ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. Справа №4350/5-12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Івакіна В.О. , суддя Черленяк М.І.

при секретарі Пляс Л.Ф.

За участю:

прокурора - Говорун Є.О., службове посвідчення № 026298 від 15 травня 2014 року;

стягувача - Жесткова І.Є., за довіреністю № 271/810 від 25 листопада 2014 року;

боржника - Степанишеної А.В., за довіреністю № 018/16 від 08 січня 2015 року;

Харківської міської ради - не з'явився;

Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу боржника (вх. № 3150 Х/1-6) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20 квітня 2015 року у справі № 4350/5-12, винесену за результатом розгляду заяви ДП "Завод ім.В.О. Малишева" про визнання наказу по справі №4350/3-12 від 31 травня 2001р. таким, що не підлягає виконанню

за позовом Харківського міськрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі: 1) Харківської міської ради, м. Харків,

2) КП "Харківводоканал", м. Харків,

до Державного підприємства "Завод ім. Малишева", м. Харків,

про стягнення 4532489,17 грн.

ВСТАНОВИЛА:

На виконання рішення Арбітражного суду від 31 травня 2001 року по справі №4350/3-12 видано 31 травня 2001 року судовий наказ про стягнення з ДП «Завод імені В.О. Малишева» на користь ДКП «Харківкомуночиствод» суми боргу у розмірі 2 000 611,08 грн., 114 317,39 грн. індексації боргу, 547 731,73 грн. підвищеного платежу.

08 квітня 2015 року до суду першої інстанції надійшла заява ДП "Завод імені В.О. Малишева" (вих. № 1328/16 від 06 квітня 2015 року) про визнання наказу по справі №4350/3-12 видано 31 травня 2001 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20 квітня 2015 року у справі № 4350/3-12 (суддя Бринцев О.В.) відмовлено боржнику в задоволенні заяви про визнання наказу по справі №4350/3-12 від 31 травня 2001 року таким, що не підлягає задоволенню.

Боржник - ДП "Завод імені В.О. Малишева", з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 20 квітня 2015 року та постановити нове рішення, яким визнати наказ від 31 травня 2001 року таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не враховано те, що списання заборгованості ДП «Завод імені В.О. Малишева» перед ДКП «Харківкомуночиствод» відбулось на виконання Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку», до складу якої, зокрема, входить заборгованість встановлена наказом Арбітражного суду Харківської області у справі 4350/3-12 від 31 травня 2001 року. Списання заборгованості по цій справі підтверджується судовими рішеннями у справі про банкрутство №5023/10655/11 на суму 18 570 782,33.

Відповідно до довідки Харківського апеляційного господарського суду від 05 червня 2015 року про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл), справу № 4350/5-12 призначено судді-доповідачу Камишевій Л.М., в зв'язку з чим для розгляду цієї справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Івакіна В.О., суддя Черленяк М.І.

08 червня 2015 року на адресу Харківського апеляційного господарського суду від стягувача - КП «Харківводоканал» (правонаступник ДКП «Харківкомуночиствод») надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких проти апеляційної скарги ДП «Завод імені В.О. Малишева» заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені всі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка (вх. 8939).

На думку стягувача, акт звіряння взаємних розрахунків, наданий з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та не є підставою для проведення списання заборгованості у відповідності до Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром», а тому відсутні підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Розгляд справи відкладався.

На виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 09 червня 2015 року від боржника надійшли додаткові письмові пояснення в обґрунтування своїх вимог (вх. 9748).

Від прокуратури Харківської області надійшли пояснення, в яких просить апеляційну скаргу ДП «Завод імені В.О. Малишева» залишити без задоволення, як необґрунтовану, а ухвалу Господарського суду Харківської області - без змін (вх. 9749 від 23.06.15р.).

Представники Харківської міської ради та Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які міститься в матеріалах справи (116, 117). Відзивів на апеляційну скаргу не надали.

Колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності належно повідомлених представників Харківської міської ради та Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та в запереченнях доводи, заслухавши у судовому засіданні пояснення прокурора та представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів встановила наступне.

Відмовляючи в задоволенні заяви ДП «Завод імені В.О. Малишева» про визнання наказу по справі №4350/3-12 від 31 травня 2001 року таким, що не підлягає виконанню, місцевий господарський суд зазначив, що у відповідності до статті 117 Господарського процесуального кодексу України, заявником не надано належних доказів та не доведено відсутність його обов'язку по оплаті 2 000 611,08 грн. боргу, 114 317,39 грн. індексації боргу, 547 731,73 грн. підвищеного платежу за наказом суду від 31 травня 2001 року, що свідчить про відсутність підстав для визнання наказу по справі № №4350/3-12 таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Законом України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно- промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" № 5213-VІ від 06 вересня 2012 року визначено, що цей Закон визначає комплекс економічних заходів, спрямованих на вирішення питань заборгованості та забезпечення стабільного розвитку державних підприємств оборонно- промислового комплексу, в тому числі казенних підприємств, які включені до складу Державного концерну "Укроборонпром" (далі - підприємства оборонно-промислового комплексу). Вказаний Закон набрав чинності 30 жовтня 2012 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року за № 993 "Про утворення Державного концерну "Укроборонпром" підприємство боржника - ДП "Завод ім. В.О. Малишева" включено до складу Державного концерну "Укроборонпром".

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" - вирішення питань заборгованості за природний газ, електричну та теплову енергію, водопостачання та водовідведення, на умовах, визначених цією статтею, підлягають списанню відповідно до пункту 3 заборгованість підприємств оборонно-промислового комплексу (встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) за надані їм послуги з водопостачання та водовідведення перед суб'єктами господарювання, що надають послуги з водопостачання та водовідведення, яка виникла станом на 1 вересня 2012 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом, а також заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) з пені, штрафних та фінансових санкцій (3 відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам оборонно-промислового комплексу на заборгованість за природний газ та послуги з його транспортування, теплову енергію, електричну енергію та надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 1 вересня 2012 року і не сплачені станом на дату набрання чинності цим Законом.

Списання заборгованості (у тому числі з пені, інфляційних, штрафних та фінансових санкцій) відповідно до статті 2 Закону здійснюється підприємствам оборонно-промислового комплексу відповідними суб'єктами господарювання, які здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, оптовим постачальником електричної енергії, підприємствами, що виробляють електричну енергію, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та її дочірніми компаніями (підприємствами), а також суб'єктами господарювання, які постачають теплову енергію, надають послуги з водопостачання та водовідведення (далі - учасники процедури списання), у такому порядку:

1) обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується учасниками процедури списання у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників, враховуючи у тому числі суми пені, штрафних санкцій, 3 відсотки річних та індекс інфляції на дату списання;

2) для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входять керівник підприємства як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів;

3) списання заборгованості проводиться на підставі взаємно погоджених актів звіряння учасників процедури списання, в яких зазначаються обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню;

4) датою списання заборгованості є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання;

5) у разі якщо у статутному капіталі підприємства - учасника процедури списання 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) належить державі, взаємно погоджений акт погоджується органом, уповноваженим управляти таким підприємством.

За змістом п.2 ч. 2 статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" визначено, що для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входять керівник підприємства як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів.

Зазначені комісії складають акти звіряння, а датою списання заборгованості є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання.

Так, списання заборгованості (у тому числі з пені, штрафних та фінансових санкцій) відповідно до цієї статті здійснюється підприємствам оборонно-промислового комплексу відповідними суб'єктами господарювання, які здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, оптовим постачальником електричної енергії, підприємствами, що виробляють електричну енергію, а також суб'єктами господарювання, які постачають теплову енергію, надають послуги з водопостачання та водовідведення.

Як встановлено місцевим господарським судом, на виконання вимог вищевказаного Закону в передбаченому порядку КП "Харківводоканал" та ДП "Завод імені В.О. Малишева" було підписано акт звіряння заборгованості з урахуванням станом на 01 вересня 2012 року і не сплачена станом на 30 жовтня 2012 рік (а.с. 18).

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку", зазначений акт погоджено з ДК «Укроборонпром», про що свідчить відповідні підписи та печатки на його копії.

Враховуючи приписи п. 4 ч. 2 статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" заборгованість боржника перед апелянтом згідно акту звіряння заборгованості є списаною з моменту (з дати) підписання такого акту.

Зазначені обставини підтверджуються ухвалою Господарського суду Харківської області від 18 січня 2013 року по справі № 5023/10655/11, залишеною без змін Харківським апеляційним господарським судом 20 лютого 2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 23 квітня 2013 року (а.с.13-16, 121-123).

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті ж самі сторони.

Так, предметом розгляду справи про банкрутство № 5023/10655/11 була заява КП «Харківводоканал» (правонаступник ДКП «Харківкомуночиствод») про визнання кредиторських вимог на суму 18 722 634,67 грн., яка складається, зокрема, з суми боргу у розмірі 2 000 611,08 грн., 114 317,39 грн. індексації та 547 731,73 грн. підвищеного платежу, стягнутих за рішенням Арбітражного суду Харківської області від 31 травня 2001 року у справі №4350/3-12, на виконання якого виданий 31 травня 2001 року судовий наказ (а.с. 76-85).

Судовими рішеннями у справі про банкрутство № 5023/10655/11 встановлено, що грошові вимоги боржника - ДП «Завод імені В.О. Малишева» в сумі 18 570 782,33 грн. є списаними, відповідно до вимог Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку».

Згідно ч. 2 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформлені або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на корить боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Як зазначено у п.3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17 жовтня 2012 року, частина 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його було видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

На підставі наведеного, судова колегія дійшла висновку, що кредиторська заборгованість ДП "Завод ім. В.О.Малишева" перед КП "Харківкомуночиствод" в сумі основного боргу у розмірі 2 000 611,08 грн., 114 317,39 грн. індексації та 547 731,73 грн. підвищеного платежу відсутня, що в свою чергу є підставою для задоволення заяви боржника про визнання наказу від 31 травня 2001 року у справі № 4350/3-12 таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів зазначає, що акт звіряння має окремі формальні дефекти, проте, наявність таких дефектів не може бути підставою для висновку про те, що списання не відбулось, оскільки факт списання грошових коштів вже встановлений, як вже зазначалось в цій постанові, судовими рішеннями у справі 5023/10655/11, які набули законної сили і є обов'язковими до виконання.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду, за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до статті 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що наказ Арбітражного суду Харківської області від 31 травня 2001 року у справі № 4350/3-12 про стягнення з ДП «Завод імені В.О. Малишева» суму основного боргу у розмірі 2 000 611,08 грн., 114 317,39 грн. індексації та 547 731,73 грн. підвищеного платежу є таким, що не підлягає виконанню, а тому оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому заява ДП "Завод імені В.О. Малишева" вих. № 1328/16 від 06 квітня 2015 року підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 99, 101, пунктом 2 частини 1 статті 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ДП "Завод ім.В.О. Малишева", м. Харків задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 20 квітня 2015 року у справі № 4350/5-12 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ДП "Завод імені В.О. Малишева" про визнання судового наказу від 31 травня 2001 року у справі №4350/3-12 таким, що не підлягає виконанню.

Визнати наказ Арбітражного суду Харківської області від 31 травня 2001 року у справі № 4350/3-12 таким, що не підлягає виконанню.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 25.06.2015 року.

Головуючий суддя Камишева Л.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Черленяк М.І.