РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2015Справа №910/13322/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
ДоВідкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Климчук Сергій Олександрович

Провідшкодування в порядку регресу матеріальної шкоди в розмірі 5 303,32 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Сидорук Н.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

третя особа: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА-Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування в порядку регресу матеріальної шкоди в розмірі 5 303,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відмовляється відшкодувати позивачу розмір сплаченого останнім страхового відшкодування своєму страхувальнику.

Ухвалою суду від 28.05.2015 року було порушено провадження по справі №910/13322/15, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Климчука Сергія Олександровича та призначено її розгляд на 19.06.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 19.06.2015 року подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Крім того, в судовому засіданні 19.06.2015 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача 95,29 грн., а також надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги, з урахуванням поданої 19.06.2015 року, заяви підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідно до п. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно з п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Подана представником позивача 19.06.2015 року заява приймається судом до розгляду, як заява про зменшення позовних вимог, справа розглядається в межах стягнення 95,29 грн.

Представники відповідача та третя особа в судове засідання 19.06.2015 року не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час слухання були повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 19.06.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2014 року по вул. Шота Руставелі в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «SEAT», державний номер АА 39 08 ОІ, під керуванням водія Стукалова Антона Олександровича, та автомобіля «MERSEDES-BENZ», державний номер СВ 98 46 АК, під керуванням власника Климчука Сергія Олександровича.

Як вбачається з постанови Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2014 року у справі №757/36179/14-п, зазначена дорожньо - транспортна пригода сталася в результаті порушення Климчуком С.О. вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України та ст. 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2014 року у справі №757/36179/14-п Климчука С.О. визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту №PL145757Га/14скв від 28.05.2014 року страховиком транспортного засобу «SEAT», державний номер АА 39 08 ОІ є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА-Страхування».

Відповідно до звіту №852 від 19.12.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «SEAT», державний номер АА 39 08 ОІ в результаті його пошкодження під час ДТП становить 13 332,53 грн.

Як вбачається зі страхового акту № 1.001.14.18648/VESKO35023 від 22.12.2014 року розмір страхового відшкодування становить 5 303,32 грн.

Відповідно до платіжного доручення №147 831 від 23.12.2014 року, позивач сплатив страхувальнику 5 303,32 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Зазначене правова норма також кореспондується зі статтею 993 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «MERSEDES-BENZ», державний номер СВ 98 46 АК була застрахована у Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/7678669.

Спір у даній справи виник у зв'язку із стягненням виплаченого страхового відшкодування, тобто із правовідносин, що регулюються положеннями статті 993 Цивільного кодексу України, та статті 27 Закону України «Про страхування», згідно яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. 9.1, 9.4 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Частиною 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як вбачається, з Полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/7678669 франшиза відсутня.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню повністю в сумі 95,29 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА-Страхування» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ) 95 (дев'яносто п'ять) грн. 29 коп. - страхового відшкодування, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

24.06.2015 року