ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 910/24052/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.,

Татькова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська охоронна- страхова компанія "

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 березня 2015 року

та на рішення господарського суду міста Києва від 25 грудня 2014 року

у справі № 910/24052/14

господарського суду міста Києва

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега "

до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронна- страхова компанія "

про відшкодування матеріальної шкоди 35 980,00 грн.

за участю представників

позивача Різунов Р.С.

відповідача не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Омега" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної шкоди 35 980,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25 грудня 2014 року (суддя Головатюк Л.Д.) залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23 березня 2015 року (судді Коршун Н.М., Алданова С.О., Дикунська С.Я.) у справі № 910/24052/14 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись вищезазначеними рішенням та постановою Приватне акціонерне товариство "Українська охоронна-страхова компанія "звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 25 грудня 2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 04 вересня 2013 року між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" та Бігун Андрієм Олександровичем був укладений договір страхування наземного транспорту № 021-07-3206-10, за умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству, пов'язані із володінням, користуванням, розпорядженням автомобіля "БМВ" реєстраційний номер АА6030ВХ.

За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Як встановлено ч. 1 ст. 8 Закону України "Про страхування", страховим ризиком визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 червня 2014 року у м. Бориспіль по вул. К. Шлях сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля "БМВ" реєстраційний номер АА6030ВХ, під керуванням Бігуна Андрія Олександровича та автомобіля марки "ВАЗ" реєстраційний номер АІ1564СМ, під керуванням Саєнка Дениса Миколайовича, що підтверджується Довідкою ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Постановами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2014 року у справі № 359/6787/14-п та від 17 липня 2014 року № 359/6941/14-п встановлено, що ДТП сталася в результаті порушення обома водіями - Бігуном Андрієм Олександровичем та Саєнком Денисом Миколайовичем Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим транспортним засобом - автомобілем "ВАЗ" реєстраційний номер АІ1564СМ спричинено нанесення шкоди автомобілю "БМВ" реєстраційний номер АА6030ВХ, на підставі чого водіїв - Бігуна Андрія Олександровича та Дениса Миколайовича. визнано винними у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2014 року № 359/6941/14-п встановлено, що вина водія автомобіля марки "ВАЗ" реєстраційний номер АІ1564СМ Саєнка Дениса Миколайовича, також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АВ2 № 855018 від 20 червня 2014 року, схемою наслідків ДТП, письмовими поясненнями правопорушника та письмовими поясненнями Бігуна Андрія Олександровича.

В силу ст. 988 ЦК України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Дана норма кореспондується з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування".

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі заяви Страхувальника про виплату страхового відшкодування, згідно Страхового акту № 10374-Т від 05 серпня 2014 року та звіту про оцінку транспортного засобу № 12178 від 23 червня 2014 року, Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" виплачено Бігуну Андрію Олександровичу страхове відшкодування у розмірі 73960,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1556 від 07 серпня 2014 року.

Цивільно-правова відповідальність водія Саєнка Дениса Миколайовича, який є винним у ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська охоронно-страхова компанія" (страховий поліс № АІ/1563849).

Зазначеним договором (поліс № АС/4315896) передбачено, що франшиза становить 1000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 38.1.3. ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до особи, яка заподіяла шкоду навмисно.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що після виплати страхового відшкодування за фактичні витрати страхувальнику до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" перейшло право вимоги до відповідальної особи.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність Саєнка Дениса Миколайовича, який є винним у спричиненні нанесення шкоди автомобілю "БМВ" реєстраційний номер АА6030ВХ, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська охоронно-страхова компанія", то відповідальною особою перед Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" за відшкодування страхової виплати є Приватне акціонерне товариство "Українська охоронно-страхова компанія".

Відповідно до п.2 ст.12 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи визначені полісом № АС/4315896 розміри лімітів відповідальності та франшизи, розмір шкоди, право на зворотну вимогу якої перейшло до позивача, а також розмір вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 35 980,00 грн.(з урахуванням франшизи за полісом № АС/4315896).

З огляду на викладене суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про того, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 35 980,00 грн. шкоди в порядку регресу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо посилань відповідача на те, що необхідно встановити ступінь вини водіїв у наступній пропорції: 80% вини Бігуна А.О. та 20% вини Саєнка Д.М., а тому визнає борг лише в розмірі 14 792,00 грн., необхідно зазначити, що ці доводи були предметом розгляду судів попередніх інстанцій та судами вірно встановлено, що постановами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2014 року у справі № 359/6787/14-п та від 17 липня 2014 року № 359/6941/14-п водіїв визнано винними по одній статті без зазначення, хто більше винний. Господарський суд м. Києва не має повноважень встановлювати ступінь вини кожного з водіїв, а наявні матеріали справи дають підстави стверджувати про обопільну вину кожного з водіїв, тобто 50х50.

Отже, позивач вправі вимагати від відповідача оплати лише 50% від сплаченої застрахованій особі суми.

Згідно з статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище і керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну Приватного акціонерного товариства "Українська охоронна-страхова компанія " залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 березня 2015 року зі справи № 910/24052/14 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді С. С. Самусенко

В. І. Татьков