ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

26.05.2015р. Справа № 917/510/15

за позовом Приватного підприємства "Великбуд", пров. Героїв бресту, буд. 38, кв.58, м. Кременчук, 39600

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будвироби", 7-й Хорольський тупик, 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про усунення перешкод в користуванні майном

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

Представник сторін:

від позивача: Порубльовий С.В. дов. №8 від 25.07.2014р.

від відповідача: представник не з"явився

СУТЬ СПОРУ: розглядається позовна заява Приватного підприємства «ВЕЛИКБУД» про зобов»язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Будвироби» в здійсненні права користування та розпорядження належним Приватному підприємству «Великбуд» на праві власності нерухомим майном, - частиною будівель та споруд частина адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м./, що знаходиться на землях Кременчуцької міської ради за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський, будинок № 1, шляхом звільнення нерухомого майна .

14.04.2015р. за вх. канцелярії суду №5296 від директора ПП «Великбуд» надійшла заява про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів. Суд подану заяву прийняв та задовольнив, приєднавши разом з додатками до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 14.04.2015р. за заявою позивача до участі у розгляді справи було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України (03150, м.Київ, вул.Горького, 127).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, вимог ухвали суду від 18.03.2015р. не виконав, відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача Мельник Д.І. про дату засідання 26.05.2015р. був повідомлений, про що свідчить розписка в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки судом були виконані вказані норми, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

між ТОВ "Будвироби" (продавець) та ПП "Великбуд"06 жовтня 2012 року був укладений договір купівлі-продажу частини будівель та споруд, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3280 (далі - Договір).

За умовами договору, продавець продав, а покупець придбав наступне нерухоме майно: частину будівель та споруд /частина адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський 7, будинок № 1.

Відповідно до п.2.1. Договору продаж зазначеного об'єкта проводиться за домовленістю сторін за 370000,00 грн., в т.ч. ПДВ, які продавець, отримує від покупця у повному розмірі до підписання цього договору. Своїм підписом під цим договором, продавець підтверджує факт повного розрахунку за придбаний об'єкт нерухомості і відсутність до покупця будь-яких претензій фінансового характеру.

Пунктом 3.1. договору сторони домовились, що право власності на об'єкт нерухомості, зазначений у п.1 цього договору, виникає у покупця з моменту державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості у відповідності до вимог чинного законодавства України.

26.10.2012 року між продавцем ТОВ «Будвироби» та покупцем ПП «Великбуд» було підписано акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу від 16.10.2012 року (ВТА 403764) об»єкту нерухомості: частини адміністративної будівлі, розташованої за адресою : Полтавська область, м. Кременчук, 7-й Хорольський тупик, 1.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 29.10.2012 року за ПП "Великбуд" було зареєстровано право власності на частину будівель та споруд/ частина адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м. за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський 7, будинок № 1, на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2012 року.

11.11.2013 року директором ПП «Великбуд» Крашенінніковим Ф.Ф. було видано наказ № 2". відповідно до якого для схоронності майна і опечатування зовнішніх та внутрішніх дверей адміністративної будівлі, що знаходиться за адресою: м. Кременчук, 7-й Хорольський тупик, 1 було створено комісію в складі: директора Крашеніннікова Ф.Ф., головного інженера Хопіна Д.С, вступника директора охоронного агентства ПП «Альфа-С-2» Денисова В.А.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 06.03.2014 року у справі №917/2567/14 (суддя Іваницький О.Т.) було розірвано договір купівлі-продажу частини будівель та споруд від 16.10.2012р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будвироби", як Продавцем, та Приватним підприємством "ВЕЛИКБУД", як Покупцем. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Будвироби" право власності на частину будівель та споруд (з усіма його при належностями, в тому числі інженерними мережами і комунікаціями) /частина адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м.,. що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський 7, будинок №1 загальною площею :ЛІ.8 кв.м.

Рішення господарського суду Полтавської області від 06.03.2014 року у справі №917/2567/14, було оскаржене ПП "Великбуд" та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 року справа № 2567/13 апеляційна скарга ПП «Великбуд» була задоволена, рішення Господарського суду Полтавської області від 06.03.2014 року у справі № 917/2567/13 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову повністю.

Харківським апеляційним господарським судом було встановлено, що за умовами договору оплата за придбане приміщення була проведена в повному обсязі до підписання договору (2.1.). Окрім того, згідно п.3.1. договору право власності на об'єкт нерухомості (предмет договору) виникає у покупця з моменту державної реєстрації. З наданого витягу про державну реєстрацію право власності на нерухоме майно, що є предметом договору, зареєстроване за відповідачем.

ПП "Великбуд" було направлено на адресу ТОВ «Будвироби» претензію про звільнення будівлі до 10.02.2015 року, але жодної відповіді на дану претензію позивач не отримав.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, приміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов"язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Згідно зі ст. 320 Цивільного кодексу України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в -грядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та вимагати припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.,

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, у тому числі це стосується і нерухомого майна; право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Аналіз наведених вище норм закону дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу (ст. 33 ГПК України).

В силу ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладені обставини та приписи закону, суд дійшов висновку про те, що вищезазначені обставини заважають реалізовувати позивачеві його законне право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Будвироби» () усунути перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження належним Приватному підприємству «Великбуд» () на праві власності нерухомим майном, - частиною будівель та споруд частина адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м./, що знаходиться на землях Кременчуцької міської ради за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський, будинок № 1, шляхом звільнення нерухомого майна .

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будвироби" (7-й Хорольський тупик, 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь Приватного підприємства "Великбуд" (пров. Героїв бресту, буд. 38, кв.58, м. Кременчук, 39600, ) витрати на сплату судового збору в розмірі 1218, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 02.06.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.