ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Справа № 910/26743/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Кролевець О.А., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015
у справі№ 910/26743/14 господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт"
доРегіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національний інститут стратегічних досліджень
за участю Прокуратури міста Києва
прозобов'язання укласти договір про внесення змін до договору оренди № 2762 від 22.02.2006,
за участю представників:
від позивачаДрищ С.С., Бодян К.М.
від відповідачаЄмець Ю.В.
від третьої особине з'явився
від Генеральної прокуратури України Романов Р.О.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Астеліт" (далі - ТОВ "Астеліт") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі - РВ ФДМ України по м. Києву) укласти з позивачем додатковий договір про поновлення строку оренди приміщення площею 10 кв.м технічного поверху будівлі за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 13 до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 2762 від 22.02.2006 за ставкою 40%.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.01.2015 у справі № 910/26743/14 (суддя Сівакова В.В.) позов ТОВ "Астеліт" задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 (колегія суддів у складі: Яковлєва М.Л. - головуючого, Куксова В.В., Авдеєва П.В.) рішення господарського суду міста Києва від 15.01.2015 у справі № 910/26743/14 скасовано та прийнято нове, яким у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 у справі № 910/26743/14, ТОВ "Астеліт" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати зазначену постанову і прийняти нове рішення, яким зобов'язати РВ ФДМ України по м. Києву укласти з позивачем додатковий договір про поновлення строку оренди приміщення площею 10 кв.м технічного поверху будівлі за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 13 до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 2762 від 22.02.2006 за ставкою 40%.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.06.2015 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Акулової Н.В., Шевчук С.Р. прийнято зазначену касаційну скаргу ТОВ "Астеліт" до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 23.06.2015 о 10 год. 50 хв.

Розпорядженням заступника секретаря першої судової палати Вищого господарського суду України від 22.06.2015 № 02-05/391 для розгляду справи № 910/26743/14 сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Демидова А.М. (доповідач), судді Кролевець О.А., Шевчук С.Р.

Учасники судового процесу, згідно з приписами ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак третя особа передбаченим законом правом на участь у розгляді скарги касаційною інстанцією не скористалась.

Заслухавши представників сторін та Генеральної прокуратури України, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 22.02.2006 між РВ ФДМ України по м. Києву (Орендодавець) та ТОВ "Астеліт" (Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 2762 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (далі - майно), площею 10 кв.м, що розміщено за адресою: м. Київ, Чоколівський бульвар, 13, технічний поверх, що перебуває на балансі Інституту проблем національної безпеки (Балансоутримувач), вартість якого становить за експертною оцінкою станом на 31.08.2005 - 48 434,50 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення обладнання Орендаря.

Згідно з п. 2.1 Договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна.

Згідно з актом приймання-передачі в оренду нерухомого майна від 22.02.2006 Орендодавець передав, а Орендар прийняв в користування нерухоме майно загальною площею 10 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Чоколівський бульвар, 13, технічний поверх.

Пунктом 10.1 Договору сторонами встановлено, що Договір укладено строком на 11 місяців, що діє з 22.02.2006 по 22.01.2007.

Додатковим договором № 1 від 23.02.2007 внесено зміни до Договору щодо мети використання орендованого майна - під розміщення базової станції мобільного зв'язку, та змінено розмір орендної плати - становить без ПДВ за перший/базовий/місяць розрахунку-січень 2007 року: 1 398,71 грн.

Додатковим договором № 2762/02 від 19.06.2009 внесено зміни до Договору та зазначено вартість майна за оцінкою, здійсненою станом на 31.05.2009 - 48 550,00 грн., та змінено розмір орендної плати - становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - травень 2009 року: 1 213,75 грн.

Згідно з додатковим договором № 2762/03 від 13.10.2009 строк дії Договору продовжено до 22.10.2011.

Додатковими договорами № 2762/04 від 03.02.2011 та № 2762/05 від 25.05.2011 внесено зміни до Договору та зазначено балансоутримувачем - Національний інститут стратегічних досліджень.

Додатковим договором № 2762/06 від 18.01.2012 змінено розмір орендної плати - становить без ПДВ за перший/базовий/ місяць розрахунку - вересень 2011 року: 1 924,78 грн.

Додатковим договором № 2762/07 від 19.01.2012 внесено ряд змін до Договору, а також продовжено строк дії Договору до 22.10.2012 включно.

У зв'язку із закінченням строку дії Договору відповідач листом № 30-06/8600 від 21.09.2012 повідомив позивача про можливість продовження дії Договору зі зміною його умов щодо розміру орендної плати та необхідність проведення оцінки майна.

Листом № 4883 від 16.10.2012 позивач погодився на запропоновані відповідачем умови та надав лист-згоду балансоутримувача на продовження Договору та інформацію про об'єкт оренди.

За статтею 632 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, тобто є вільною, за винятком випадків, визначених законом, у яких ціни (тарифи, ставки тощо) встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно з Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (із змінами), встановлено орендну ставку за використання нерухомого державного майна за цільовим призначенням для розміщення операторів телекомунікацій, які надають послуги з рухомого (мобільного) зв'язку, операторів та провайдерів телекомунікацій, які надають послуги з доступу до Інтернет - в розмірі 40%.

Частиною 2 ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Згідно з ч. 3 ст. 762 ЦК України договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до п. 3.4 Договору сторони дійшли згоди, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін в разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Згідно з п. 2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 № 629, оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому. Результати незалежної оцінки є чинними протягом шести місяців від дати оцінки, якщо інший строк не передбачений у звіті щодо незалежної оцінки.

Як встановили суди попередніх інстанцій, відповідачем - РВ ФДМ України по м. Києву було проведено конкурс з відбору суб'єктів оціночної діяльності для здійснення оцінки орендованого позивачем майна, переможцем якого було визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Джі-Бі-Ем-Фінанс", дату на яку необхідно провести оцінку - 31.10.2012, але враховуючи клопітку та затяжну процедуру в оформлені матеріалів дату було перенесено на 28.02.2013.

Згідно з висновком про вартість майна, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Джі-Бі-Ем-Фінанс", ринкова вартість об'єкта оцінки - частини приміщення технічного поверху загальною площею 10 кв.м за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, 13, що підлягає передачі в оренду, станом на 28.02.2013 з урахуванням ПДВ становить 331 521,60 грн.

Однак, висновок був затверджений РВ ФДМ України по м. Києву лише 16.12.2013 та прорецензований останнім 19.12.2013.

Листом № 6908 від 31.01.2014 позивач надіслав відповідачу пропозицію разом з проектом договору про внесення змін до договору оренди майна, що належить до державної власності, № 2762 від 22.02.2006 зі змінами в частині вартості майна та, як наслідок, з розрахунком орендної плати.

Відповідач листом № 30-06/2470 від 11.03.2014 повідомив позивача про те, що наданий проект договору містить ряд зауважень, які унеможливлюють його підписання, а саме: в частині визначення базового та першого місяців оренди; в розрахунку орендної плати (запропоновані орендні ставки не є дійсними для даного договору, та, як наслідок - сума орендної плати невірна).

У зв'язку із викладеним, як встановив апеляційний господарський суд, РВ ФДМ України по м. Києву направило повторно на адресу ТОВ "Астеліт" лист № 30-06/11798 від 23.10.2013 про припинення договору оренди № 2762 від 22.02.2006, відповідачем було зобов'язано позивача повернути, а балансоутримувача - Національний інститут стратегічних досліджень - прийняти майно з орендного користування, оформивши належним чином та направивши на адресу РВ ФДМ України по м. Києву підписані акти приймання-передачі (повернення).

Порядок укладення, зміни та розірвання господарських договорів встановлено главою 20 Господарського суду України (далі - ГК України).

Відповідно до положень ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Оскільки зміни до умов Договору за взаємною згодою сторін не внесені, позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про зобов'язання РВ ФДМ України по м. Києву укласти додатковий договір про поновлення строку оренди приміщення площею 10 кв.м технічного поверху будівлі за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 13 до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 2762 від 22.02.2006 за ставкою 40%.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем вчинено необхідні дії задля продовження дії Договору та розмір ставки орендної плати, визначений Методикою, на даний час становить 40%, а тому вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача укласти додатковий договір про продовження дії договору № 2762 від 22.02.2006 року за ставкою 40% є обґрунтованими.

Разом з тим, зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець (пп. 4.1 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна").

Водночас, апеляційним господарським судом враховано положення ст.ст. 6, 626, 627, 628, 638, 759 ЦК України та ст.ст. 180, 283 ГК України.

Так, за умовами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до приписів ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 ГК України, відповідно до якої зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

З урахуванням встановлених обставин, з огляду на ненадання суду доказів того, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (щодо розміру орендної плати), суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зобов'язання РВ ФДМ України по м. Києву укласти додатковий договір про поновлення строку оренди приміщення площею 10 кв.м технічного поверху будівлі за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 13 до Договору.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та ч.ч. 1, 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження скаржника про порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акта колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 у справі № 910/26743/14 залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді О.А. Кролевець

С.Р. Шевчук