ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.06.2015 Справа № 905/21/15

Господарський суд Донецької області, у складі судді Огороднік Д.М., при секретарі судового засідання Пилипенко О.М. розглянув матеріали

за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Слов'янського регіонального виробничого управління
доДочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов'янський курорт» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровлення»
простягнення 204 925,65грн.

Представники сторін: від позивача: Денщик В.І. - представник за довіреністю; від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу", в особі Слов'янського регіонального виробничого управління, позивач, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов'янський курорт» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровлення» про стягнення заборгованості в розмірі 204 925,65грн., у тому числі 179912,40грн. суми основного боргу, 16961,46грн. пені, 2822,05грн. 3% річних, 5229,74грн. інфляційних витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання №89 від 29.12.2011, протокол розбіжностей від 17.01.2012, додаткові угоди до договору, рахунки, акти реалізації послуг, розрахунок суми позову.

Ухвалою від 13.05.2015 за вказаним позовом порушено провадження по справі №905/21/15.

Представник позивача в судовому засіданні надав документи, витребувані ухвалами суду та надав пояснення, згідно яких відповідач погасив суму основного боргу в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, що були заявлені в позовній заяві..

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

29.12.2011 між Комунальним підприємством "Компанія "Вода Донбасу" в особі Слов'янського регіонального виробничого управління Комунального підприємства "Вода Донбасу" (далі-виробник, позивач) та Дочірнім підприємством «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов'янський курорт» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровлення» (далі-споживач, відповідач) укладений договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання №89 (далі договір), згідно з умовами якого виробник зобов'язується надавати споживачу послуги з послуг з централізованого питного водопостачання в обсягах згідно п.п. 2.3, 2.3а, 2.3б, 2.3в договору, в межах технічних можливостей виробника, а споживач зобов'язується своєчасно сплачувати послуги за встановленими тарифами в строки та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1. Договору з урахуванням змін, внесених додатковими угодами).

Пунктами 2.3, 2.3а, 2.3б, 2.3в договору (з урахуванням додаткових угод до договору) узгоджений розрахунковий обсяг надання послуг з централізованого питного водопостачання.

Пунктом 2.4 договору сторонами узгоджені прилади обліку питної води, повірені, що мають пломби повірителя та виробника, за умови відповідності фактичного водоспоживання розрахунковому обсягу (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами).

Додатковою угодою від 18.12.2013 договір доповнено пунктом 4.6, відповідно до якого кількість води, використаної споживачем, визначається за показаннями повірених та опломбованих представниками Держспоживстандарту та виробника приладів обліку води.

Відповідно до п.5.1 договору (зі змінами, внесеними додатковою угодою) споживач здійснює оплату виробнику за послуги з водопостачання за тарифами, що встановлені постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України від 30.09.2011 №198 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Компанія «Вода Донбасу» зі змінами від 20.10.2011 №227, та не підлягають узгодженню сторонами.

Згідно п. 5.2 договору (з урахуванням протоколу розбіжностей від 17.01.2012) на момент укладання договору тариф за послуги питного водопостачання за 1 куб.м складає 5,30грн. (без ПДВ). На загальну суму нараховується ПДВ 20%.

В пункті 5.3 договору (з урахуванням додаткових угод) сторонами погоджувалась орієнтовна суму договору на кожний рік. Зокрема, орієнтовна сума договору на 2014 рік, розрахована за тарифом, що діяв на дату підписання додаткової угоди становить 1103778,00грн.

Споживач згідно узгодженого розрахункового обсягу надання послуг з централізованого питного водопостачання на поточний місяць, самостійно здійснює платежі за діючими тарифами в наступні строки: до початку поточного місяця в розмірі 1/3 замовленого місячного об'єму за першу декаду; до 10 числа поточного місяця в розмірі 1/3 замовленого місячного об'єму за другу декаду; до 20 числа поточного місяця в розмірі 1/3 замовленого місячного об'єму за третю декаду (п. 5.5 договору).

Кінцевий розрахунок за надані послуги за минулий місяць споживач здійснює самостійно на підставі підписаного сторонами акту з отримання води платіжним дорученням, з урахуванням поточних оплат, в строк до 1-го числа місяця, наступного за обліковим (п. 5.6 договору).

Пунктом 9.1 договору встановлений строк його дії з моменту досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов до 31.12.2012. Договір після закінчення строку його дії вважається продовженим на наступний календарний рік, шляхом підписання додаткової угоди, за умови надання споживачем документів, зазначених у п.8.1 договору.

Сторонами укладались додаткові угоди до договору, згідно яких строк дії договору був продовжений до 31.12.2015.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що обома сторонами без заперечень та будь-яких зауважень складені та підписані акти реалізації за березень, квітень, травень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2014. На підставі підписаних актів виробником складені акти-рахунки на загальну суму 445829,64грн.

Таким чином, виробник належним чином виконав умови договору.

Згідно п. 5.7 договору споживач повинен оплати вартість наданих послуг з водопостачання, згідно вищезазначених актів-рахунків, але фактично споживачем сплачено 265917,24,00грн. На підтвердження здійснення відповідачем оплати позивач надав копії банківських виписок.

Суд враховує, при здійсненні оплати 11.03.2014 та 20.03.1014 відповідачем у призначенні платежу зазначено: згідно договору №4/82 від 01.14.11.

За поясненнями позивача, зазначені кошти були зараховані в рахунок погашення заборгованості за договором №89 від 29.12.2011 за визначений в позові період.

Аналізуючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що кошти перераховані відповідачем 25.10.2013, були перераховані на виконання зобов'язання по договору послуг з централізованого питного водопостачання №89 від 29.1.2011.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Споживачем, в порушення умов договору, отримані послуги сплачені тільки частково.

Сума заборгованості відповідача перед позивачем за послуги з централізованого питного водопостачання і водовідведення надані за період з 01.03.2014 по 31.12.2014 складала 179912,40грн.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов'янський курорт» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровлення» щодо стягнення 179912,40грн. суми основного боргу є обґрунтованими.

В судовому засіданні 23.06.2015 позивач повідомив про погашення відповідачем основної суми боргу в повному обсязі. Відповідно до банківських виписок, копії яких надані позивачем до матеріалів справи, відповідач здійснив оплату 15.05.2015 на суму 80000,00грн. та 18.06.2015 на суму 100000,00грн.

Таким чином, основний борг в сумі 179912,40грн. оплачений відповідачем протягом розгляду справи.

Відповідно до п.1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі в разі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, оскільки сума основного боргу у розмірі 179912,40грн. сплачена відповідачем після порушення провадження у справі, то провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Позивач просить застосувати неустойку щодо послуг, отриманих відповідачем, стягнувши з боржника 16961,46грн. пені.

Пеня нараховувалась на підставі п.7.3 договору за актами-рахунками: на суму 37608,88грн. за період з 02.04.2014 по 02.10.2014; на суму 60846,12грн. за період з 02.05.014 по 01.11.2014; на суму 18768,36грн. за період з 02.06.2014 по 02.12.2014; на суму 19786,20грн. за період з 02.09.2014 по 01.01.2015; на суму 13083,80грн. за період з 02.10.2014 по 01.01.2015; на суму 26688,00грн. за період з 02.11.2014 по 01.01.2015.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.7.3 договору у випадку несвоєчасної оплату послуг з водопостачання споживач зобов'язаний сплатити виробнику пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла уу період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача пені за прострочення сплати послуг в сумі 16961,46грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи несплату відповідачем отриманих послуг, позивач просить стягнути 2822,05грн. 3% річних, які нараховані на суму заборгованості за актами-рахунками з першого дня прострочення по 01.01.2015.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 5229,74грн., які нараховані за актами-рахунками: на суму 37608,88грн. за квітень 2014; на суму 60846,12грн. за травень 2014; на суму 18768,36грн. за червень 2014; на суму 19786,20грн. за вересень 2014; на суму 13083,80грн. за жовтень 2014; на суму 26688,00грн. за листопад 2014; на суму 3131,04 за січень 2014.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Господарським судом при розгляді справи встановлено, що відповідачем отримані послуги сплачені не в повному обсязі, тому позивачем нарахована сума річних відсотків та інфляційних витрат.

Враховуючи, що наданий позивачем обґрунтований розрахунок суми та розмір 3% річних і інфляційних витрат не перевищує розміру, розрахованого господарським судом, господарський суд задовольняє вимогу щодо стягнення 2822,05грн. 3% річних та 5229,74грн. інфляційних витрат в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача у розмірі, оскільки відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі після звернення позивача з позовом до суду та порушення провадження у справі

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, п.1-1 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов'янський курорт» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровлення» (84110, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Пушкінська, буд. 2, , з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (87547, Донецька область, м.Маріуполь, вул.К.Лібкнехта, 177А; ) в особі Слов'янського регіонального виробничого управління Комунального підприємства "Вода Донбасу" (84112, Донецька область, м.Слов'янськ, вул.Леніна, 13; ) 3% річних у розмірі 2822 (дві тисячі вісімсот двадцять дві) грн. 05 коп., пеню у розмірі 16961 (шістнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят одна) грн. 46 коп., інфляційні втрати у розмірі 5229 ( п'ять тисяч двісті двадцять дев'ять) грн. 74 коп., судовий збір у розмірі 4098 (одна тисяча шістсот дев'ять) грн. 51 коп.

3. Провадження у справі в частині стягнення з Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов'янський курорт» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровлення» суми основного боргу у розмірі 179912,40грн. припинити.

В судовому засіданні 23.06.2015 оголошено повний текст рішення.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Д.М. Огороднік