 844 Цивільного кодексу України сторонам надано право визначити у кошторисі ціну договору.

У спірних відносинах ціна договору була визначена у тексті цього договору, яка у подальшому змінена сторонами шляхом узгодження та підписання відповідного документа Договірна ціна (а.с. 27), при цьому розмір ціни у названому документі відповідає вартості фактично виконаних робіт, що засвідчується актом № 1 за грудень 2012 року, на рівні 256056,68 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приймаючи рішення за цією справою суд враховує положення ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, яке передбачає право відповідача визнати позов повністю або частково, та норму ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб

Виходячи з матеріалів справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем, викладене у наданій суду заяві, не суперечить чинному законодавству та не порушує права та інтереси будь-яких інших осіб.

Суд вважає, що з урахуванням вимог закону щодо належності і допустимості доказів, позивачем доведено належними доказами факт порушення відповідачем договірних зобов'язань через несплату вартості виконаних робіт.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають задоволенню з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 47-1, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації, 93405, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр.-т Радянський, буд. 59, код 03364062, на користь позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Брянківське управління шахтобудмеханізації», 61091, м. Харків, проїзд Стадіонний, буд. 8, кв. 4, код 35825814, суму боргу в розмірі 256056,68 грн., крім того, витрати зі сплати судового збору в сумі 5121,15 грн.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складено та підписано - 24.06.2015.

Суддя А. Г. Ворожцов