ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" червня 2015 р.Справа № 922/577/15

За позовом: публічного акціонерного товариства "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "СКІФ-2011"

про стягнення 43 451 068,98 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач, публічне акціонерне товариство "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "СКІФ-2011" 43 451 068,98 грн. - заборгованості.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.01.2015р. позовну заяву (вх.№577/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно №922/577/15 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.04.2015р. матеріали справи №922/577/15 направлено за територіальної підсудністю на адресу господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.04.2015р. справу №922/577/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

15.05.2015р. позивач звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог (вх.№12370/15), відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 43 451 068,98 грн., де 42 050 000,00 грн. - строкова заборгованість за кредитом, 187 208,90 грн. - строкова заборгованість за відсотками, 1 145 718,49 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 68 141,59 грн. - пеня, яка судом прийнята до розгляду.

09.06.2015р. позивач звернувся до суду із клопотанням про продовження строку розгляду справи (вх.№2-/15) яка судом задоволена, у зв'язку з чим строк розгляду справи було продовжено до 07.07.2015р.

Письмове клопотання позивача про продовження строку розгляду справи (вх.№3-3357/15 від 16.06.2015р.) судом не задоволено, з підстав того, що приписами ст.69 ГПК України не передбачено подвійне продовження строку розгляду справи.

Представник позивача в судові засідання, не з'явився, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою про вручення останньому поштової кореспонденції, відзив на позов та витребувані документи суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, суд встановив:

03 квітня 2014р. між публічним акціонерним товариством "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "СКІФ-2011" (Позичальник) було укладено договір на кредитну лінію (невідновлювальну) №50, згідно умов п.1.1. якого, у період з "03" квітня 2014р. по "02" квітня 2015р. Банк, за наявності вільних кредитних ресурсів, зобов'язується надати Позичальникові кредит у рамках кредитної лінії у розмірі, що не перевищує 42 050 000,00 (сорок два мільйони п'ятдесят тисяч) грн. (ліміт) без додаткових спеціальних переговорів, а Позичальник зобов'язується повернути кредит у строк не пізніше "02" квітня 2015р. та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 24% річних на визначених Договором умовах.

Відповідно до п.3.2. Договору за користування кредитом Банк, не рідше одного разу на місяць, нараховує проценти на рахунок №2367, а Позичальник у строк до 25 числа (включно) кожного поточного місяця (включаючи місяць надання кредиту, якщо кредит було надано до 20 числа включно), а також на день закінчення строку дії Договору сплачує проценти Банку за період з 21 числа попереднього місяця (у місяці надання кредиту - дня фактично надання кредиту) по 20 число поточного місяця включно (або по день, що передує дню повного погашення кредиту) на рахунок №2367. У випадку несплати нарахованих процентів у встановлений строк наступного робочого дня вони вважаються простроченими і відображаються Банком на рахунку прострочених процентів №2069*.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний здійснити погашення кредиту та сплату процентів в повному обсязі в порядку та на умовах, передбачених Договором.

Договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним (п.7.2. Договору).

Договором про зміни №1 від 08.04.2014р. сторони погодили внесення змін вищенаведеного кредитного договору.

На виконання вищенаведеного договору на кредитну лінію (невідновлювальну) №50, позивач надав відповідачу кредит, однак, відповідач його не повернув, проценти за його користування та комісію не сплатив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за кредитом в сумі 42 050 000,00 грн., заборгованості по процентам за відсотками в сумі 187 208,90 грн., прострочена заборгованість за відсотками в сумі 1 145 718,49 грн.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань в частині повернення кредиту та сплати процентів і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За положеннями ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст.1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Пунктом 1 ст.1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, судом встановлено надання позивачем згідно договору на кредитну лінію №50 кредиту відповідачем та неповернення останнім кредитних коштів, несплату процентів за користування ними, у зв'язку з чим на думку суду позивач правомірно заявив вимогу про стягнення суми строкової заборгованості за кредитом в розмірі 42 050 000,00 грн., суми строкової заборгованості за відсотками в розмірі 187 208,90 грн., сума простроченої заборгованості за відсотками в сумі 1 145 718,49 грн., які судом підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повній мірі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 68 141,59 грн.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання є день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Частина перша статті 223 ГК України встановлює, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України.

За змістом пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в статті 256 ЦК України, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відтак частина шоста статті 232 ГК України визначає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

Так, позивачем розраховано до стягнення з відповідача пеню із дотриманням строку спеціальної позовної давності та строку нарахування пені, встановленого ч.6 ст.232 ГК України, з огляду на положення договору про надання овердрафту, яким сторонами обумовлено п'ятирічний строк нарахування пені, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів пені, що виникла внаслідок порушення строків погашення відсотків - 68 141,59 грн. підлягають судом задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги публічного акціонерного товариства "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА", у зв'язку з чим стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю "СКІФ-2011" на користь позивача підлягає 42 050 000,00 грн. - строкової заборгованості за кредитом, 187 208,90 грн. - строкової заборгованості за відсотками, 1 145 718,49 грн. - простроченої заборгованості за відсотками, 68 141,59 грн. - пені.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України 73 080,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СКІФ-2011" (65072, м. Одеса, вул. Валентини Терешкової, буд. 17, код ЄДРЮОФОП 38000274) на користь публічного акціонерного товариства "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" (61166, м. Харків, пр. Леніна, 36, код ЄДРЮОФОП 20015529) 42 050 000 (сорок два мільйона п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. - строкової заборгованості за кредитом, 187 208 (сто вісімдесят сім тисяч двісті вісім) грн. 90 коп. - строкової заборгованості за відсотками, 1 145 718 (один мільйон сто сорок п'ять тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 49 коп. - простроченої заборгованості за відсотками, 68 141 (шістдесят вісім тисяч сто сорок одна) грн. 59 коп. - пені.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СКІФ-2011" (65072, м. Одеса, вул. Валентини Терешкової, буд. 17, код ЄДРЮОФОП 38000274) на користь Державного бюджету України (№ рахунку 3008, Отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район код отримувача , Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код класифікації: 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України

Повний текст рішення складено 30 червня 2015 р.

Суддя О.В. Цісельський