ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" червня 2015 р.Справа № 916/1447/15-г

За позовом: прокурора Миколаївського району Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області

До відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Агроком"

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Миколаївська районна державна адміністрація Одеської області

Про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від прокуратури: Врублевська О.О.- згідно посвідчення , Озерова О.Д.- згідно довіреності №05/1-1880 вих.15 від 12.05.2015р.

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Смбатян А.Г.- згідно доручення №08 від 02.01.2015р., Савицький А.Я.- згідно довіреності від 28.05.2015р.

Від третьої особи: Спориш О.В.- згідно довіреності №01/01-44/1804 від 29.05.2015р.

В засіданні брали участь:

Від прокуратури: Врублевська О.О.- згідно посвідчення

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Смбатян А.Г.- згідно доручення №08 від 02.01.2015р., Савицький А.Я.- згідно довіреності від 28.05.2015р.

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Прокурор Миколаївського району Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) „Агроком" про витребування з незаконного володіння ТОВ „Агроком" земельних ділянок сільськогосподарського призначення (рілля) загальною площею 150 га, нормативно-грошовою вартістю 3 213 015 грн. , які розташовані на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області за межами населеного пункту , а саме: масиви резерву №4 та №5, масиви запасу №2 та №3, а також про зобов'язання ТОВ „Агроком" повернути земельні ділянки сільськогосподарського призначення (рілля) загальною площею 150 га, нормативно-грошовою вартістю 3 213 015 грн. , які розташовані на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області за межами населеного пункту , а саме: масиви резерву №4 та №5, масиви запасу №2 та №3 , до земель державної власності в особі Головного управління Держземагенствіа в Одеській області.

02 червня 2015р. до суду надійшла заява виконувача обов'язків прокурора Миколаївського району Одеської області про уточнення позовних вимог, згідно якої прокурор Миколаївського району Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області просить суд витребувати з незаконного володіння ТОВ „Агроком" земельні ділянки сільськогосподарського призначення (рілля) загальною площею 150 га, нормативно-грошовою вартістю 3 213 015 грн. , які розташовані на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області за межами населеного пункту , а саме: масиви резерву №4 та №5, масиви запасу №2 та №3.

Представник прокуратури позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову .

Позивач , згідно пояснень, що надійшли до суду 15.05.2015р. , підтримує позицію прокурора. Представник позивача у судові засідання не з'являвся, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та у письмових поясненнях по справі.

Ухвалою суду про порушення провадження у справі від 06.04.2015р. залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Миколаївську районну державну адміністрацію Одеської області. Письмових міркувань щодо позову зазначена третя особа до суду не надала. Представник третьої особи в судовому засідання проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача , третьої особи та прокуратури , суд встановив:

13 лютого 2012р. між Миколаївською райдержадміністрацією (Одержувач) та ТОВ „Агроком" (Платник) було укладено Угоду №81 про добровільне внесення плати за користування земельною ділянкою до місцевого бюджету Миколаївського району , згідно якої Платник добровільно вносить плату за користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 150 га, яка розташована на території Шабельницької сільської ради за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно п.1.3 Угоди вона набирає чинності після підписання її сторонами та діє до укладання договору оренди земельної ділянки. Крім того, відповідно до п.3.2 Угоди вона припиняється у разі укладання договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації.

Відповідно до умов угоди розмір плати за користування земельною ділянкою становить 150 грн. за 1 га , 22 500 грн. на рік (п.1.2) , справляється виключно у грошовій формі і вноситься щомісячно до 15 числа наступного місяця рівними частинами на розрахунковий рахунок Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області (п.2.1).

Згідно п.3.3. Угоди Платник зобов'язався протягом шести місяців виготовити і затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, технічну документацію з нормативної грошової оцінки та укласти договір оренди земельної ділянки.

29 грудня 2012р. між Миколаївською райдержадміністрацією (Одержувач) та ТОВ „Агроком" (Платник) було укладено Угоду №516 про добровільне внесення плати за користування земельною ділянкою до місцевого бюджету Миколаївського району , згідно якої Платник добровільно вносить плату за користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 150 га, яка розташована на території Шабельницької сільської ради за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно п.1.3 Угоди вона набирає чинності після підписання її сторонами та діє до 30.12.2013р. Крім того, відповідно до п.3.2 Угоди вона припиняється у разі укладання договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації.

Відповідно до умов угоди розмір плати за користування земельною ділянкою становить 250 грн. за 1 га , 37 500 грн. на рік (п.1.2) , справляється виключно у грошовій формі і вноситься щомісячно до 15 числа наступного місяця рівними частинами на розрахунковий рахунок Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області (п.2.1).

Згідно п.3.3. Угоди Платник зобов'язався протягом шести місяців виготовити і затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, технічну документацію з нормативної грошової оцінки та укласти договір оренди земельної ділянки.

Згідно довідки Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області за №16 від 16.03.2015р. ТОВ „Агроком" починаючи з 2012р. до цього часу використовує землі запасу та резерву загальною площею 150 га на території Шабельницької сільської ради на підставі зазначених вище Угод.

Прокурор Миколаївського району Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області вважає, що Угоди №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р. укладені без будь-яких правових підстав та є нікчемними, адже, зазначені угоди укладені з порушенням ч.1 ст.116, ч.1, 2 ст.124 Земельного кодексу України, без проведення земельних торгів, з порушенням головою Миколаївської райдержадміністрації повноважень, визначених ст..ст.17,122 Земельного кодексу України та порядку передачі земельних ділянок в оренду, встановленого ст..ст.135-139 Земельного кодексу України.

Прокурор також зазначив, що порядок надання земельних ділянок у власність , постійне користування , а також у оренду визначено нормами Земельного кодексу України та Законом України „Про оренду землі". Згідно положень ст..6 зазначеного Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і у порядку, передбачених Земельним кодексом України , Цивільним кодексом України , цим та іншими законами України і договором оренди землі. При цьому, згідно ст..126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону, Зазначена норма міститься також у ч.5 ст.6 Закону України „Про оренду землі" , згідно якої право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. В порушення зазначених норма законодавства, земельні ділянки загальною площею 150 га , що розташовані на території Шабельницької сільської ради, надані у користування ТОВ „Агроком" на підставі Угод №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р., які не є договорами оренди землі ,не містять усіх істотних умов, передбачених для договорів оренди землі . і не пройшли у передбаченому порядку державну реєстрацію.

Прокурор зазначає, що відповідно до ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням того, що Угоди №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р. не відповідають вимогам закону , на думку прокурора, вони є нікчемними право чинами, а тому їх недійсність не потребує визнання судом.

При цьому, прокурор вважає, що у відповідності до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України, судом мають бути застосовані наслідки недійсності правочину, а саме - витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Крім того, прокурор зазначив, що відповідно до ст..212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними.

В обґрунтування подачі позову в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області прокурор зазначив, що відповідно до ст..15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.122 цього Кодексу центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо- геодезичної і картографічної діяльності є Державне агентство земельних ресурсів України , положення про яке затверджено Указом Президента України від 08.04.2011р. №445. Згідно п.п.6-1 п.4 зазначеного Положення Держземагенство передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб. Головне управління Держземегенства в Одеській області , згідно положення , затвердженого наказом Держземегенства України від 06.07.2012р. №310, є територіальним підрозділом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Прокурор Миколаївського району Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області зазначає, що відповідно до ч.2 ст.152 земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

На підставі зазначеного, прокурор Миколаївського району Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області просить суд витребувати з незаконного володіння ТОВ „Агроком" земельні ділянки сільськогосподарського призначення (рілля) загальною площею 150 га, нормативно-грошовою вартістю 3 213 015 грн. , які розташовані на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області за межами населеного пункту , а саме: масиви резерву №4 та №5, масиви запасу №2 та №3.

Позивач- Головне управління Держземагенства в Одеській області згідно пояснень, що надійшли до суду 15.05.2015р. , підтримує позицію прокурора та зазначає, що за наявною у Відділі Держземагенства у Миколаївському районі Одеської області інформацією земельні ділянки орієнтовно загальною площею 150 га, на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області, які використовуються ТОВ „Агроком", не відносяться до земель колективної власності та згідно державної статистичної звітності (форма 6-зем) обліковуються як землі, які не надані у власність або користування, та перебувають в запасі на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області.

Позивач вважає, що укладення угод про добровільне внесення плати за користування земельною ділянкою до місцевого бюджету , відповідно до яких орендар починає користуватися земельною ділянкою до укладання договору оренди землі без розробленої у відповідності до вимог чинного законодавства документації із землеустрою, не передбачено нормативно-правовими актами, які здійснюють регулювання земельних відносин. Предмет та форма таких угод не відповідають чинному законодавству України.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до Положення про Головне управління Держземегенства в Одеській області , затвердженого наказом Держземегенства України від 06.07.2012р. №310 ( із мінами, затвердженими наказом Держземегенства України від 01.03.2013р. №85) Головне управління передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що ТОВ „Агроком" здійснює використання земельних ділянок орієнтовно загальною площею 150 га, на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області без самовільного захвату , на підставі Угод №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р., та за цільовим призначенням. Відповідні землі є фактично землями масивного запасу та землями резервного фонду, у зв'язку з чим , на думку відповідача, право розпорядження цими землями має відповідний орган місцевої виконавчої влади на підставі ст..10 Земельного кодексу України. Тобто, до укладання основного договору щодо користування земельною ділянкою , а саме - договору оренди, орган місцевої влади має право укладати договори про добровільне внесення плати за користування земельною ділянкою до місцевого бюджету.

Відповідач також зазначає, що Угоди №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р. відповідають загальним нормам законодавства та містять істотні умови правочину, а саме: предмет договору, ціну договору , строк на який укладається відповідний правочин. Правочин укладений сторонами, які мали укладати відповідні правочини, правочини були спрямовані на набуття , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків для сторін. За таких обставин, відповідач вважає, що Угоди №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р. є законними та укладеними без порушення норм чинного законодавства України.

Крім того, відповідач вважає, що Угоди №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р. є оспорюваними правочинами , які підлягають визнанню недійсними у судовому порядку.

Відповідач також вважає, що власником та розпорядником відповідних земель є держава в особі органів виконавчої влади, яким ,у даному випадку, є Миколаївська райдержадміністрація Одеської області, і тільки власник має право витребувати своє майно.

Відповідач також повідомив, що з метою оформлення землекористування він звернувся до Миколаївська райдержадміністрація Одеської області з заявою щодо укладення договору оренди , та ТОВ „Агрофірма" звернулось до землевпорядної організації щодо виготовлення проектної документації щодо відведення земельної ділянки.

Представник третьої особи в судовому засідання проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та безпідставним, посилаючись на те, що Угоди №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р. укладалися з метою отримання до бюджету грошових коштів у період оформлення права користування земельною ділянкою , з метою поповнення бюджету району.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з'ясування і доведеність, дійшов до такого висновку :

Згідно з п.2 ст. 121 Конституції України на Прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом. Зазначене конституційне положення знайшло своє відображення в ст. 5 Закону України "Про прокуратуру", де зазначено, що прокуратура виконує функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

Ч.1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначено підстави порушення справ у господарському суді, відносить до таких підстав позовні заяви прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень ч.3 цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як зазначено в п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. N 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", що міститься в частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Відповідно до п. 2 резолютивної частини зазначеного Рішення Конституційного Суду України під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Як вбачається з тексту позовної заяви , прокурор Миколаївського району Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ „Агроком" про витребування з незаконного володіння ТОВ „Агроком" земельних ділянок сільськогосподарського призначення (рілля) загальною площею 150 га, нормативно-грошовою вартістю 3 213 015 грн. , які розташовані на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області за межами населеного пункту , а саме: масиви резерву №4 та №5, масиви запасу №2 та №3. При цьому, в обґрунтування зазначеної вимоги прокурор посилається на положення ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України стосовно того, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. При цьому, прокурор вважає Угоди №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р. нікчемними правочинами.

На думку суду , таке обґрунтування вимоги щодо витребування з незаконного володіння майна- земельної ділянки , є хибним, адже, відповідно до ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Згідно ч.ч.3,4 ст.216 цього Кодексу правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. При цьому, правові наслідки нікчемних правочинів законодавець виклав у параграфі 2 глави 16 Цивільного кодексу України, зокрема, у ст..ст. 219, 220, 288. Положення ж щодо витребування майна із чужого незаконного володіння законодавець виклав у ст..387 Цивільного кодексу України , яка входить до глави 29 цього Кодексу „Захист права власності".

За таких обставин, на думку суду , прокурор Миколаївського району Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області невірно визначив спосіб захисту порушеного права та інтересу для правовідносин, що склалися у даному випадку.

Крім того, вимога прокурора щодо витребування з незаконного володіння ТОВ „Агроком" земельні ділянки сільськогосподарського призначення (рілля) загальною площею 150 га, нормативно-грошовою вартістю 3 213 015 грн. , які розташовані на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області за межами населеного пункту , а саме: масиви резерву №4 та №5, масиви запасу №2 та №3, заявлена в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області, свідчить про вчинення зазначеної дій (витребування земельної ділянки) саме на користь позивача- Головного управління Держземагенства в Одеській області . Але, як вбачається з пояснень Головного управління Держземагенства в Одеській області , що надійшли до суду 15.05.2015р., за наявною у Відділі Держземагенства у Миколаївському районі Одеської області інформацією земельні ділянки орієнтовно загальною площею 150 га, на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області, які використовуються ТОВ „Агроком", не відносяться до земель колективної власності та згідно державної статистичної звітності (форма 6-зем) обліковуються як землі, які не надані у власність або користування, та перебувають в запасі на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області.

Отже, зазначені земельні ділянки можуть бути витребуванні на користь Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області, де вони на даний час обліковуються як землі, які не надані у власність або користування.

Слід також зауважити, що відповідно до ч.1 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. За приписами ст..80 цього ж Кодексу суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Згідно ч.2 ст.84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до Положення про Головне управління Держземегенства в Одеській області , затвердженого наказом Держземегенства України від 06.07.2012р. №310 ( із мінами, затвердженими наказом Держземегенства України від 01.03.2013р. №85) Головне управління передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області. Порядок передачі земельних ділянок у користування визначений Земельним кодексом України та Законом України „Про оренду землі".

За матеріалами справи, 13 лютого 2012р. між Миколаївською райдержадміністрацією (Одержувач) та ТОВ „Агроком" (Платник) було укладено Угоду №81 про добровільне внесення плати за користування земельною ділянкою до місцевого бюджету Миколаївського району , згідно якої Платник добровільно вносить плату за користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 150 га, яка розташована на території Шабельницької сільської ради за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно п.1.3 Угоди вона набирає чинності після підписання її сторонами та діє до укладання договору оренди земельної ділянки. Відповідно до умов Угоди розмір плати за користування земельною ділянкою становить 150 грн. за 1 га , 22 500 грн. на рік (п.1.2) , справляється виключно у грошовій формі і вноситься щомісячно до 15 числа наступного місяця рівними частинами на розрахунковий рахунок Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області (п.2.1).

Крім того, 29 грудня 2012р. між Миколаївською райдержадміністрацією (Одержувач) та ТОВ „Агроком" (Платник) було укладено Угоду №516 про добровільне внесення плати за користування земельною ділянкою до місцевого бюджету Миколаївського району , згідно якої Платник добровільно вносить плату за користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 150 га, яка розташована на території Шабельницької сільської ради за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно п.1.3 Угоди вона набирає чинності після підписання її сторонами та діє до 30.12.2013р. Відповідно до умов угоди розмір плати за користування земельною ділянкою становить 250 грн. за 1 га , 37 500 грн. на рік (п.1.2) , справляється виключно у грошовій формі і вноситься щомісячно до 15 числа наступного місяця рівними частинами на розрахунковий рахунок Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області (п.2.1).

Відповідно до ст.. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно ст..13 Закону України „Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Оцінюючи Угоди №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р. можна дійти висновку, що за своєю правовою природою вони фактично є договорами оренди землі, адже, за цими угодами ТОВ „Агроком" отримало у користування за плату земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 150 га, яка розташована на території Шабельницької сільської ради за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на певний строк, а Миколаївська райдержадміністрація отримує за це користування встановлену умовами Угод плату.

На думку суду, Угоди №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р. є удаваними правочинами , адже були вчинені сторонами для приховання іншого правочину , який вони насправді вчинили , а саме - договорів оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.235 Цивільного кодексу України якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Враховуючи зазначене, суд вважає за доцільне надати правову оцінку Угодам №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р., як договорам оренди землі.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до Положення про Головне управління Держземегенства в Одеській області , затвердженого наказом Держземегенства України від 06.07.2012р. №310 ( із мінами, затвердженими наказом Держземегенства України від 01.03.2013р. №85) Головне управління передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області. Отже, Угоди №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р., укладені Миколаївська райдержадміністрація укладені є перевищенням наданих їй повноважень щодо передачі земельних ділянок в оренду.

Порядок передачі земельних ділянок у користування визначений Земельним кодексом України та Законом України „Про оренду землі". Зокрема, згідно ст..124 Земельного кодексу України в редакції станом на дату укладання Угоди №81 від 13.02.2012р. передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

За матеріалами справи, Угоди №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р. укладені з порушенням встановленої законодавством процедури укладення договорів оренди землі.

Відповідно до ст..15 Закону України „Про оренду землі" ( в редакції, що була чинною станом на дату укладання Угод) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Угоди №81 від 13.02.2012р. та №516 від 29.12.2012р. не містять передбачених ст..15 Закону України „Про оренду землі" ( в редакції, що була чинною станом на дату укладання Угод) істотних умов, що є підставою для визнання цих угод недійсними. Пунктом 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ст..83 ГПК України господарський суд приймаючи рішення має право визнати недійсним повністю або у певній частині пов'язаний з предметом спору договір , який суперечить законодавству.

Враховуючи те, що договори оренди землі відносяться до тієї категорії правочинів, які можуть бути визнані недійсними лише на майбутнє, а Угода №516 від 29.12.2012р. припинилася з 30.12.2013р. у зв'язку із закінченням строку на який вона укладалася , суд вважає за доцільне визнати недійсною на майбутнє Угоду №81 від 13.02.2012р., строк дії якої -до укладання договору оренди земельної ділянки. За матеріалами справи, станом на даний час договір оренди з ТОВ „Агроком" щодо земельної ділянки загальною площею 150 га, яка розташована на території Шабельницької сільської ради за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у встановленому чинним законодавством порядку не оформлений.

Судові витрати по справи щодо сплати судового збору покласти на Головне управління Держземагенства в Одеській області на підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України та згідно п. 4.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013, № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України"), відповідно до якого приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Визнати недійсною на майбутнє Угоду №81 про добровільне внесення плати за користування земельною ділянкою до місцевого бюджету Миколаївського району, укладену між Миколаївською районною державною адміністрацією Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю „Агроком" 13.02.2012р.

2.У задоволенні позову прокурора Миколаївського району Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області - відмовити повністю.

3.Стягнути з Головного управління Держземагенства в Одеській області (м.Одеса, вул..Космонавтів, 32, ) на користь Державного бюджету України (р/р 3008, отримувач УКу м. Одесі/Приморський район, код отримувача , банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір у розмірі 64 260 грн. 30 коп.

Рішення набирає законної сили протягом після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення. якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22 червня 2015р.

Суддя Н.В. Рога