номер провадження справи 8/102/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 Справа № 908/2588/15-г

за позовом Публічного акціонерного «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6)

до відповідача Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради (71701, Запорізька область, м.Токмак, вул. Шевченка, 45-А)

про стягнення 1160000 грн. основного боргу за договором № 12/490-БО-13 від 28.08.2012 р., 120429 грн. 62 коп. пені, 158465 грн. 12 коп. штрафу, 329084 грн. 72 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 84630 грн. 94 коп. річних процентів

Суддя І. А. Попова

Представники:

Від позивача: Остапенко В.М., дов. № 14-109 від 18.04.2014 р.

Від відповідача: Фоменко Г.Г., дов. № 1 від 02.01.2015 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 1160000 грн. основного боргу за договором № 12/490-БО-13 від 28.08.2012 р., 120429 грн. 62 коп. пені, 158465 грн. 12 коп. штрафу, 329084 грн. 72 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 84630 грн. 94 коп. річних процентів.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 09.06.2015р.

Позивач підтримує позовні вимоги з підстав, викладених у позові, відповідно до ст.ст. 526, 610, 611, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 22, 193, 231 ГК України. В обґрунтування вимог вказує, що на виконання умов договору № 12/490-БО-13 купівлі-продажу природного газу від 28.08.2012 р., укладеного ПуАТ «Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач у справі, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Токмак теплоенергія» (покупець), позивач поставив останньому у період з жовтня по грудень 2012 р. природний газ на загальну суму 2534287 грн. 52 коп. Порушуючи умови договору покупець здійснив часткову оплату поставленого природного газу в сумі 1144940 грн. Позивач зазначає, що 27.12.2013 р. Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (кредитор), ТОВ «Токмак теплоенергія» (первісний боржник) та Комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» (відповідач у справі, новий боржник) укладено договір № 13/4155 про переведення боргу, відповідно до якого за згодою кредитора первісний боржник перевів на нового боржника свій борг, який виник у первісного боржника перед кредитором за договором купівлі-продажу природного газу № 12/490-БО-13 від 28.08.2012 р., а новий боржник прийняв на себе борг первісного боржника. За договором до нового боржника переходить обов'язок первісного боржника щодо сплати суми боргу, яка станом на момент укладання договору дорівнює 1389347 грн. 52 коп., а також штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов'язань за договором № 12/490-БО-13 від 28.08.2012 р. Відповідач перерахував на рахунок позивача грошові кошти в рахунок оплати поставленого природного газу в сумі 229347 грн. 52 коп. Позивач просить стягнути з КП «Токмак теплоенергія» 1160000 грн. основного боргу. У відповідності до п. 7.2 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позивач просить стягнути 120429 грн. 62 коп. пені та 158465 грн. 12 коп. штрафу. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України до стягнення заявлено 84630 грн. 94 коп. річних процентів та 329084 грн. 72 коп. втрат від інфляції грошових коштів.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що підприємство перебуває в тяжкому фінансовому стані та оплата за отриманий природний газ напряму залежить від сплати різними категоріями споживачів за послуги з теплопостачання. Також відповідач заявив, що розрахунок штрафних санкцій, виконаний позивачем, є помилковим, оскільки останнім невірно визначено кількість днів прострочення та помилково зараховано день здійснення оплати до дня прострочення суми боргу без врахування часткової оплати відповідачем.

Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру пені до 28522,06 грн., що складає 25% від 114088,27 грн., та 158,47 грн. штрафу, що складає 0,1% від 158465,12 грн. у зв'язку тим, що сплата повного розміру пені та штрафу призведе до більш тяжкого фінансового стану, використання коштів не за призначенням, що позбавить можливості фінансувати нагальні потреби підприємства, поставить під загрозу працездатність систем теплопостачання, їх технічний стан, безпечну експлуатацію, відповідно, встановлення гарантій безпеки життя та здоров'я населення.

Заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (продавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Токмак теплоенергія» (покупець) укладено договір № 12/490-БО-13 купівлі-продажу природного газу, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити природний газ, на умовах цього договору. Пунктом 2.1 договору сторони погодили обсяги газу, що планується передати.

Згідно пункту 3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Відповідно до п. 3.4 договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірника акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Ціна газу визначена сторонами в розділі 5 договору.

Згідно пункту 6.1 Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місцем поставки газу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 Договору).

Як свідчать вивчені матеріали, на виконання умов договору № 12/490-БО-13 позивач передав ТОВ «Токмак теплоенергія» протягом жовтня - грудня 2012 року імпортований природний газ на загальну суму 2534287 грн. 52 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 25.12.2012 р., від 30.11.2012 р., від 31.12.2012 р., підписаними уповноваженими особами сторін та скріпленими печатками підприємств. Зазначені акти, відповідно до договору, є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Як встановлено, 27.12.2013 р. Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач у справі, кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Токмак теплоенергія» (первісний боржник) та Комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради (відповідач у справі, новий боржник) укладено договір № 13/4155 про переведення боргу, відповідно до якого за згодою кредитора первісний боржник перевів на нового боржника свій борг, який виник у первісного боржника перед кредитором за договором купівлі-продажу природного газу № 12/490-БО-13 від 28.08.2012 р. , а новий боржник прийняв на себе борг первісного боржника. За договором до нового боржника переходить обов'язок первісного боржника у цьому зобов'язанні, який замінює первісного боржника у зобов'язанні. Кредитор підтверджує надання своєї згоди на заміну первісного боржника у зобов'язанні новим боржником та на укладення цього договору на встановлених у ньому умовах.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 договору № 13/4155 до нового боржника переходять обов'язки первісного кредитора щодо сплати суми боргу, що встановлена у п. 2.1 ст. 2 цього договору, а також штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов'язань за договором № 12/490-БО-13 від 28.08.2012 р. Новий боржник зобов'язується перерахувати грошові кошти в порядку та на умовах визначених договором купівлі-продажу природного газу № 12/490-БО-13 від 28.08.2012 р.

Згідно ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Положеннями ст.ст. 11, 629 ЦК України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В пункті 2.1 договору № 13/4155 про переведення боргу сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника станом на момент укладання даного договору становить 1389347 грн. 52 коп.

Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи відповідач частково виконав зобов'язання з оплати природного газу в сумі 229347 грн. 52 коп. Згідно представленого розрахунку заборгованість відповідача складає 1160000 грн. Оскільки відповідач не надав суду доказів оплати боргу в повному обсязі, суд вважає, що вимоги про стягнення 1160000 грн. основного боргу за спожитий природний газ за період з жовтня 2012 р. по грудень 2012 р. обґрунтовані, підтверджені доданими розрахунками та підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 120429 грн. 62 коп., нарахованої за період з 14.02.2012 р. до 13.07.2013 р., позивач обґрунтовує п. 7.2 договору, яким передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунок суми заявленої до стягнення пені, суд вважає його неправильним, а саме при розрахунку позивачем допущено нарахування пені на день фактичної оплати. Відповідно до постанови Пленуму ВГС України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені. Судом здійснено перерахунок пені, відповідно до якого правомірно нарахованою є пеня в розмірі 119539 грн. 83 коп. Розрахунок суми штрафу в розмірі 158465 грн. 12 коп., заявленого до стягнення, є правильним.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок заявленої до стягнення суми річних процентів в розмірі 84630 грн. 94 коп., нарахованих з 14.12.2012 р. по 13.02.2015 р. за кожним актом відповідно, судом перевірено. Суд вважає розрахунок заявлених позивачем до стягнення річних процентів помилковим. За перерахунком правомірною є сума річних процентів в розмірі 84451 грн. 93 коп., нарахованих за період з 14.12.2012 р. по 13.02.2015 р., з урахуванням того, що позивачем неправомірно здійснено нарахування на день фактичної оплати.

Щодо розрахунку втрат від інфляції грошових коштів в розмірі 329084 грн. 72 коп. за період з грудня 2012 р. по січень 2015 р. суд зазначає, що відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальністю за порушення грошових зобов'язань» розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений. Судом встановлено, що відповідачем допускалися порушення строку оплати за отриманий природний газ. Позивач розраховує втрати від інфляції грошових коштів із суми, яка визначена з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, що є невірним. Судом здійснено розрахунок, відповідно до якого розмір втрат від інфляції грошових коштів складає 326469 грн. 12 коп. Суд вважає вимоги про стягнення втрат від інфляції грошових коштів в розмірі 329084 грн. 72 коп. такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 326469 грн. 72 коп.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, при цьому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість. Дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан і ступінь вини відповідача у виникненні спору, суд вважає, що відповідачем не надано доказів винятковості випадку для зменшення розміру пені та факти, які зазначає відповідач як підставу зменшення розміру штрафних санкцій є наслідком його господарської діяльності.

Позовні вимоги задовольняються частково.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 551 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, ст. ст. 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради (71701, Запорізька область, м.Токмак, вул. Шевченка, 45, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, код ЄДРПОУ 20077 (один мільйон сто шістдесят тисяч) грн. основного боргу, 119539 (сто дев'ятнадцять тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 83 коп. пені, 158465 (сто п'ятдесят вісім тисяч чотириста шістдесят п'ять) грн. 12 коп. штрафу, 84451 (вісімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят одна) грн. 93 коп. річних процентів, 326469 (триста двадцять шість тисяч чотириста шістдесят дев'ять) грн. 72 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 36978 (тридцять шість тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 11 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 26 червня 2015 року.

Суддя І.А. Попова