РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015Справа №910/9803/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Броварський завод пластмас"

до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

про стягнення заборгованості за оренду приміщення та за надані послуги в розмірі 41 164,31 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Ленчицька Л.А., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Броварський завод пластмас" (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за оренду приміщення та за надані послуги в розмірі 41 164,31 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.2015 р. було порушено провадження у справі № 910/9803/15, розгляд справи призначено на 20.05.2015 р.

15.05.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

18.05.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву та заява про розгляд справи без участі представника відповідача.

У судове засідання 20.05.2015 р. представник позивача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 20.04.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/9803/15 позивач виконав.

У судове засідання 20.05.2015 р. представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 20.04.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/9803/15 відповідач виконав.

У зв'язку із необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 17.06.2015 р.

12.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

У судове засідання 17.06.2015 р. представник позивача з'явився, представник відповідача не з'явився.

У зв'язку із невиконанням позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 20.05.2015 р., розгляд справи було відкладено на 25.06.2015 р.

22.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 25.06.2015 р. представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 25.06.2015 р. не з'явився.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Броварський завод пластмас"

(далі - орендодавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" (далі - орендар, відповідач) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 13-81 (далі - Договір), відповідно до умов якого орендодавець зобов'язується передати орендарю, а орендар прийняти у тимчасове платне користування (надалі - оренда) на строк та на умовах даного Договору нежитлове приміщення, що розташоване на першому поверсі гуртожитку за адресою: 07400, Київська обл.., м. Бровари, бульвар Незалежності, будинок № 3-Б, надалі за текстом - приміщення.

Згідно з пунктами 1.3 1.5 Договору приміщення належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.07.2009 р., виданого на підставі рішення виконкому Броварської міської ради від 21.01.2003 р. № 28 та 14.07.2009 р. № 341. Приміщення передається з метою використання його для розміщення відділення орендаря, що є банківською установою.

Відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 Договору приміщення повинно бути передане орендодавцем і прийняте орендарем по акту прийому-передачі в термін не пізніше 6 календарних днів з моменту набрання чинності цим Договором. Акт приймання-передачі підписується орендодавцем та уповноваженим представником орендаря та скріплюється печаткою орендаря. До акту долучається фотозвіт про стан приміщення, яке передається в оренду. Даний акт та фотозвіт є невід'ємною частиною даного Договору. Після закінчення строку дії Договору або у випадку його дострокового розірвання приміщення повертається орендодавцю протягом 5 (п'яти) робочих днів за відповідним актом прийому-передачі у стані не гіршому ніж на момент його передачі в оренду, з урахуванням нормального (природного) зносу. Орендар готує та надає (надсилає) орендодавцю на адресу вказану в цьому Договорі, підписаний зі сторони орендаря 2 примірника актів приймання-передачі приміщення. В разі, якщо на протязі 7 календарних днів з моменту відправлення актів приймання-передачі орендодавцю останній не поверне орендарю, на адресу вказану у цьому Договорі, підписаний зі своєї сторони акт приймання-передачі приміщення, то в такому разі приміщення вважається переданим орендарем та прийнятим орендодавцем.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що розмір орендної плати за один повний календарний місяць оренди з врахуванням індексації складає 5 443,74 (п'ять тисяч чотириста сорок три грн.) 74 копійки, крім того ПДВ 1 088,75 гривні, разом до сплати 6 532,49 (шість тисяч п'ятсот тридцять дві грн.) 49 копійок. Орендна плата, встановлена в цьому Договорі, включає плату за користування приміщенням і плату за користування земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, а також яка прилягає до приміщення і необхідна для досягнення мети оренди.

Як зазначає позивач, орендар прийняв приміщення за актом приймання-передачі приміщення від 31.08.2013 р., користувався ним в повному обсязі, отримував комунальні послуги. 06.02.2015 р. Договір був розірваний та приміщення повернуто орендодавцю відповідно до акту приймання-передачі приміщення від 06.02.2015 р., але остаточного розрахунку відповідач не здійснив. Орендна плата та комунальні платежі за грудень 2014 р., січень та лютий 2015 р. не сплачена, всупереч п. 4.3 Договору, яким передбачено щомісячне здійснення передплати до 10-го числа розрахункового місяця, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця. Таким чином, як зазначає позивач, заборгованість відповідача перед позивачем за оренду приміщення за Договором з 01.12.2014р. по 06.02.2015 р. складає 14 464,80 грн. та за надані послуги по постачанню електроенергії, опалення, водопостачанню та водовідведенню складає 6 199,40 грн.

Так, згідно з п. 4.3 Договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно шляхом здійснення передплати до 10-го числа розрахункового місяця, на підставі Договору шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця

Орендар крім орендної плати відшкодовує вартість спожитих електроенергії, опалення, водопостачання та водовідведення згідно діючим тарифам на такі послуги, з врахуванням 12 % експлуатаційних витрат протягом п'яти робочих днів після отримання від орендодавця рахунку (п. 4.4 Договору).

Пунктом 5.2 Договору встановлено строк оренди за договором: до 31 серпня 2014 р.

В подальшому, 01.09.2014 р. сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору, яким сторони внесли зміни у п. 5.2 Договору та продовжили строк дії Договору до 31.08.2015 р.

Договором про внесення змін до Договору від 06.02.2015 р., сторони внесли зміни до п. 5.2 Договору та встановили строк дії Договору до 06.02.2015 р.

31.03.2013 р. між сторонами було підписано акт приймання-передачі приміщення у відповідності з Договором оренди нежитлового приміщення № 13-81 від 30.08.2013 р., про те, що орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлове приміщення за адресою: 07400, м. Бровари, бульвар Незалежності, будинок № 3-Б, загальною площею 61,2 кв.м.

06.02.2015 р. між сторонами було підписано акт приймання-передачі приміщення у відповідності з Договором, відповідно до умов якого орендар передав, а орендодавець прийняв нежитлове приміщення за адресою: 07400, м. Бровари, бульвар Незалежності, будинок № 3-Б, загальною площею 61,2 кв.м.

19.03.2015 р. позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості за оренду приміщення та за надані послуги № 020 185, однак відповідач заборгованість не сплатив.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, у своєму письмовому відзиві зазначає суду про те, що постановою Правління Національного банку України від 20.11.2014р. № 733 відповідача було віднесено до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення, яким у відповідача було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

Так, положеннями статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Отже, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Питання запровадження та здійснення тимчасової адміністрації регулюються розділом VII Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Даний Закон не дає визначення поняття "кредитор банку". Визначення терміну "кредитор банку" міститься у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивач є кредитором відповідача за Договором щодо виконання відповідачем зобов'язань за зазначеним договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, є саме вимогами кредитора.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 р. було прийнято рішення № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 р. у відповідача запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

В подальшому, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 р. № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації відповідача.

Порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, частиною п'ятою ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду: припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку; відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону та втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (частини 2 та 3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів").

Положеннями статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів та складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частини 1 та 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

При цьому, п. 4.27 глави 4 розділу V Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 "Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку" встановлено, що уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за винятком погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують здійснення процедури ліквідації.

Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено порядок та черговість задоволення вимог кредиторів до банку.

Враховуючи вищенаведене, задоволення вимог кредиторів до банку може відбуватись лише в порядку статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та лише за умови виконання кредиторами статті 45 вказаного закону. Дана стаття не передбачає позачергового задоволення вимог кредиторів по заборгованості банку, пов'язаної з його господарською діяльністю, що виникла під час тимчасової адміністрації, в розумінні частини четвертої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отже, така заборгованість погашається у загальному порядку черговості, передбаченому частиною першою статті 52 вказаного Закону.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі та відшкодуванню комунальних платежів в розмірі 20 664,20 грн. за період з 01.12.2014 р. по 06.02.2015 р., а також стягнення 2 446,76 грн. інфляційної складової боргу, 197,02 грн. трьох відсотків річних, 2 417,43 грн. пені. та 15 442,90 штрафу за використання електроенергії не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Повне рішення складено 30.06.2015 р.

Суддя О.В. Нечай