РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. Справа № 910/20747/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Демянчук Ю.Г. ,

судді Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання Лукащик Г.В.

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача 1- не з'явився;

відповідача 2 - не з'явився;

відповідача 3 - не з'явився;

відповідача 4 - не з'явився;

третьої особи - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду позивача - Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ"

на рішення господарського суду Вінницької області від 23.03.15 р.

у справі № 910/20747/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" (вул. Чорновола В"ячеслава, буд.25, м. Київ, 01135)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ" (вул. Федора Кричевського, 19, м. Київ, 03115; вул. Тарногродського, 46, м. Вінниця, 21022),

до: Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТИЙ УРОЖАЙ" (проспект Лагутенка, буд.13, каб.30, м. Донецьк, 83086)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛАК МЛИН" (вул. Петровського, буд.3, м. Харків, 61002),

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОДЖЕКТ" (проспект Ленінський, буд.43, м. Донецьк, 83045),

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 ОСОБА_2

про солідарне стягнення з відповідачів (в межах суми 1 908 000, 00 грн.) заборгованості в сумі 14 511 563, 79 грн., з яких: 11 999 997, 22 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 2 383 026,95 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 128 539,62 грн. - сума пені, згідно кредитного договору № ККРОG.56504.003 від 20.09.2012 р., -

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 р. у зв'язку із перебуванням у відпустці суддів Сініциної Л.М., Олексюк Г.Є. та відповідно до затверджених складів колегій, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді. У справі № 910/20747/14 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Демянчук Ю.Г., суддя Крейбух О.Г.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 23.03.2015 р. у справі № 910/20747/14 в позові ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" до ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ", до ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТИЙ УРОЖАЙ", до ТОВ "ЗЛАК МЛИН", до ТОВ "ЗЕРНОПРОДЖЕКТ", за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 ОСОБА_2, про солідарне стягнення з відповідачів (в межах суми 1 908 000, 00 грн.) заборгованості в сумі 14 511 563,79 грн., згідно кредитного договору № ККРОG.56504.003 від 20.09.2012 р., відмовлено повністю. Судові витрати на судовий збір в сумі 73 080,00 грн. покладено на позивача.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Однак, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ця норма не може бути застосована до правовідносин, що виникли з декількох договорів поруки, оскільки поручителі не несуть солідарної відповідальності один перед одним, якщо інше не передбачено договором, і таку поруку не можна вважати їхньою спільною, посилається на аналогічні висновки Вищого господарського суду України в постанові від 17.03.2014 р. в справі № 919/699/13, Верховного Суду України в постанові від 11.11.2014 р. в справі № 919/699/13 на яку зроблено посилання в п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 27.01.2015 р. № 01-06/114/15. Ухвалами господарського суду Вінницької області від 23.03.2015 р. припинено провадження у справі в частині вимог до громадянина ОСОБА_2 щодо стягнення з нього в солідарному порядку 14 511 563, 79 грн. та залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_2.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач - Публічне акціонерне товариство "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати рішення господарського суду Вінницької області у справі № 910/20747/14 та прийняти нове, яким:

- стягнути солідарно з відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ" та відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Золотий Урожай" на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.2012 р. у розмірі 14 511 563,79 грн.

- стягнути з відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ" на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.2012 р. та відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак Млин" на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.2012 р. шляхом звернення на заставне майно, а саме: обладнання, згідно п. 6 договору застави майна №ZХD029500.112089.002 від 15.03.2013 р. та будинок виробничий - мельниця, загальною площею 694,9 кв м.; нежитлова будівля, склад мельниці, загальною площею 210,6 кв.м.; що знаходяться за адресою АДРЕСА_2, нежитлова будівля, млин, загальною площею 771 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_3 згідно договору іпотеки №ZХR039523.112089.001 від 15.03.2015 р., шляхом продажу заставного майна на прилюдних торгах

- стягнути солідарно з відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ" та відповідача 5 Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопроджект" на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.2012 р. у розмірі 14 511 563,79 грн.

- стягнути з відповідача 1 судовий збір у розмірі 73 080,00 грн.

На думку скаржника, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.

Зокрема, скаржник зазначає, що рішення прийняте за умовнеправильного застосування норм матеріального і процесуального права, таким, що прийняте без повного та всебічного з'ясування всіх обставин в даній справі, на підставі висновків, що суперечать дійсним обставинам справи, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

20.09.2012 р. між Публічним акціонерним товариством "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" укладено Кредитний договір №ККРG.56504.003.

В забезпечення виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" перед Банком по Кредитному договору від 20 вересня 2012 р. № ККРОG.56504.003 були укладені:

20.09.2012 р. Договір застави №ZXN029500.56504.004 між ПАТ "ВБР" та ТOB "Торгівельна компанія "Урожай".

27.02.2013 р. укладений Договір застави майна №ZXD029500.56504.007 (застава обладнання) між ПАТ "ВБР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай".

27.02.2013 р. укладений Договір іпотеки №ZХR039523.56504.006 між ПАТ "ВБР" та ТOB "Торгівельною компанією "Урожай".

20.09.2012 р. Договір поруки №РХ029031.57029.001 укладений між ПАТ "ВБР" та ТOB "Торговий Дім "Золотий Урожай".

15.03.2013 р. Договір застави майна №ZXD029500.57029.005, укладений між ПАТ "ВБР" та ТOB "Торговий Дім "Золотий Урожай".

15.03.2013 р. Договір іпотеки №ZХR039523.57029.004 укладений між ПАТ "ВБР" та ТOB "Торговий Дім "Золотий Урожай".

15.03.2013 р. Договір застави майна №ZХD029500.112089.002, укладений між ПАТ "ВБР" та ТOB "ЗЛАК МЛИН".

15.03.2013 р. Договір іпотеки №ZХR039523.112089.001 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЛАК МЛИН" та ПАТ "ВБР".

18.02.2013 р. укладений договір поруки між ПАТ "ВБР" та ОСОБА_2.

23.08.2013 р. Договір поруки №РХ029031.161795.001, укладений між ПАТ "ВБР" та ТOB "ЗЕРНОПРОДЖЕКТ" (надалі- Відповідач-5/Поручитель-З)

Скаржник зазначає, що Публічне акціонерне товариство "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" виконав обов'язки згідно приписів Кредитного договору №ККРG.56504.003 від 20 вересня 2012 р. в повному обсязі, про що свідчить свідчать Заяви на видачу кредитних коштів: від 17.12.2012 р., 06.11.2012 р., 21.09.2012 р., 24.09.2012 р., 25.09.2012 р., 27.09.2012 р., 27.09.2012 р., виписка по рахунку за період з 20.09.2012 р. по 22.09.2014 р.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимог законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, позичальник свої зобов'язання, передбачені п. 2.4, 2.5.1, 3.1.9, 6.1 Кредитного договору, а саме зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконав.

Cкаржник зазначає, що згідно розрахунку заборгованості, станом на 22.09.2014 р. загальна заборгованість по Кредитному договору №ККРG.56504.003 від 20.9.2012 р. становить 14 511 563,79 грн., з них:

- прострочена заборгованість по тілу кредиту - 11 999 997, 22 грн.;

- прострочена заборгованість за процентами - 2 383 026,95 грн.;

- 128 539,62 грн. - сума пені.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.12 року "Про судове рішення" зазначено, що рішення з господарського спору повинно прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичним обствинам справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

При прийнятті рішення у справі № 910/20747/14 судом не були взяті до уваги такі факти, які вплинули на розгляд справи в цілому:

- пояснення щодо уточнення позовних вимог, а також оґрунтування щодо кого з відповідачів підлягає стягнення сума 1 908 000,00 грн., які надавалися позивачем під час судового засідання в господарському суді Вінницької області, також уточнення до позовної заяви з новим розрахунком заборгованості на суму 14 887 902,55 грн., яка міститься в матеріалах справи.

- у відповідності до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", п. 4.1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 1 від 24.11.2014 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин, п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України, 23.03.2015 р. до початку розгляду справи по суті позивач подав через канцелярію суду заяву про зміну предмету позову. Вказана заява мотивована тим, що між позивачем і боржником та поручителем укладено декілька договорів поруки, тому норма цивільного кодексу стосовно солідарного обов'язку поручителів не може бути застосована до правовідносин у справі.

Однак, заяву про зміну предмету позову ухвалою суду першої інстанції було повернуто без розгляду. При прийнятті рішення суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову саме з підстав, на які позивач посилався в заяві про зміну предмету позову.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 27.05.2015 р.

26.05.2015 р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги на рішення господарського суду Вінницької області від 23.03.2015 р. у справі № 910/20747/14, в яких скаржник зазначає, що дії господарського суду Вінницької області щодо повернення без розгляду заяви про зміну предмету позову є такими, що вплинули на кінцевий результат при вирішенні справи по суті та зумовили прийняття судом незаконного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач 1,2,3,4 та третя особа не скористалися правом подачі письмового відзиву на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч. 2 ст. 96 ГПК України, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 року розгляд скарги відкладено на 23.06.2015 р.

Як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходження відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТИЙ УРОЖАЙ" - проспект Лагутенка, буд. 13, каб. 30, м. Донецьк, 83086; відповідача 4 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОДЖЕКТ" - проспект Ленінський, буд. 43, м. Донецьк, 83045; третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_2 - 83086, АДРЕСА_1.

З офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта» - http://ukrposhta.ua/robota-ukrposhti-v-doneckij-ta-luganskij-oblastyax, відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), УДППЗ «Укрпошта» не здійснюється пересилання пошти: у Донецькій області до/з: міст обласного значення: зокрема, м. Донецьк (т.5, а.с. 155-159).

Враховуючи вищевикладене, 24.04.2015 р. та 08.06.2015 р. була розміщена інформація на сторінці Рівненського апеляційного господарського суду у розділі "Новини та події суду" офіційного веб - порталу "Судова влада в Україні" в мережі інтернет за адресою: http://rva.arbitr.gov.ua/sud5040/, а саме: текст ухвали від 23.04.2015 р. в справі № 910/20747/14 про дату, час і місце розгляду справи та текст ухвали від 27.05.2015 р. в справі № 910/20747/14 про дату, час і місце відкладення розгляду справи; зазначено, що ця інформація доводиться до відома сторін та третьої особи, зокрема ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТИЙ УРОЖАЙ", ТОВ "ЗЕРНОПРОДЖЕКТ", ОСОБА_2, які знаходяться в м. Донецьку в справі № 910/20747/14. Сторінка з мережі інтернет, на якій було розміщено вказану інформацію залучено в матеріали даної судової справи (т.5, а.с. 152-154, 171-174).

Представники відповідача 3 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак Млин" в судове засідання 23.06.2015 року не з'явились.

Згідно п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження від 23.04.2015 р. та ухвала про відкладення розгляду справи від 27.05.2015 р. були направлені відповідачу за адресою: м. Харків, вул. Петровського, 3, які повернуті підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, що підтверджується поштовими конвертами та рекомендованими повідомленнями (т.5, а.с. 117-119, 168-170).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відповідач 3 належним чином повідомлений про час, день та місце слухання, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подав.

22.06.2015 р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання, в якому позивач просить розглядати справу без участі представника Банку у зв'язку з неможливістю взяти участь у судовому засіданні. Окрім того, позивач підтримує вимоги, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі.

Представники позивача та відповідача 1 в судове засідання 23.06.2015 року не з'явились, про час, день та місце слухання повідомлялись належним чином (т.5, а.с. 164, 165), відповідач 1 причини неявки суду не повідомив.

Оскільки ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 р. явка представників сторін та третьої особи обов'язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників сторін та третьої особи.

Окрім того, як вбачається з позовної заяви позивач просить суд стягнути солідарно з Відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай", Відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Золотий Урожай", Відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак Млин", Відповідача-4 ОСОБА_2, Відповідача-5 Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопроджект" (в межах суми 1 908 000,00грн., на користь Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" заборгованість за Кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.12 р. у розмірі 14 511 563,79 грн.

Ухвалами господарського суду Вінницької області від 23.03.2015 р. припинено провадження у справі в частині вимог до громадянина ОСОБА_2 щодо стягнення з нього в солідарному порядку 14 511 563, 79 грн. та залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення господарського суду Віницької області від 23.03.2015 р. скасувати та прийняти нове, яким: стягнути солідарно з відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ" та відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Золотий Урожай" на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.2012 р. у розмірі 14 511 563,79 грн.; стягнути з відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ" на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.2012 р. та відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак Млин" на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.2012 р.звернення на заставне майно, а саме: обладнання, згідно п. 6 договору застави майна №ZХD029500.112089.002 від 15.03.2013 р. та будинок виробничий - мельниця, загальною площею 694,9 кв м.; нежитлова будівля, склад мельниці, загальною площею 210,6 кв.м.; що знаходяться за адресою АДРЕСА_2, нежитлова будівля, млин, загальною площею 771 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_3 згідно договору іпотеки №ZХR039523.112089.001 від 15.03.2015 р., шляхом продажу заставного майна на прилюдних торгах; стягнути солідарно з відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОЖАЙ" та відповідача 5 Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопроджект" на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.2012 р. у розмірі 14 511 563,79 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 101 ГПК України, вимоги, які зазначені в прохальній частині апеляційної скарги не були предметом спору в суді першої інстанції та не можуть братися до уваги судом апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційний перегляд рішення місцевого господарського суду, який розглянув спір, здійснюється за вимогами викладеними в позовній заяві.

Відповідно до статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Рівненський апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2012 р. між Публічним акціонерним товариством "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" (надалі - Позивач/Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (далі- Відповідач-1, Позичальник, Боржник) укладено Кредитний договір №ККРG.56504.003 (надалі - Кредитний договір) (т.1, а.с. 45-49).

Відповідно п.п. 1.1 кредитного договору, Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти, надалі за текстом - "Кредит", на умовах, визначених договором: Кредит надається в сумі 20 000 000,00 грн. (двадцять мільйонів гривень 00 коп.) у вигляді поновлюваної кредитної лінії на поповнення обігових коштів (п.1.2. та п. 1.4. Кредитного договору). Термін користування Кредитом до 20 грудня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом: 23,0 % відсотків річних (п. 1.1.2.).

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний сплачувати комісію та відсотки щомісяця, з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного Договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати підписання Кредитного Договору. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 2.5.1. Кредитного договору Позичальник здійснює повне погашення (обнуління) Кредиту передбаченого п. 1.1.1. цього договору кожні 45 (сорок п'ять) календарних днів (далі - Період користування кредитом). Період користування кредиту починає розраховуватись з дня перерахування грошових коштів на відповідні рахунки, визначені в заяві Позичальника. У випадку, якщо 45 (сорок п'ятий) календарний день припадає на вихідний або святковий день повне погашення (обнуління) Кредиту повинно бути здійснено в перший банківський день після вихідного або святкового дня (Банківський день - день, у який банківські установи України відкриті для проведення операцій з переказу коштів з використанням каналів взаємодії із НБУ). В цьому випадку Кредит вважається простроченим на другий банківський день після вихідного або святкового дня.

Відповідно до п.п. 3.1.9., 6.1 Кредитного договору №ККРОО.56504.003 від 20.09.2014 р. при порушенні Позичальником зобов'язань, передбачених умовами Кредитного договору, Банк на свій розсуд має право змінити умови договору - зажадати від Позичальника дострокового повернення Кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України, щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату Позичальник зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду і відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором.

Відповідно до п. 4.2.1 Кредитного договору позичальник зобов'язується здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, використати кредит за цільовим призначенням та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.

Згідно з п. 6.2. Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в п. 1.1.3 цього договору, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 6.4 Кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк має право нараховувати Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день такої прострочки.

Пунктом 7.1 Кредитного договору передбачено, що договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до його виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором.

Даний Кредитний договір №ККРОО.56504.003 від 20.09.2014 р. підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Також між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський банк розвитку" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія" "Урожай" укладені додаткові угоди до Кредитного договору №ККРОО.56504.003 від 20.09.2014 р. (т.1, а.с. 50-40), а саме:

Додаткова угода № 1 від 18.02.2013 р., якою внесено зміни до розділу І "Предмет договору" та викладено п. 1.1.3 в наступній редакції: "Процентана ставка за користування кредитом: 22,0% вісотків річних. Тип процентної ставки - фіксована". Доповнено розділ 2 "Порядок надання і повернення кредиту та сплати процентів" пунктом 2.5.2 в наступній редакції: "Позичальник здійснює погашення (обнуління) кредиту отриманого 17.12.2012 р. в строк до 01.03.2013 р. На термін з 17.12.2012 р. по 01.03.2013 р. дія п. 2.5.1. даного договору призупиняється". Внесено зміни до розділу 4 "Права та обов'язки позичальника".

Додаткова угода № 2 від 27.02.2013 р., якою внесено зміни до розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту та сплати процентів", а саме до п. 2.2. Кредитного договору.

Додаткова угода № 3 від 01.03.2013 р., якою внесено зміни до розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту та сплати процентів", викладено п.2.5.2 "Позичальник здійснює погашення (обнуління) кредиту отриманого 17.12.2012 р. в строк до 01.04.2013 р. На термін з 17.12.2012 р. по 01.04.2013 р. дія п. 2.5.1. даного договору призупиняється". Внесено зміни до розділу 4 "Права та обов'язки позичальника".

Додаткова угода № 4 від 15.03.2013 р., якою внесено зміни до розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту та сплати кредиту".

Додаткова угода № 5 від 02.04.2013 р., якою внесено зміни до розділу 1 "Предмет договору" та викладено п. 1.1.3 в наступній редакції: "Процентна ставка за користування кредитом: 23,0 % відсотків річних. Тип процентної ставки - фіксована". Також внесень зміни до розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту та сплати процентів".

Додаткова угода № 6 від 01.06.2013 р., якою доповнено п. 1.1.5 розділу 1 "Предмет договору" абзацом в наступній редакції: "За зміну умов кредитування позичальник сплачує банку одноразово комісію у розмірі 50 000,00 грн. Розрахунок та нарахування комісії здійснюється банком одноразово у день підписання цієї додаткової угоди. Сплата комісії здійснюється позичальником у день її нарахування". Також внесено зміни до розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту та сплати процентів".

Додаткова угода № 7 від 05.07.2013 р., якою внесено зміни до п. 1.1.5 розділу 1 "Предмет договору". Також внесено зміни до п. 2.5 розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту та сплати процентів".

Додаткова угода № 8 від 02.08.2013 р., якою внесено зміни до п. 2.5 розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту та сплати процентів". Також внесено зміни до п. 2.5.2 розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту" та змінено п. 4.2.4 "Права та обов'язки позичальника".

Додаткова угода № 9 від 23.08.2013 р., якою внесено зміни до розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту та сплати процентів", а також до п. 4.2.4 "Права та обов'язки позичальника".

Додаткова угода № 10 від 20.09.2013 р., якою внесено зміни до п. 6.2 розділу "Відповідальність сторін".

Додаткова угода № 11 від 19.09.2013 р., якою внесено зміни до розділу 1 "Предмет договору" та викладено п. 1.1.2 в наступній редакції: "Термін користування кредитом до 30.09.2013 р. включно". також внесено зміни до п. 2.5 та 2.5.2 розділу 2 "Порядок надання і повернення кредту та сплати процентів", до п. 4.2.4 розділу 4 "Права та обов'язки позичальника", до п. 6.2 розділу 6 "Відповідальність сторін.

Додаткова угода № 12 від 27.09.2013 р., якою внесено зміни до розділу 1 "Предмет договору" та викладено п. 1.1.2 в наступній редакції: "Термін користування кредитом до 15.11.2013 р. включно". Також внесено зміни до п. 2.5 та 2.5.2 розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту та сплати процентів", виключено п. 2.5.3 вказаного розділу. Також внесено зміни до п. 4.2.4 розділу 4 "Права та обов'язки позичальника".

Додаткова угода № 13 від 14.11.2013 р., якою внесено зміни до розділу 1 "Предмет договору" та викладено п. 1.1.2 в наступній редакції: "Термін користування кредитом до 20.12.2013 р. включно". Також внесені зміни до п. 2.5 та 2.5.2 розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту та сплати процентів", доповнено вказаний розділ п. 2.5.3. Внесено зміни до п. 4.2.4 розділу 4 "Права та обов'язки позичальника", до п. 6.2 розділу 6 "Відповідальність сторін".

Додаткова угода № 14 від 20.12.2013 р., якою внесено до розділу 1 "Предмет договору" та викладено п. 1.1.2 в наступній редакції: "Термін користування кредитом до 20.12.2014 р. включно". Також внесено зміни до п. 2.5 та 2.5.2 розділу " Порядок надання і повернення редиту та сплати процентів", виключено п. 2.5.3 вказаного розділу. Також внесено зміни до п. 4.2.4 розділу "Права та обов'язки позичальника".

Дані додаткові угоди підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Банк виконав свої обов'язки згідно приписів Кредитного договору №ККРОС56504.003 від 20 вересня 2012 р. в повному обсязі, про що свідчить Заяви на видачу кредитних коштів: від 17.12.2012 р., 06.11.2012 р., 21.09.2012 р., 24.09.2012 р., 25.09.2012 р., 27.09.2012 р., 27,09.2012 р. (т.1, а.с. 205-212), та виписка по рахунку за період з 20.09.2012 р. по 22.09.2014 р. (т.1, а.с. 213-2015).

Позичальник - відповідач 1 свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконав. Відповідачу 1 були направлені повідомлення вих. № Р02/1355, від 07.04.2014 р., та вих. №Р.02/1360 від 07.04.2014 р. з вимогою достроково повернути суму заборгованості за Кредитним договором строком до 02 травня 2014 р. включно, однак вказані вимоги, зазначені у повідомленнях відповідач 1 не виконав (т. 1, а.с. 195-196, 203-204).

За приписами статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори.

Пунктом 1 статті 628 Цивільного кодексу України унормовано, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання.

Положення статей 525, 526 ЦК України визначають, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1, 7 ст.193 ГК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами у даній справі виникли правовідносини, які регулюються главою 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, і, зокрема, статті 1054 названого Кодексу.

Частина 2 ст. 345 ГК України визначає, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2014 р. позичальник - відповідач 1 припинив погашати основний борг, 11.02.2014 року припинив сплату процентів, у зв'язку з чим позивачем заявлено до стягнення загальна заборгованість по Кредитному договору №ККРG.56504.003 від 20.9.2012 р. в сумі 14 511 563,79 грн., з них:

- прострочена заборгованість по тілу кредиту - 11 999 997, 22 грн.;

- прострочена заборгованість за процентами - 2 383 026,95 грн.;

- 128 539,62 грн. - сума пені.

У зв'язку з невиконанням відповідачем 1 зобов'язань за Кредитним договором, відповідачу 2 Банком направлялося повідомлення про сплату простроченої заборгованості, про що свідчить Повідомлення вих. №Р.02/1357 від 07.04.2014 р. та вих. №Р.02/1359 від 07.04.2014 р. (т.1, а.с. 198-200), відповідачу 3 Банком направлялося Повідомлення вих. №Р.02/1358 від 07.04.2014 р. (т.1, а.с.201), відповідачу 4 (третій особі) Банком направлялося Повідомлення вих. №Р.02/1361 від 07.04.2014 р. (т.1, а.с. 202), також Відповідачу - 5 Банком направлялося Повідомлення вих. №Р.02/1356 від 07.04.2014 р. (т.1, а.с.197).

Вимоги, вказані у Повідомленнях відповідачі не виконали, прострочена заборгованість відповідачами не погашена.

Однак, колегія суддів зазначає, що в задоволенні позовних вимог Банку щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" заборгованості в сумі 14 511 563, 79 грн. слід відмовити з огляду на таке.

В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника перед Позивачем по Кредитному договору від 20 вересня 2012 р. № ККРОG.56504.003 були укладені:

20.09.2012 р. Договір застави №ZXN029500.56504.004 між ПАТ "ВБР" та ТOB "Торгівельна компанія "Урожай" у відповідності до якого в заставу було передано право вимоги грошових коштів в сумі 50 018 500,00 доларів США, які Замовник зобов'язаний перерахувати Заставодавцю на поточний рахунок що відкритий в ПАТ "ВБР" згідно Контракту купівлі-продажу від 19.09.2012 року № UR 19/09/12 на отримання грошових коштів укладеному між Заставодавцем та LАUFFER SА (Швейцарія, Женева). Після отримання грошових коштів за Контрактом купівлі-продажу від 19.09.2012 року № UR 19/09/12, ці грошові кошти стають Предметом застави. Заставна вартість Предмета застави складає 43 203 927,00 доларів США.

27.02.2013 р. Договір застави майна №ZXD029500.56504.007 (застава обладнання) укладений між ПАТ "ВБР" та Позичальником, згідно якого, в заставу ПАТ "ВБР" було передано обладнання, устаткування. Відповідно до Довідки Заставодавця від 01 січня 2013 року балансова вартість обладнання станом на 01.01.2013р. складає 64 047,60 грн. Вказане обладнання та устаткування належить Заставодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 08.05.2009 р.

15.03.2013 р. укладений Договір застави майна №ZXD029500.57029.005 між ПАТ "ВБР" та ТOB "Торговий Дім "Золотий Урожай", згідно якого в заставу ПАТ "ВБР" було передано машини, обладнання та інше рухоме майно (т.1, а.с. 91-94).

15.03.2013 р. укладений Договір застави майна №ZХD029500.112089.002 між ПАТ "ВБР" та ТOB "ЗЛАК МЛИН", згідно якого в заставу ПАТ "ВБР" було передано обладнання (т.1, а.с. 135-139).

Сторонами укладно до договорів застави договори про внесення змін та доповнень (т. 1, а.с. 140-148, т.2, а.с. 80-88, 67-75, 120-128), додаткові угоди (т.2, а.с. 93-107).

Дані договори застави та договори про внесення змін та доповнень, додаткові угоди підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 572 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1, 2 ст. 590 ЦК України та абз. 2 п.п. 4.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" № 1 від 24.11.2014 р. звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до абз. 2 п.п. 4.3.1 п. 4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" № 1 від 24.11.2014 р. заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча вимога, що не суперечить законодавству України.

Згідно ст. 11 Закону України "Про заставу" майновий поручитель є заставодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави.

Таким чином, виходячи з положень ст. 589, 590 ЦК України позивач має право звернутися з позовом про звернення стягнення на предмет застави. Однак як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай", відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Золотий Урожай", відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак Млин", відповідача 4 ОСОБА_2, Відповідача 5 Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопроджект" (в межах суми 1 908 000,00 грн., на користь Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" заборгованість (грошові кошти) за Кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.12 р. у розмірі 14 511 563,79 грн.,

Як вбачається з матеріалів справи, 27.02.2013 р. укладений Договір іпотеки №ZХR039523.56504.006 між ПАТ "ВБР" та ТOB "Торгівельною компанією "Урожай" згідно якого в іпотеку ПАТ "ВБР" було передано нерухоме майно-будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (далі - Предмет іпотеки). Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу будівель та споруд від 12 травня 2009 р.

15.03.2013 р. укладений Договір іпотеки №ZХR039523.57029.004 між ПАТ "ВБР" та ТOB "Торговий Дім "Золотий Урожай", згідно якого в іпотеку ПАТ "ВБР" було передано комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Лізи Чайкіної № 56 (далі - Предмет іпотеки) (т.1, а.с. 104-107).

15.03.2013 р. укладений Договір іпотеки №ZХR039523.112089.001, згідно якого відповідачем 3 в іпотеку ПАТ "ВБР" було передано нерухоме майно, а саме: будинок виробничий - мельниця, загальною площею 694,9 кв м.; нежитлова будівля, склад мельниці, загальною площею 210,6 кв.м.; що знаходяться за адресою АДРЕСА_2, нежитлова будівля, млин, загальною площею 771 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_3 (т.1, а.с. 122-125).

Сторонами укладно до договорів іпотеки договори про внесення змін та доповнень (т.2, а.с. 45-62, 67-75).

Дані договори іпотеки та договори про внесення змін та доповнень підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" та абз. 2 п.п. 4.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" № 1 від 24.11.2014 р. у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладені приписи законодавства, колегія суддів зазначає, що іпотека є самостійним видом забезпечення виконання зобов'язання. Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами боржника. На відносини майнової поруки норми статті 553 ЦК України не поширюються, оскільки іпотека за правовою природою є заставою, та регулюється нормами параграфа 6 (статті 572-593) глави 49 ЦК України та спеціальним законом (Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України у справі № 5004/2440/11 від 16.10.2012 р.).

Таким чином, виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" позивач має право звернутися з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналогічна правова позиція з цього питання викладена в постановах Верховного суду України від 11.12.2013 у справі № 6-124цс13 та від 26.12.2011 у справі № 4/1.

Однак, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай", відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Золотий Урожай", відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак Млин", відповідача 4 ОСОБА_2, Відповідача 5 Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопроджект" (в межах суми 1 908 000,00 грн., на користь Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" заборгованість (грошові кошти) за Кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.12 р. у розмірі 14 511 563,79 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2012 р. укладений Договір поруки №РХ029031.57029.001 (надалі -Договір поруки) між ПАТ "ВБР" та ТOB "Торговий Дім "Золотий Урожай", згідно якого Відповідач - 2 зобов'язується відповідати перед Позивачем за виконання Відповідачем-1 зобов'язань, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, витрат Кредитора, тощо. Згідно п. 1.3 Договору поруки у разі порушення Боржником зобов'язання, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає право Кредитора вимагати виконання зобов"язання в повному обсязі як від Боржника і Поручителя разом, так і від кожного з них окремо (т.1, а.с. 76-77).

23.08.2013 р. укладений Договір поруки №РХ029031.161795.001 між ПАТ "ВБР" та ТOB "ЗЕРНОПРОДЖЕКТ", згідно якого Відповідач-4 зобов'язується відповідати перед Позивачем за виконання Відповідачем-1 зобов'язань, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, витрат Кредитора, тощо. Згідно п. 1.3 Договору поруки у разі порушення Боржником зобов'язання, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає право Кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від Боржника і Поручителя разом, так і від кожного з них окремо (т.1, а.с. 68-69).

Сторонами укладно до договорів поруки додаткові угоди (т.1, а.с. 70-74, 78-87, 119). Дані договори поруки та додаткові угоди до них підписані сторонами та скріплені їх печатками.

А тому, щодо позовних вимог солідарного стягнення з відповідачів-поручителів за вказаними договорами поруки (в межах суми 1 908 000,00 грн.), на користь Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" заборгованість за Кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.12 р. у розмірі 14 511 563,79 грн. колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, відповідно до статті 553 ЦК України та п.п. 4.1.1 п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" № 1 від 24.11.2014 р. за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі статтею 554 ЦК України та п.п. 4.1.3 п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" № 1 від 24.11.2014 р. у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Ця норма не може бути застосована до правовідносин, що виникли з декількох договорів поруки, оскільки поручителі не несуть солідарної відповідальності один перед одним, якщо інше не передбачено договором, і таку поруку не можна вважати їхньою спільною.

Така ж позиція викладена у п. 8 Інформаційного листа № 01-06/114/15 від 27.01.2015 р. "Про доповнення інформаційного листа ВГСУ від 15.03.2011 N 01-06/249 "Про постанови ВСУ, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" передбачено, що оскільки статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено солідарну відповідальність боржника і поручителя за договором поруки, а поручителі за різними договорами поруки не несуть солідарної відповідальності один перед одним, то кредитор має право пред'явити вимоги до кожного з поручителів окремо на підставі відповідного договору поруки (Постанови Верховного Суду України у справі № 3-75гс14 від 02.09.2014 р. та у справі № 3-62гс14 від 11.11.2014 р.).

Таким чином, порука кількох осіб може бути визначена як спільна у разі укладення договору поруки декількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише у такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання забезпечувалося кількома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. У такому випадку останні не несуть спільної солідарної відповідальності перед кредитором, оскільки не мають солідарної відповідальності один перед одним.

У даному випадку кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що укладення декілька договорів поруки, умовами яких не передбачена спільна порука, а тому відсутні підстави для задоволення позову Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" про стягнення солідарно з поручителів заборгованості за кредитним договором. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 р. у справі № 919/699/13 та у справі № 6-35цс15 від 11.03.2015 р. та у справі № 6-185цс14 від 17.12.2014 р.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 23.03.2015 р. у справі № 910/20747/14 клопотання, подане позивачем - Публічним акціонерним товариством "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" 14.10.2014 р. про уточнення (збільшення) позовної заяви, відхилено. Заяву про зміну предмету позову і збільшення позовних вимог, подану 23.03.2015 р., повернуто без розгляду позивачу з доданими до неї документами. Копію заяви, поданої 23.03.2015 р., і доданих до неї документів завірених судом залучено до матеріалів справи.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач - Публічне акціонерне товариство "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Вінницької області від 23.03.2015 р. у справі № 910/20747/14 про повернення заяви про зміну предмету позову без розгляду скасувати.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 23.04.2015 р. відмовлено у прийнятті апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 23.03.2015 р. про поверненння заяви про зміну предмету позову і збільшення позовних вимог без розгляду у справі № 910/20747/14 та повернуто заявнику матеріали скарги разом з доданими документами на підставі ст.ст. 86, 91, ч. 2 ст. 106 ГПК України.

Щодо доводів позивача, що дії господарського суду Віницької області щодо повернення заяви про зміну предмету позову і збільшення позовних вимог від 23.03.2015 р. без розгляду є такими, що вплинули на кінцевий результат при вирішенні справи по суті, то колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить суд стягнути солідарно з Відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай", Відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Золотий Урожай", Відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак Млин", Відповідача-4 ОСОБА_2, Відповідача-5 Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопроджект" (в межах суми 1 908 000,00грн., на користь Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" заборгованість за Кредитним договором № ККРОG.56504.003 від 20.09.12 р. у розмірі 14 511 563,79 грн.

23.03.2015 р. позивачем подано заяву про зміну предмету позову (т.4, а.с. 93-97), в якій просить суд:

- стягнути солідарно з Відповідача - 1 ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" та Відповідача-2 ТОВ "Торговий Дім "Золотий Урожай" на користь ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" заборгованість за Кредитним договором №ККРОG.56504.003 від 20.09.2012 р. у розмірі 17 827 806, 42 грн.;

- стягнути з Відповідача - 1 ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" на користь ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" заборгованість за Кредитним договором №ККР0G.56504.003 від 20.09.2012 р. та Відповідача - 3 ТОВ "Злак Млин" на користь ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" заборгованість за Кредитним договором №ККР0G.56504.003 від 20.09.2012 р. шляхом звернення стягнення на заставне майно, а саме: обладнання, згідно п. 6 Договору застави майна №ZXD029500.112089.002 від 15.03.2013р. та будинок виробничий - мельниця, загальною площею 694,9 кв м.; нежитлова будівля, склад мельниці, загальною площею 210,6 кв.м.; що знаходяться за адресою АДРЕСА_2, нежитлова будівля, млин, загальною площею 771 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_3., згідно Договору іпотеки №ZXR039523.112089.001 від 15.03.2013 р., шляхом продажу заставного майна на прилюдних торгах;

- стягнути солідарно з Відповідача-1 ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" та Відповідача-4 ОСОБА_2 на користь ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" заборгованість за Кредитним договором №ККР0G.56504.003 від 20.09.2012 р. у розмірі 17 827 806, 42 грн. як з солідарного боржникика;

- стягнути солідарно з Відповідача-1 ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" та Відповідача-5, ТОВ "Зернопроджект" на користь ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" заборгованість за Кредитним договором №ККРОG.56504.003 від 20.09.2012 р. у розмірі 17 827 806, 42 грн. як з солідарного боржника.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Пунктом 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11р. визначено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової зави, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками суду місцевого господарського суду, що заява від 23.03.2015 р. є заявою про зміну предмету позову, оскільки змінено вимогу та збільшено позовні вимоги, оскільки раніше позивач просив стягнути 14 511 563, 79 грн., а в заяві, поданій 23.03.2015 р. просить стягнути 17 827 806, 42 грн. Однак, до заяви про зміну предмету позову, поданої 23.03.2015 р. на доказ її відправки відповідачам, надано копії описів тільки відповідачу 1, відповідачу 3, доказів направлення заяви, а саме описів, відповідачу 2, відповідачу 5 позивачем не надано, а вказана заява остання підлягає поверненню.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Як вбачається із заяви про зміну предмету позову (т.4, а.с. 93-97), позивач просить змінити не тільки предмет позову, а й підставу. У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги (т.1, а.с. 20-25), якщо позивач не відмовляється від позову.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заяву про зміну предмету позову і збільшення позовних вимог від 23.03.2015 р. слід повернути без розгляду.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

З огляду на викладене, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 23.03.2015 р. року у справі № 910/20747/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

3. Справу №910/20747/14 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Крейбух О.Г.