ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015 р. Справа№ 914/3243/14

За позовом: Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів,

до відповідача: Малого приватного підприємства Фіалка, с. Берездівці,

про: стягнення боргу.

В судове засідання зявились:

від позивача: ОСОБА_1 представник

від відповідача: не зявився

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Суть спору: Подано позов Публічного акціонерного товариства Львівобленерго до Малого приватного підприємства Фіалка про стягнення боргу.

Ухвалою суду від 12.09.2014 р. було порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 15.10.2014 р.

Причини відкладення розгляду справи було викладено в попередніх ухвалах господарського суду Львівської області.

В звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Козак І.Б., згідно розпорядження керівника апарату № 331 від 12.05.2015 року призначено повторний автоматизований розподіл справи № 914/3243/14 та передано справу до розгляду судді Березяк Н.Є.

Представник позивача в судовому засіданні 22.06.2015 року позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги з мотивів наведених в позовній заяві, матеріалах справи та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання 22.06.2015 року не зявився, проте проти позовних вимог заперечив з підстав зазначених у відзиві поданому на адресу суду (вх. № 43804/14 від 15.10.2014 р.) та поясненнях наданих у попередніх судових засіданнях.

В судовому засіданні 22.06.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

22.12.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго» (Постачальник електричної енергії) та Малим приватним підприємством «Фіалка» (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 47325, у відповідності до умов якого постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю зазначеною в Договорі.

Відповідно до п. 2.3.3 Договору споживач зобовязується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 2 «Порядок розрахунків» та № 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

В травні 2014 року Споживачу було надано рахунок за спожиту активну електроенергію № 313405/17049-1 на загальну суму 23 068,67 грн. Також 19.05.2014 року надано повідомлення про припинення постачання електроенергії.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів обсяг споживання електроенергії за травень 2014 року становить 17767 кВт/год.

Однак, споживачем порушено умови Договору та не здійснено оплату за поставлену активну електричну енергію, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 23 068,67 грн.

Відповідно до п. 4.1 ПКЕЕ, постачання електричної енергії всім споживачам здійснюється відповідно до режимів, передбачених договорами. Узгодженні сторонами обсяги очікуваного споживання електроенергії оформлюються додатком до договору як договірні величини.

Згідно п. 5.1 Договору, для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік, споживач не пізніше 15 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток № 1 «Обсяги споживання електричної енергії»). Відповідно до додатку № 1 до Договору обсяг споживання електричної енергії для МПП «Фіалка» на травень 2014 року складає 500 кВт/год.

Однак, за розрахунковий період травня відповідачем спожито 17767 кВт/год., тобто перевищено договірну величину споживання електроенергії на 17267 кВт/год.

Відповідно до вище зазначеного споживачу скеровано 08.05.2014 року рахунок за перевищення договірної величини споживання електричної енергії № 313405/17124-5 та 12.05.2014 року вих. № 313-0078 повідомлення «Про перевищення договірної величини споживання електричної енергії».

Згідно п. 4.2.2 Договору зазначено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Станом на день подання позову, заборгованість відповідача перед позивачем за перевищення договірної величини споживання електричної енергії складає 18 682,89 грн. та ним не сплачена.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 831,96 грн. та три відсотки річних в сумі 149,79 грн. Крім цього, відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», ст. 549 ЦК України, п.4.2.1 Договору позивачем нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення, що становить 1005,54 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору № 47325 позивач постачав відповідачу електроенергію в обсязі передбаченому Договором в передбачених договором обсягах, за які відповідач зобовязувався оплатити.

Відповідно до Пунктом 2.3.3 Договору передбачено, що Споживач зобовязаний оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатків №2 «Порядок розрахунків та №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 2 Додатку 2 до Договору № 47325 передбачено, що розрахунковим періодом вважається період з 18 числа попереднього місяця до 19 числа поточного місяця (включно) та прирівнюється до календарного. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на зазначений у договорі поточний розрахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії.

Згідно п. 5.1 Договору, для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік, споживач не пізніше 15 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток № 1 «Обсяги споживання електричної енергії»). Відповідно до додатку № 1 до Договору обсяг споживання електричної енергії для МПП «Фіалка» на травень 2014 року складає 500 кВт/год.

Як вбачається з матеріалів справи за розрахунковий період травня відповідачем спожито 17767 кВт/год., тобто перевищено договірну величину споживання електроенергії на 17267 кВт/год.

Однак, як вбачається із позовних вимог, розрахунку боргу та матеріалів справи, свої договірні зобовязання відповідач не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.

Є необґрунтованими заперечення відповідача проти стягнення з нього вартості понад договірної величини спожитої електроенергії з підстав несправності облікового пристрою (лічильника) та неможливістю протягом місяця спожити понад 17 тис. кВт/год, враховуючи пропускну можливість проводки та автоматів. Як стверджує відповідач, позивача повідомлялось про щомісячну зміну показників встановленого лічильника «Меридіан» СОЄ-1.02/2 КТ, заводський № 12176091 для нарахування плати за спожиту електричну енергію. 05.05.2014 року відповідач звертався до позивача листом, яким просив провести перевірку лічильника, оскільки виникли підозри, що він нараховує більше 17000 кВт. де й зазначив встановленні зміни показника лічильника. У відповідь на дане звернення відповідача було повідомлено про засідання комісії щодо проведення експертизи приладів обліку. А відтак згідно з результатів експертизи вбачається, що електролічильник справний з чого можна стверджувати, що відповідач перевищив договірне споживання електроенергії та позивачем стверджується, що дане перевищення договірної величини споживання могло відбутися в результаті фактичного споживання електроенергії відповідачем або подавання представником МПП «Фіалка» занижених показників електролічильника, що є порушенням умов Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, експертна перевірка електролічильника здійснювалась, за результатами якої встановлено, що лічильник справний і придатний для подальшої експлуатації ( а.с.73-77).

Під час розгляду справи в суді, на задоволення клопотання відповідача, судом було призначено електротехнічну експертизу, проведення якої доручено Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.. Для проведення експертизи ухвалою суду від 29.01.2015 року позивача та відповідача зобовязано було надати суду електролічильник та ряд документів, необхідних для проведення експертизи. Витрати на проведення експертизи покладено на відповідача.

Розгляд справи неодноразово відкладався, проте витребуваних судом матеріалів та документів для проведення експертизи а також самого лічильника, який знаходиться на зберіганні відповідача суду не надано, що унеможливило проведення такої експертизи.

В судовому засіданні 12.05ю2015 року представник відповідача повідомив, що не має змоги оплатити проведення експертизи та не надав сам обєкт експертного дослідження, що унеможливило направлення матеріалів в експертну установу. Для проведення експертизи.

З огляду на викладене, суд бере до уваги матеріали експертної перевірки лічильника, що знаходяться в матеріалах справи, які не спростовані відповідачем. Протилежного відповідач не довів, як і не забезпечив можливості проведення судової експертизи.

Що стосується доводів відповідача стосовно можливого обсягу споживання електроенергії у спірному періоді з врахуванням пропускних можливостей засобів електропостачання ( кабелів, автоматів та інше) , то слід зазначити наступне:

Відповідно до додатку №9 до Договору про постачання електричної енергії № 47325 від 22.12.2006 року «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» - покази розрахункових засобів обліку відповідно до Переліку обєктів і точок комерційного обліку Споживача знімаються вручну 17 числа кожного місяця о 24 годині представником споживача. Належно оформлений акт про використану електричну енергію Споживач не пізніше першої половини наступного робочого дня наручно в двох примірниках надає в розрахункову групу електропостачальної організації. На підставі знятих показів розрахункових засобів обліку виставляється рахунок за спожиту електроенергію.

З огляду на викладене, саме на Споживача покладається обовязок знімати та подавати в енергопостачальну організацію показники лічильника і саме Споживач відповідає за достовірність поданої інформації, а відтак, заслуговують на увагу суду доводи позивача про можливе заниження Споживачем показників лічильника в попередньому періоді при поданні щомісячних Актів.

На момент винесення рішення заборгованість відповідачем не сплачена та не спростована поданими ним доказами, відповідно сума заборгованості в розмірі 23 068,67 грн. за поставлену активну електричну енергію та 18 682,89 грн. за перевищення договірної величини споживання електричної енергії підлягають до стягнення.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання, а саме: сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми. За несвоєчасне виконання договірних зобовязань нараховані позивачем інфляційні втрати в розмірі 831,96 грн. та 3 % річних в сумі 149,79 грн.

Згідно проведеного судом перерахунку за вказаний період травень - липень 2014 року інфляційні нарахування складають 24 281,47 грн. та три відсотки річних 149,79 грн., однак до стягнення підлягають три відсотки річних та інфляційні в межах заявлених позовних вимог.

Статтею 611 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2.1 Договору передбачено, що за внесення платежів передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи викладене, нарахована позивачем пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення і яка нарахована в межах шестимісячного строку складає 1 005,54 грн. та підлягає до стягнення. Згідно проведеного судом перерахунку за вказаний період травень - липень 2014 року пеня складає 1 005,54 грн. та підлягає стягненню в межах заявлених вимог.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи відсутність обґрунтованих заперечень з боку відповідача, не спростування ним доводів позивача та не подання ним доказів оплати в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 3,4,41,42,43,44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,82-85,121 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства «Фіалка» (81657, Львівська область, Миколаївський район, с. Берездівці, вул. Травнева, 3, ідентифікаційний код 20815589) на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ) 23068,67 грн. боргу за спожиту електроенергію, 18 682,89 грн. - боргу за понаднормове споживання електричної енергії, 1 005,54 грн. пені, 149,79 грн. три відсотки річних, 831,96 грн. інфляційних втрат та 1 827,00 грн. судового збору.

3. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26.06.2015 року.

Суддя Березяк Н.Є.