донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.06.2015р. справа №908/369/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді секретар за участю представників від позивача: Радіонова О.О. Зубченко І.В., Попков Д.О. Склярук С.І. Ігнатьєв Д.П. - предст. за дов. №595 від 20.02.2014р.
від відповідача: розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу Череповський В.П. - директор Комунального підприємства «Бердянськводоканал" Бердянської міської ради, м.Бердянськ Запорізька область
на рішення господарського суду Запорізької області
від23.03.2015 р.
у справі № 908/369/15-г (суддя Попова І.А.)
за позовомКомунального підприємства «Бердянськводоканал" Бердянської міської ради, м.Бердянськ Запорізька область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Почерк" м.Бердянськ, Запорізька область
простягнення 12226,54 грн. основного боргу, 8033,72 грн. пені, 1488,42 річних процентів, 630,20 грн. втрат від інфляції ВСТАНОВИВ:
Позивач, Комунальне підприємство "Бердянськводоканал" м.Бердянськ, Запорізької області звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Почерк", м.Бердянськ, Запорізька область про стягнення основного боргу за договором № 224 від 01.06.2011р. у сумі 10552,85 грн., 8033,72 грн. пені, 1488,42 грн. річних, 630,20 грн. втрат від інфляції (т.1 а.с.3-4).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.03.2015р. у задоволені позову відмовлено (т. 2 а.с.78-80).

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції, посилаючись на те, що п.3.6 договору № 224 від 01.06.2011р. щодо об"ємів води та стоків викладений некоректно, застосовуючи нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини щодо водопостачання та водовідведення, дійшов висновку про те, що позивачем не доведено в установленому законом порядку суму заборгованості, яка заявлена до стягнення як вартість об"єму стічних вод, прийнятих в каналізацію, внаслідок чого в позові слід відмовити. Інші вимоги, на думку суду, є похідними, тому в їх задоволенні також суд відмовив.

Згідно з Розпорядженням голови Вищого господарського суду України від 09.04.2015р. №19-р відновлена робота Донецького апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м.Харків, пр.Леніна,5 з 14.04.2015р.

Позивач з прийнятим рішенням не згоден, тому звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2015р. скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову, а також вирішити питання щодо стягнення судових витрат ( т. 2 а.с. 86-91).

Скаржник вважає, що спір між сторонами виник з приводу встановлення обсягу стоків, які слід оплачувати відповідачу, та відповідно п.3.4 договору апелянт вважає, що кількість стоків відповідача рівне кількості отриманої води. Відповідач же вважає, що у зв"язку з виготовленням льоду він стоки повинен оплачувати у меншому розмірі, ніж 100%.

Крім того, апелянт вказує на те, що у спірний період відповідач частково сплачував рахунки, які були виставлені позивачем, наводячи конкретні суми з посиланням на платіжні доручення.

Апелянт вважає, що відповідач за спірний період (вересень-грудень 2014р., січень 2015р.) жодного разу не направив йому обґрунтований розрахунок витрат води на виготовлення льоду. Надані відповідачем розрахунки та акти не підтверджують факту виготовлення льоду, оскільки не містять інформації щодо обладнання, на якому виготовлювався лід, не містять підтвердження права відповідача на виготовлення льоду.

З огляду на вищевикладене, апелянт вважає, що висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи.

Також скаржник звернув увагу на те, що відмова у задоволені інших вимог також є безпідставною, враховуючи те, що відповідач частково погашав заборгованість, тому були підстави для нарахування пені, інфляції та 3% річних.

Апелянт вказує на те, що при ухваленні рішення суд не звернув уваги на те, що рішенням господарського суду Запорізької області від 27.11.2014р. по справі № 908/3938/14 між КП "Бердянськводоканал" та ТОВ "Почерк" про стягнення заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення за серпень 2014 р., позов було задоволено, з посиланням на п.3.4 договору, де суд стягнув з відповідача плату за надані послуги з водовідведення, яка була нарахована із розрахунку кількості стоків рівним кількості отриманої води. Вказане рішення Харківським апеляційним господарським судом залишено без змін.

Таким чином, апелянт вважає, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права в частині ігнорування обставин, які були встановлені судовим рішенням по справі № 908/3938/14.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити та скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2015р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в якому просив залишити без змін рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2015р. у справі № 908/369/15-г, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв»язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 5 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визначається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач, Комунальне підприємство "Бердянськводоканал" м.Бердянськ Запорізської області є юридичною особою (ідентифікаційний код 37622628), що підтверджено Статутом, свідоцтвом про державну реєстрацію та довідкою з ЄДРПОУ ( т. 1 а.с.34-41).

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Почерк" (ідентифікаційний код 22138510), що підтверджено Статутом, Свідоцтвом про державну реєстрацію та довідкою з ЄДРПОУ ( т. 1 а.с.107-114).

Між Комунальним підприємством "Бердянськводоканал" ( за договором - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Почерк" (за договором - абонент) 01.06.2011р. був укладений договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення № 224 ( т. 1 а.с.11-14).

За договором Виконавець бере на себе зобов"язання забезпечувати об"єкти Абонента питною водою, яка відповідає державним санітарним нормам та правилам "Гігієничні вимоги до питної води, призначеної до споживання людиною" (ДСанПіН 2.2.4-171-10) або Дозволу Держспоживстандарту України, виданого на підставі висновку Міністерства охорони здоров"я України на відхилення від стандарту, згідно з Графіком водопостачання в об"ємі встановленого ліміту, а також приймати від нього стічні води в об"ємі встановленого ліміту та в межах встановлених допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах (п.1.1 договору).

Абонент бере на себе зобов"язання своєчасно і в повному обсязі оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, виконувати усі приписи Виконавця, направлені на поліпшення якості обліку наданих послуг, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, а також виконувати інші умови цього договору та нормативних актів стосовно водопостачання та водовідведення ( п. 1.2 договору).

Пунктом 1.3 договору встановлено, що споживання питної води із міської централізованої мережі і скидання стічних вод в міську централізовану мережу допускається лише на основі договору між Виконавцем та Абонентом.

Розділ 2 договору передбачає централізоване водопостачання.

Зокрема, п.2.15.1 договору встановлює обов"язок Виконавця забезпечувати Абонента змішаним водопостачанням, а.п.2.17.3 передбачає обов"язок Абонента своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання.

При зніманні показань водолічільників представником Виконавця складається акт у присутності представника Абонента, який повинен сприяти представнику Виконавця у цьому, а також підписати акт (п.2.10 Договору).

Відповідно до п.2.12 договору кількість води, використаної Абонентом визначається за показниками повірених водолічильників.

Розділ 3 договору передбачає централізоване водовідведення.

Зокрема, п. 3.4 договору визначений розрахунок кількості стічних вод та встановлено, що кількість стічних вод, що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить з комунального водоводу або місцевих та власних мереж, згідно з показниками водолічильників.

Згідно п.3.15.12 договору Абонент зобов"язаний своєчасно оплачувати рахунки, виставлені виконавцем в установленому порядку за скид стічних вод у межах відведених нормативів.

У відповідності до п.4.4-4.6 договору об"єми поданої води та об"єми прийнятих стоків щомісячно встановлюються підписаним сторонами договору актом. На підставі акту Абоненту виставляється рахунок за надані йому послуги. Рахунок вручається уповноваженій особі Абонента за місцезнаходженням Виконавця в період з 01 по 03 число місяця, наступного за звітним.

Абонент протягом десяти календарних днів з початку звітного періоду сплачує Виконавцю суму у розмірі 50% від фактично отриманих в попередньому місяці послуг. Остаточний рахунок за отримані послуги Абонент здійснює протягом п"яти банківських днів з моменту отримання рахунку.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що цей договір укладений на строк до 31.12.2012р. Вступає в силу після його підписання і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору не поступає заяви однієї зі сторін про відмову від даного договору або його перегляду.

Договір підписаний сторонами у встановленому порядку та скріплений печатками підприємств.

Судом встановлено, що договір є пролонгованим та чинним.

Позивач наполягає на тому, що на виконання умов договору він надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення за період з вересня по грудень 2014р. на суму 18725,79 грн., з яких оплачено відповідачем 8173 грн., залишок заборгованості складає 10552,85 грн. З урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, а саме у січні 2015р. нараховане 1673,69 грн., які не оплачені відповідачем, а всього сума боргу складає 12226,54 грн.( т. 1 а.с.3-4, 48).

Враховуючи дані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача 12226,54 грн. основного боргу, 8033,72 грн. пені, 1488,42 річних процентів, 630,20 грн. втрат від інфляції.

Суд відмовив у задоволені позову в повному обсязі з посиланням на безпідставність та недоведеність позивачем позовних вимог, з чим погоджується судова колегія з наступного.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності стягнення заборгованості за укладеним договором № 224 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 01.06.2011р., а також пені, інфляції та 3% річних.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України " Про питну воду та питне водопостачання" від 10.01.2002р. №2918-Ш ( далі - Закон № 2918), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України № 37 від 19.02.2002р. та Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м.Бердянська, затверджених рішенням виконкому Бердянської міської ради № 561 від 13.12.2011 (т. 2 а.с.66-71).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України)

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням виконкому Бердянської міськради затверджені Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м.Бердянська, пунктом 2.2 яких зобов"язано позивача установлювати та доводити для кожного підприємства кількісні та якісні показники приймання стічних вод до міської каналізації. При цьому, судом встановлено, що позивач своєчасно та в повному обсязі не виконував свої зобов"язання щодо доведення відповідачеві передбачених договором лімітів (зокрема, на 2014р., січень 2015р.).

У судовому засіданні представник позивача послався на вказані Правила та зазначив, що таким чином довів до відповідача зазначені показники приймання стічних вод до міської каналізації.

Положеннями ст. 19 Закону України № 2918 встановлено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору зокрема з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим водопостачанням. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною або фізичною особою і споживачем. Порядок надання споживачам послуг з питного та водопостачання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Статтею 20 названого Закону визначено істотні умови договору про надання послуг з питного водопостачання, а саме: режим надання послуг; обсяги питного водопостачання за нормативами питного водопостачання; порядок надання послуг з водовідведення; розмір та порядок оплати послуг централізованого водопостачання і водовідведення; права та обов"язки сторін договору; відповідальність сторін договору. У договорі про надання послуг з питного водопостачання повинні бути зроблені посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання. За згодою сторін договору про надання послуг з питного водопостачання у ньому можуть бути зазначені інші умови.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.14 Правил № 190, розрахунки за спожиту питну воду та скидання стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. У разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел.

Відповідач згідно Статуту є підприємством сільськогосподарського значення та знаходиться у сфері впливу Міністерства агропромислового комплексу та продовольства України. Одним з основних видів діяльності підприємства є виробництво та реалізація сільгосппродукції; ловля, приймання та переробка риби і морепродуктів; виробництво (заготівля), переробка, розфасовка, замороження, зберігання і реалізація продукції сільськогосподарського, рослинного, тваринного та біологічного походження. Згідно з наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства охорони навколишнього природного середовища України "Про затвердження Інструкції про порядок спеціального використання риби та інших водних живих ресурсів" від 11.11.2005р. № 623/404, технологічний процесом - сукупність технологічних операцій, які виконуються при вилученні риби та інших водних живих ресурсів з наступним виготовленням з них продукції (розробляється і затверджується користувачем відповідно до чинних ДСТУ і технічних умов) Одним із елементів технологічного процесу є охолодження та замороження водного біологічного ресурсу. Для цього підприємством виготовляється та безпосередньо використовується лід для підтримання низької температури виловленого водного біологічного ресурсу для подальшого перероблення.

Таким чином, підприємство відповідача є підприємством харчової промисловості і використовує воду для виготовлення технологічної продукції (льоду).

Положеннями п.5.30 Правил № 190 встановлено, що у разі коли питна вода входить до складу продукції споживачів і згодом не потрапляє до централізованих мереж водовідведення, оплата за скидання стоків визначається за різницею обсягу води, одержаної підприємством з усіх видів джерел, і обсягу води, що увійшла до складу продукції. Для споживачів харчової промисловості, де питна вода є не тільки напівфабрикатом, а й компонентом для виготовлення продукції, обсяг стічних вод, що надходить до централізованих мереж водовідведення, обчислюється як різниця між кількістю води, одержаної підприємством з усіх джерел, та обсягом води, яка входить до складу продукції і не потрапляє до централізованої мережі водовідведення. Споживач надає відповідні розрахунки виробнику.

З урахуванням витрат на технологічні потреби щодо виготовлення льоду в спірний період (01.09.2014-01.02.2015рр.) ТОВ "Почерк" отримало від КП "Беряднськводоканал" БМР води в об"ємі:

вересень 2014р. 276 куб.м (об"єм скинутих стоків 92,6 куб.м, об"єм води на виготовлення льоду 183,4 куб.м;

жовтень 2014 р. 595 куб.м (об"єм скинутих стоків 297,5 куб.м, об"єм води на виготовлення льоду 183,4 куб.м);

листопад 2014р. 230 куб.м (об"єм скинутих стоків 115 куб.м, об"єм води на виготовлення льоду 115 куб.м);

грудень 2014 р. 141 куб.м (об"єм скинутих стоків 70,5 куб.м, об"єм води на виготовлення льоду 70,5 куб.м);

січень 2015р. 80 куб.м (об"єм скинутих стоків 40 куб.м., об"єм води на виготовлення льоду 40 куб.м).

Вказані обставини підтверджуються актами про знімання показників водолічильників та визначення фактичного збросу у каналізацію за договором № 224 від 01.06.2011р. від 16.09.2014р, від 16.10.2014р., від 16.11.2014р., від 16.12.2014р. та від 16.01.2015р., та відповідними актами списання та актами приймання-передачі води для виготовлення льоду (т. 1 а.с.117-124, 138-139).

Так, акт від 16.09.2014р. складений за відсутності представника Виконавця, який в порушення умов договору не прибув, про що зазначено у самому акті, але за участі незалежних свідків - членів Асоціації "Призов"я; Акт від 16.10.2014р. складений у присутності представників Виконавця Тараненко В.Н. та Георгинова Л.П., які від підпису відмовилися; Акт від 16.11.2014р. складений за відсутності представника Виконавця, але за участю незалежних свідків членів Асоціації "Призов"я; Акт від 16.12.2014р. складений за участі представників Виконавця Белова М.С., Илюшенко А.М., Георгинова Л.П., які від підпису відмовилися; Акт від 16.01.2015р. складений без участі представників Виконавця, але за участю незалежних свідків.

Відповідно до п.7.2 Правил № 37 підприємства зобов"язані систематично (відповідно до місцевих Правил приймання) подавати до водоканалу інформацію про об"єми та якісний склад стічних вод, які вони скидають до міської каналізації. Інформацію підписують керівник підприємства та особа, відповідальна за водовідведення. Керівник підприємства несе відповідальність за достовірність інформації. Виконання підприємством цієї вимоги підтверджено відповідними розрахунками за спірний період ( т. 1 а.с.151-155).

Таким чином, обо"язок здійснення розрахунку стічних вод в даному випадку покладений саме на Абонента,тобто відповідача в даній справі.

При цьому, відповідно до п.5.31 Правил № 190 виробник має право шляхом обстеження на місці перевіряти подані споживачем дані про кількість та якість стічних вод, що скидаються до централізованих мереж водовідведення, відповідно до умов договору.

Позивач не оспорює отримання за спірний період відповідних документів від ТОВ "Почерк", але і не наводить своїх заперечень з цього приводу.

Слід зазначити, що за відсутності доведених відповідачеві лімітів стічних вод, відсутні і підстави для нарахування останньому коштів за перевищення такого ліміту.

Крім того, колегія суддів зазначає, що факти, встановлені рішенням господарського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших справ, в яких беруть участь ті самі сторони ( ст. 38 ГПК України).

Так, сторонами на період 2014 року не узгоджено ліміти водопостачання та скидання вод у каналізаційну мережу, тому відсутні підстави для застосування відповідальності за перевищення таких лімітів. Про це зазначено у рішенні господарського суду Запорізької області від 17.12.2014р.у справі №908/3974/14, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.03.2014р. Постановою ВГСУ від 14.05.2015р. постанова Харківського апеляційного господарського суду від 02.03.2014р. у даній справі залишена без змін (т. 2 а.с.73-75).

Отже, судова колегія вважає висновок суду першої інстанції про відмову у задоволені позовних вимог в частині стягнення боргу за спірний період таким, що ґрунтується на нормах чинного законодавства та відповідає матеріалам справи.

В задоволенні пені, 3% річних та інфляційних відмовлено судом обґрунтовано, оскільки такі вимоги є похідними від основного боргу.

Доводи апелянта щодо часткової сплати заборгованості за спірний період спростовуються наступним. Як вказує відповідач, до моменту подання позову було сплачено 10173,00 грн., а в період розгляду справи доплачено 6328,96 грн., загалом 16501,96 грн., що підтверджено платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи (т.2 а.с.63-65).

Посилання апелянта на рішення господарського суду Запорізької області від 27.11.2014р. у справі № 908/3938/14 колегія суддів відхиляє, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 29.04.2015р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2015р. та рішення господарського суду Запорізької області від 27.11.2014р. у справі № 908/3938/14 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області в іншому складі.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ґрунтується на всебічному, повному і об»єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції, в зв»язку з чим Донецький апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та його скасування.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Бердянськводоканал" м.Бердянськ на рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2015р. у справі №908/369/15-г залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2015р. у справі №908/369/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О. О. Радіонова

Судді І.В. Зубченко

Д.О. Попков

Надруковано 5 екз.

1 позивачу,

1 відповідачу,

1 у справу,

1 ДАГС,

1.ГСЗО