КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. Справа№ 910/3435/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: Дирда Г.О., довіреність № 0522/1 від 25.05.15,

відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка"

на рішення господарського суду м. Києва від 09.04.2015 р.

у справі № 910/3435/15-г (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Пластик"

до Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка"

про стягнення 869 752,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Планета Пластик" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" (далі - відповідач) про стягнення 869 752,74 грн., а саме: 787 466,05 грн. - основного боргу, 45 475,20 грн. - пені, 5 200,58 грн. - 3% річних, 31 610,91 грн. - збитків від інфляції.

Рішенням господарського суду м. Києва від 09.04.2015 року у справі №910/3435/15-г позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" (03057, м. Київ, вул. Ежена Потьє, б. 6; ідентифікаційний код 00382496) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Пластик" (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Дзержинського, б. 1; ідентифікаційний код 32375670) 787 466 (сімсот вісімдесят сім тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 05 коп. - основного боргу, 45 475 (сорок п'ять тисяч чотириста сімдесят п'ять) грн. 20 коп. - пені, 5 200 (п'ять тисяч двісті) грн. 58 коп. - 3% річних, 31 610 (тридцять одну тисячу шістсот десять) грн. 91 коп. - збитків від інфляції, 17 395 (сімнадцять тисяч триста дев'яносто п'ять) грн. 04 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" подало апеляційну скаргу в якій просило суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 09.04.2015 року у справі №910/3435/15-г, винести нове, яким у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Пластик" відмовити, встановивши в мотивувальній частині рішення юридичний факт недійсності договору №0040901 від 09.04.2014 року.

Позивач в своєму письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд залишити рішення господарського суду м. Києва від 09.04.2015 року у справі №910/3435/15-г без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2015 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.06.2015 року.

10.06.2015 року через відділ документального забезпечення КАГС від представника відповідача надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи.

11.06.2015 року розгляд справи №910/3435/15-г було відкладено на 23.06.2015 року, у зв'язку з надходженням клопотання та нез'явлення представника відповідача в судове засідання.

В судове засідання, яке відбулось 23.06.2015 року представник відповідача не з'явився. Представник позивача в судовому засіданні усно заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представника відповідача.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню у зв'язку з таким.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Планета Пластик" (надалі Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" (надалі Покупець) було укладено договір поставки №040901 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов'язується на умовах передбачених даним Договором поставляти і передавати у власність Покупцю товар зазначений у Специфікаціях до даного Договору, а Покупець зобов'язується приймати товар та оплачувати його вартість на умовах даного договору.

Пунктом 2.2.2. Договору передбачено, що Покупець своєчасно, в строки передбачені п. 6.2. даного Договору, оплачувати Постачальнику, вартість кожної поставленої партії товару.

Відповідно, Покупець зобов'язаний здійснювати оплату за поставлений Товар в гривнях на рахунок Постачальника, зазначений в розділі 11 даного Договору, на умовах відстрочення платежу в кількості 16 банківських днів з моменту поставки Покупцю товару (п. 6.2. Договору).

Поставка товару здійснюється окремим партіями, відповідно до Специфікації до даного Договору. Погоджені сторонами асортимент, кількість товару, що поставляється, ціна за одиницю, його загальна вартість умови та строки поставки, зазначаються у Специфікаціях до даного Договору (п. 3.1. та 3.2. ).

09.04.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Планета Пластик" (надалі Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" (надалі Покупець) було підписано Протокол розбіжностей до Договору.

Відповідно в пункті 2.1.2. сторонами були зазначені наступні розбіжності:

1. Редакція Покупця: анулювати Специфікацію без згоди Постачальника у випадку затримки поставки більше ніж на дві доби від строку, вказаного в Специфікації.

2. Редакція Постачальника: анулювати Специфікацію без згоди Постачальника у випадку затримки поставки більше ніж на п'ять робочих днів від строку, вказаного в Специфікації.

В пункті 3.3. Договору сторонами були зазначені наступні розбіжності:

1. Редакція Покупця: відсутні.

2. Редакція Постачальника: Датою поставки товару (передання його у власність Покупця) вважається дата підписання Сторонами видаткової накладної.

В пункті 8.2. Договору сторонами були зазначені наступні розбіжності:

1. Редакція Покупця: Відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань Покупцем перед Постачальником, передбачених чинним законодавством.

2. Редакція Постачальника: У разі несвоєчасного виконання Покупцем грошових зобов'язань за Договором Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої заборгованості.

В пункті 8.3. Договору сторонами були зазначені наступні розбіжності:

1. Редакція Покупця: У випадку несвоєчасної поставки товару та/або поставки товару з порушенням строку, передбаченого у п. 4.3. даного Договору, Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен випадок такого порушення.

2. Редакція Постачальника: У випадку несвоєчасної поставки товару та/або поставки товару з порушенням строку, передбаченого у п. 4.3. даного Договору, Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі потрійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення.

В пункті 10.6. Договору сторонами були зазначені наступні розбіжності:

1. Редакція Покупця: У випадку здійснення Постачальником фінансово-господарської діяльності в результаті якої підрозділи ДПС України не визнають податковий кредит Покупця за цим Договором, то Постачальник зобов'язаний сплатити Покупцю штраф у розмірі суми, зазначеної в податковому повідомлені-рішенні.

2. Редакція Постачальника: У випадку здійснення Постачальником фінансово-господарської діяльності в результаті якої підрозділи ДПС України не визнають податковий кредит Покупця за цим Договором, то Постачальник зобов'язаний сплатити Покупцю штраф у розмірі суми, зазначеної в податковому повідомлені-рішенні, за умови, що законність відповідного податкового повідомлення-рішення буде підтверджена рішенням чуду, яке не підлягає оскарженню згідно з процесуальним законодавством, а Постачальник буде залучений до участі у відповідній судовій справі.

В пункті 10.7. Договору сторонами були зазначені наступні розбіжності:

1. Редакція Покупця: У разі визнання цього Договору підрозділами ДПС нікчемним або недійсним у судовому порядку виключно із вини Постачальника (у результаті здійснення фінансово-господарської діяльності з контрагентами, які мають сумнівну репутацію, такими визнані або знаходяться в стадії банкрутства, щодо керівництва яких порушені кримінальні справи і т.д.), останній зобов'язаний сплатити штраф Покупцю у розмірі 19% від суми невизнаних у Покупцю витрат, які прямо пов'язані з зазначеними в даному пункті порушеннями.

2. Редакція Постачальника: У разі визнання цього Договору підрозділами ДПС нікчемним або недійсним у судовому порядку виключно із вини Постачальника (у результаті здійснення фінансово-господарської діяльності з контрагентами, які мають сумнівну репутацію, такими визнані або знаходяться в стадії банкрутства, щодо керівництва яких порушені кримінальні справи і т.д.), останній зобов'язаний сплатити штраф Покупцю у розмірі 19% від суми невизнаних у Покупцю витрат, які прямо пов'язані з зазначеними в даному пункті порушеннями. Цей обов'язок виконується Постачальником лише у разі, якщо законність відповідного податкового повідомлення-рішення буде підтверджена рішенням суду, яке не підлягає оскарженню згідно з процесуальним законодавством, а Постачальник буде залучений до участі у відповідний судовій справі.

В пункті 10.8. Договору сторонами були зазначені наступні розбіжності:

1. Редакція Покупця: В разі оскарження рішень органів ДПС (вказаних в п. 10.6. та 10.7. Договору) в судовому порядку, судові витрати та витрати на юридичну допомогу Покупця покладаються на Постачальника в повному обсязі, не залежно від прийняття/неприйняття участі Постачальника у судовому процесі.

2. Редакція Постачальника: Виключено.

В пункті першому та другому зазначеного протоколу розбіжностей, сторони погодили, що зміни, викладені у даному протоколі, приймаються сторонами у редакції Постачальника. Даний протокол є невід'ємною частиною Договору і набирає чинності з моменту його підписання.

Пунктом 6.1 Договору сторони погодили, що загальна сума Договору складає загальну вартість поставленого протягом дії Договору товару та зазначену у видаткових накладних.

Позивачем було поставлено Покупцю товар на підставі видаткових накладних, що наявні в матеріалах справи, на загальну суму 2 227 186,03 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними:

- видаткова накладна №ПП-0002249 від 24.04.2014 року на суму разом з ПДВ 33708,85 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0002255 від 25.04.2014 року на суму разом з ПДВ 64834,42 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0002276 від 28.04.2014 року на суму разом з ПДВ 82861,46 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0002361 від 30.04.2014 року на суму разом з ПДВ 85472,77 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0002455 від 06.05.2014 року на суму разом з ПДВ 391439,23 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0002620 від 13.05.2014 року на суму разом з ПДВ 212561,80 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0002775 від 19.05.2014 року на суму разом з ПДВ 69615,95 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0003124 від 28.05.2014 року на суму разом з ПДВ 130911,46 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0003315 від 06.06.2014 року на суму разом з ПДВ 173129,78 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0004058 від 09.07.2014 року на суму разом з ПДВ 79144,06 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0004331 від 17.07.2014 року на суму разом з ПДВ 41560,25 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0004528 від 25.07.2014 року на суму разом з ПДВ 25213,38 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0004572 від 28.07.2014 року на суму разом з ПДВ 224940,36 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0004766 від 05.08.2014 року на суму разом з ПДВ 54326,21 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0004825 від 07.08.2014 року на суму разом з ПДВ 77603,87 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0004893 від 08.08.2014 року на суму разом з ПДВ 64760,90 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0006088 від 29.09.2014 року на суму разом з ПДВ 156863,51 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0006843 від 23.10.2014 року на суму разом з ПДВ 146654,36 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0006957 від 28.10.2014 року на суму разом з ПДВ 82346,80 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0007071 від 31.10.2014 року на суму разом з ПДВ 16172,17 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0007525 від 18.11.2014 року на суму разом з ПДВ 46657,15 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0007712 від 25.11.2014 року на суму разом з ПДВ 25774,73 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0007790 від 27.11.2014 року на суму разом з ПДВ 32257,60 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0007907 від 03.12.2014 року на суму разом з ПДВ 32391,98 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0008000 від 08.12.2014 року на суму разом з ПДВ 36526,66 грн.;

- видаткова накладна №ПП-0008050 від 10.12.2014 року на суму разом з ПДВ 39456,32 грн.

Відповідно до матеріалів справи, повноваження на підписання зазначених вище видаткових накладних були надані відповідно до довіреностей виданих Приватним акціонерним товариством "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка", а саме:

- Довіреність №496 на ім'я начальника служби Сащенка І.О., видана 18.04.2014 року і дійсна до 27.04.2014 року;

- Довіреність №530 на ім'я фахівця з матеріально-технічного забезпечення Харченко К.М., видана 25.04.2014 року і дійсна до 04.05.2014 року;

- Довіреність №530 на ім'я фахівця з матеріально-технічного забезпечення Харченко К.М., видана 25.04.2014 року і дійсна до 09.05.2014 року;

- Довіреність №732 на ім'я начальника служби Сащенка І.О., видана 06.06.2014 року і дійсна до 30.06.2014 року;

- Довіреність № 879 на ім'я начальника служби Сащенка І.О., видана 08.07.2014 року і дійсна до 31.07.2014 року;

- Довіреність № 997 на ім'я начальника служби Сащенка І.О., видана 05.08.2014 року і дійсна до 29.08.2014 року;

- Довіреність № 1198 на ім'я фахівця з матеріально-технічного забезпечення Харченко К.М., видана 24.09.2014 року і дійсна до 03.10.2014 року;

- Довіреність № 1308 на ім'я фахівця з матеріально-технічного забезпечення Стоєцька З.С., видана 23.10.2014 року і дійсна до 01.11.2014 року;

- Довіреність № 1321 на ім'я фахівця з матеріально-технічного забезпечення Стоєцька З.С., видана 24.10.2014 року і дійсна до 02.11.2014 року;

- Довіреність № 1368 на ім'я фахівця з матеріально-технічного забезпечення Литвин В.І., видана 17.11.2014 року і дійсна до 30.11.2014 року;

- Довіреність № 1429 на ім'я провідного фахівця з матеріально-технічного забезпечення Литвин В.І., видана 01.12.2014 року і дійсна до 31.12.2014 року.

Відповідно до матеріалів справи, а саме до банківських виписок, які були надані позивачем, відповідачем (Приватним акціонерним товариством "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка") було частково виконано умови Договору та перераховано позивачеві 1 439 719,98 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 0218/1 від 28.01.15. з вимогою сплатити наявну заборгованість.

Листом № 147 від 25.02.15 року відповідач надав позивачу відповідь на вказану претензію, в якій зазначив, що станом на 25.02.15 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 787 466,05 грн. за Договором., проте, погасити цю заборгованість відповідач не в змозі, оскільки має незадовільні фінансово-господарські показники.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При укладенні Договору сторонами було визначено, що Покупець зобов'язаний здійснювати оплату за поставлений Товар в гривнях на рахунок Постачальника, зазначений в розділі 11 даного Договору, на умовах відстрочення платежу в кількості 16 банківських днів з моменту поставки Покупцю товару (п. 6.2. Договору).

Як встановлено судом, відповідний строк виконання зобов'язання відповідачем порушено.

Таким чином, відповідач не сплатив позивачу за товар грошові кошти в розмірі 787 466,05 грн.

Беручи до уваги вищенаведене та врахувавши надані суду докази оплати за товар, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача в частині стягнення основної заборгованості є такими, та підлягають задоволенню у сумі 787 466,05 грн.

В зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору, позивач на підставі п. 7.3 Договору просить суд стягнути з відповідача на свою користь 45 475,20 грн. - пені.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 цієї норми, сплата неустойки.

Згідно з п. 8.2 Договору (в редакції Протоколу розбіжностей), у разі несвоєчасного виконання Покупцем грошових зобов'язань за Договором, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої заборгованості.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до п. 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», з огляду на вимоги частини першої статті 4 7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 45 475,20 грн.

Крім того, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 5 200,58 грн. - 3% річних та 31 610,91 грн. - збитків від інфляції.

Щодо розміру втрат від інфляції суд зазначає наступне. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за розрахунком позивача, розмір втрат від інфляції складає 31 610,91 грн. Розрахунок відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому зазначена вимога підлягає задоволенню.

Щодо нарахування позивачем 5 200,58 грн. - 3% річних колегія суддів зазначає наступне.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

Отже, за розрахунком позивача, розмір відсотків річних складає 5 200,58 грн. Відповідно, перевіривши розрахунок наданий позивачем колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому зазначена вимога підлягає задоволенню.

Також, в своїй апеляційній скарзі апелянт просив суд встановити в мотивувальній частині рішення факт недійсності Договору №004001 від 09.04.2014 року. Колегія суддів вважає дану вимогу скаржника безпідставною та необґрунтованою виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 ст. 101 ГПК України, в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення господарського суду міста Києва від 09.04.2015 р. у справі №910/3435/15-г, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, рішення господарського суду міста Києва від 09.04.2015 р. у справі №910/3435/15-г відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст. 104 ГПК України для його скасування або зміни, відсутні. У зв'язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду слід залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду м. Києва від 09.04.2015 року у справі №910/3435/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" - без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран