ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа № 911/1882/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроіндекс», м.Ірпінь

про стягнення 22270834,79 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: Борух В.А.

Від відповідача : не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроіндекс» (далі - відповідач ) про стягнення 22270834,79 грн.

Провадження у справі №911/1882/15 порушено відповідно до ухвали суду від 28.04.2015 року та призначено справу до розгляду на 14.05.2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 14.05.2015 року без поважних причин не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Розгляд справи відкладався до 16.06.2015 року.

В судовому засіданні 16.06.2015 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Однак, відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, в судове засідання 16.06.2015 року не з'явився, вимог суду виконав, відзив на позов не надав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання відповідача суд не повідомлений, відзив на позов без поважних причин не наданий, суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, господарський суд, ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОІНДЕКС» (далі - відповідач/Іпотекодавець/Позичальник) та Публічним акціонерним товариством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК», (далі - Позивач/Банк) укладено Кредитний договір № 525-170212 від 17.02.2012 року із змінами до нього (далі разом - Кредитний договір), у відповідності з яким Банком Позичальнику відкрито відкличну невідновлювальну кредитну лінію, в межах якої надано кредитні кошти в сумі 826 625 доларів США та 182 544 грн. (далі - Кредит) з процентною ставкою 18% річних в доларах США та 25% річних у гривні (п. 1.4.1). Кредит надавався на строк з 17.02.2012 року по 27.03.2015 року.

Кредит видавався траншами, надання кредитних коштів підтверджується операціями, здійсненими по рахунка позичальника.

У відповідності до умов Кредитного договору Позичальник зобов'язався повернути фактично отриманий кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, також пеню у порядку, розмірах, строках та у випадках, передбачених Кредитним договором (п. 3.3).

Підпунктом 3.2.7 Кредитного договору передбачено право Банку у разі невиконання зобов'язань Позичальником по кредиту звернути стягнення на предмет іпотеки згідно умов договору про іпотеку.

Згідно з п. 5.2 Кредитного договору за порушення строків повернення кредитних коштів та/або сплати процентів та комісій за користування кредитними коштами Позичальник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який стягується пеня, за кожен день прострочки.

Позивач зазначив, що не спростовано відповідачем, що зобов'язання по Кредитному договору до теперішнього часу відповідачем належним чином не виконуються, станом на 20.04.2015 року заборгованість за Кредитним договором становить 1 046 310,85 доларів США, що складається з: суми кредиту, що має бути сплачена - 826 625,00 доларів США; суми не сплачених в строк відсотків за користування кредитом - 140 526,24 доларів США; суми неустойки - 79 159,61 доларів США та 237 982,93 грн., що складається з суми кредиту, що має бути сплачена - 182 544,00 грн.; суми не сплачених в строк відсотків за користування кредитом - 42 135,11 грн.; суми неустойки - 13 303,82 грн.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є кредитим договором, за яким, згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно з п. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, з урахуванням відсутності в матеріалах справи контррозрахунку відповідача, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Керуючись вказаними положеннями Цивільного кодексу України, позивач правомірно нарахував Позичальнику пеню на суму прострочених грошових зобов'язань.

Відтак, суд дійшов висновку про доведеність факту існування заборгованості Позичальника за Кредитним договором в сумі 1 046 310,85 доларів США, що складається з: суми кредиту, що має бути сплачена - 826 625,00 доларів США; суми не сплачених в строк відсотків за користування кредитом - 140 526,24 доларів США; суми неустойки - 79 159,61 доларів США та 237 982,93 грн., що складається з суми кредиту, що має бути сплачена - 182 544,00 грн.; суми не сплачених в строк відсотків за користування кредитом - 42 135,11 грн.; суми неустойки - 13 303,82 грн. Отже вимога про їх стягнення є обґрунтованою, відповідачем не запереченою та не спростованою, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1-2 п. 19 інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29 червня 2010 року «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» господарський суд може прийняти рішення про стягнення з відповідача суми заборгованості саме в іноземній валюті у спорах, пов'язаних із здійсненням валютних операцій у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 Цивільного кодексу України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). При цьому законом прямо не передбачено обов'язку господарського суду зазначати в резолютивній частині рішення про стягнення заборгованості в іноземній валюті еквівалент такої суми в гривнях.

Також, позивач повідомив, що 17.11.2014 року постановою Правління Національного банку України № 725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» в Публічному акціонерному товаристві «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію Банку.

18.11.2014 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 121 «Про початок процедури ліквідації АТ «ЄВРОГАЗБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК».

Відповідно до пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і позов задоволено в повному обсязі, сплата судового збору покладається на відповідача виходячи з розміру позовних вимог.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Частиною 2 пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та п. 3.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі в сумі, обрахованій з гривневого еквіваленту заявленої до стягнення заборгованості, із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати, що складає максимальний розмір 73 080,00 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОІНДЕКС» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. ІІІ Інтернаціоналу, буд. 152, офіс 1, код 37818992) на користь Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» (04073, м. Київ, пр. Московський, 16, код ЄДР 34693790) 826 625,00 доларів США заборгованості по кредиту, 140 526,24 доларів США відсотків за користування кредитом, 79 159,61 доларів США неустойки, 182 544,00 грн. заборгованості по кредиту, 42 135,11 грн. відсотків за користування кредитом, 13 303,82 грн. неустойки.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОІНДЕКС» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. ІІІ Інтернаціоналу, буд. 152, офіс 1, код 37818992) в доход Державного бюджету України 73 080 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик