ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 липня 2015 р. Справа № 903/597/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцькавтодор - Сервіс", м.Луцьк

до Служби автомобільних доріг у Волинській області, м.Луцьк

про стягнення 1 127 410, 52 грн. заборгованості

Суддя Пахолюк В.А.

Представники:

від позивача: Козак А.Ю. - представник, дов. від 01.08.2014 р.,

від відповідача: Пилипчук Р.В. - представник, дов. № 3/1.6 від 28.01.2015 р.

В судовому засіданні було оголошено перерву з 30.06.2015 р. по 01.07.2015 р. для уточнення позивачем позовних вимог.

Суть спору:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Луцькавтодор - Сервіс", звернувшись до суду, просить стягнути з відповідача - Служби автомобільних доріг у Волинській області 1 215 120, 08 грн. заборгованості за виконані підрядні роботи по будівництву територіальної автомобільної дороги, в т.ч. 789 105, 00 грн. основного боргу, 407 336, 00 грн. інфляційних нарахувань та 18 679, 08 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладений між Службою автомобільних доріг у Волинській області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Луцькавтодор - Сервіс" (підрядник) договір про закупівлю за державні кошти робіт з будівництва територіальної автомобільної дороги Т - 03 - 04, /М-19/ - Доманове - Самари - Залухів - Мала Глуша - /Т-03-08/ - Невір - Ветли - Р - 14/км 48+800 - км 53+755 № 01.1/1 від 03.10.2013 р., довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень-листопад 2013 р., за листопад 2013 р., за грудень 2013 р., за липень 2014 р., за січень 2015 р., акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень-листопад 2013 р., за листопад 2013 р., за грудень 2013 р., за липень 2014 р., за січень 2015 р., платіжні доручення № U1060384 від 05.11.2013 р., № U1134748 від 27.11.2013 р., № U1214920 від 20.12.2013 р., № U978631 від 11.10.2013 р., № U1264665 від 26.12.2013 р., вимогу про оплату вартості виконаних робіт № 432 від 27.10.2014 р.

Ухвалою суду від 29.05.2015 р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Відповідача зобов'язано: подати письмові обґрунтовані доводи та заперечення по суті та предмету спору, довідку з ЄДРПОУ.

Відповідач у запереченнях № 824/8.12 від 30.06.2015 р. (вх. № 01-54/6187/15) позовні вимоги вважає необґрунтованими та просить суд відмовити позивачу у їх задоволенні, посилаючись на наступне: замовником підрядних робіт є держава, а згідно п. 3.4 укладеного між сторонами договору фінансування робіт за цим договором здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Таким чином, надходження коштів з державного бюджету є неминучою подією та, однозначно, є строком оплати за виконані підрядником роботи, адже строку оплати за виконані роботи в договорі не встановлено.

Отже, як вважає відповідач, станом на день звернення до суду із позовом строк виконання зобов'язань за договором не настав, і, як наслідок, не порушено законного права позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи.

Крім цього, відповідач зазначив, що позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача із вимогою про сплату 3% річних, пені та інфляційних втрат. За таких обставин права позивача не порушені, зважаючи на ч. 1 ст. 15 ЦК України.

30.06.2015р. в судовому засіданні оголошено перерву до 14.00 год. 01.07.2015 р. для уточнення позивачем позовних вимог.

01.07.2015р. в судовому засіданні представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог згідно якої, здійснивши перерахунок штрафних санкцій, починаючи з дати закінчення семиденного строку з дня пред'явлення вимоги про оплату з 07.11.2014 р. по день пред'явлення позову - 26.05.2015 р., просить стягнути з відповідача 1 127 410, 52 грн., в т.ч. 789 105, 00 грн. основного боргу, 325 269, 08 грн. інфляційних втрат, 13 036, 44 грн. - 3% річних.

Судом прийнята дана заява, оскільки не суперечить вимогам ст.22 ГПК України, а тому має місце нова ціна позову - 1 127 410, 52 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив суд задовольнити останні з врахуванням нової ціни позову.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити позивачу у їх задоволенні. Щодо розрахунків позивача заперечень немає.

Розглянувши наявні матеріали по справі, заслухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

03.10.2013 року між Службою автомобільних доріг у Волинській області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Луцькавтодор - Сервіс" (підрядник) укладено договір № 01.1/1 про закупівлю за державні кошти робіт з будівництва територіальної автомобільної дороги Т - 03 - 04, /М-19/ - Доманове - Самари - Залухів - Мала Глуша - /Т-03-08/ - Невір - Ветли - Р - 14/км 48+800 - км 53+755 (надалі-договір).

Відповідно до пункту 1.1., 1.2, 1.4. договору підрядник зобов'язується на свій ризик виконати роботи, зазначенні в договорі, проектній документації конкурсних торгів, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити такі роботи в межах виділених з державного бюджету фінансових ресурсів; найменування робіт: будівництво територіальної автомобільної дороги Т - 03 - 04, /М-19/ - Доманове - Самари - Залухів - Мала Глуша - /Т-03-08/ - Невір - Ветли - Р - 14/км 48+800 - км 53+755; обсяги робіт за цим договором виконуються підрядником в межах фінансових ресурсів замовника, призначених на ці цілі.

Ціна договору становить 30 949 422 грн. з ПДВ (п.3.1). Договірна ціна є динамічною і може уточнюватись у випадках, визначених розділом 3.3 ДБН Д.1.1-1-2000 (зі змінами та доповненнями).

Згідно пункту 3.4 договору фінансування робіт за цим договором здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Відповідно до п. 4.2. Договору підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами Акт приймання виконаних підрядних робіт (ф. № КБ-2в), Довідка про вартість виконаних підрядних робіт (ф.№ КБ-3). Розрахунок з підрядником проводиться протягом 7 робочих днів з дати підписання відповідних документів сторонами, за наявності на рахунку Замовника бюджетних коштів, призначених для фінансування робіт за договором.

Згідно п.10.1 договору він набирає чинності з моменту його укладення і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за договором.

Позивач виконав роботи, визначені договором № 01.1/1 від 03.10.2013 р., що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень-листопад 2013 р., за листопад 2013 р., за грудень 2013 р., за липень 2014 р., за січень 2015 р., актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень-листопад 2013 р., за листопад 2013 р., за грудень 2013 р., за липень 2014 р., за січень 2015 р. на суму 5 537 707, 00 грн., підписаними представниками позивача і відповідача, скріпленими печатками.

Водночас, в ході перевірки вартості виконаних робіт сторонами було виявлено незначне завищення вартості робіт за жовтень-грудень 2013 року та підписано акт на зменшення вартості робіт від 30.01.2015 р. на суму 5 287, 00 грн.

В ході розгляду даної справи судом не було встановлено обставин недостовірності чи невідповідності первинних бухгалтерських документів вимогам чинного законодавства.

Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи відповідач - Служба автомобільних доріг у Волинській області неналежним чином виконав покладені на нього договірні зобов'язання. Надані позивачем послуги по будівництву дороги оплатив частково в сумі 4 743 315, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 05.11.2013 р., 27.11.2013 р., 20.12.2013 р., 11.10.2013 р., 26.12.2013 р.

З врахуванням акту на зменшення вартості робіт від 30.01.2015 р. сума боргу становить 789 105, 00 грн., а саме, не оплачено роботи, прийняті згідно довідки про вартість виконаних робіт за липень 2014 року від 31.07.2014 р. та акту приймання виконаних робіт за липень 2014 р. від 31.07.2014 р.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлялась вимога від 27.10.2014 р. № 432 про оплату вартості виконаних робіт протягом семи календарних днів з дня її отримання. Зазначена вимога отримана адресатом 30.10.2014 р., що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак залишена без задоволення.

Укладений між сторонами договір про закупівлю за державні кошти робіт з будівництва територіальної автомобільної дороги Т - 03 - 04, /М-19/ - Доманове - Самари - Залухів - Мала Глуша - /Т-03-08/ - Невір - Ветли - Р - 14/км 48+800 - км 53+755 № 01.1/1 від 03.10.2013 р. за своєю правовою природою є договором підряду.

Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

У відповідності із ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України за господарським зобов'язанням один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідач - Служба автомобільних доріг у Волинській області не виконав належним чином взятих за договором зобов'язань, не оплатив вартості виконаних на його замовлення робіт, а відтак позовна вимога про стягнення з нього 789 105, 00 грн. основного боргу обґрунтована і підлягає до задоволення.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо неможливості виконання зобов'язання за договором у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів, зважаючи на наступне.

Договір підряду є оплатним, а тому обов'язок підрядника виконати певну роботу обумовлює обов'язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором, про що свідчать акти виконаних робіт підписані, відповідачем без зауважень.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Вказана норма передбачає як безпосереднє встановлення строку (терміну) виконання зобов'язання, так і визначення цього строку вказівкою на певну подію, яка неминуче має настати. В іншому випадку кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Спірними пунктами договору сторони визначили строк виконання зобов'язання з оплати виконаних робіт вказівкою на надходження на рахунок відповідача бюджетних призначень.

Проте вказана подія не може бути визнана такою, що неминуче має настати, оскільки вона не залежить від суб'єктивної поведінки відповідача по справі.

Однак, за змістом ст. 511 ЦК України, зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 528 ЦК України у випадку покладення виконання обов'язку боржником на іншу особу, відповідальним за виконання зобов'язання залишається боржник, а не така особа.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 194 ГК України передбачено, що неналежне виконання зобов'язання третьою особою не звільняє сторони від обов'язку виконати зобов'язання в натурі.

Згідно з ч.2 ст.218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Виходячи зі змісту ст.617 Цивільного кодексу України випадкові обставини недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі № 11/446.

За змістом ч.2 ст.617 ЦК України, ч.2 ст.218 ГК України та з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р. відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача 325 269, 08 грн. інфляційних втрат та 13 036, 44 грн. - 3% річних.

Факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання судом встановлено.

Згідно вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку про правомірність нарахування суми 325 269, 08 грн. інфляційних втрат за період з грудня 2014 р. по квітень 2015 р., 13 036, 44 грн. - 3% річних за період з 07.11.2014 р. по 26.05.2015 р. та задоволення позову в цій частині.

Згідно ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У зв'язку із зменшенням позивачем розміру позовних вимог 1 754,19 грн. судового збору підлягають поверненню останньому з держбюджету.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 22 548, 21 грн. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 194, 214, 218, 194 ГК України, ст.ст. 525, 526, 528, 530, 625, 838, 879 ЦК України, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Волинській області (43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул.Рівненська, 52б, ) на користь

Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцькавтодор-Сервіс» (43010, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Дубнівська, 66, ) заборгованості за договором № 01.1/1 про закупівлю за державні кошти робіт з будівництва територіальної автомобільної дороги Т - 03 - 04, /М-19/ - Доманове - Самари - Залухів - Мала Глуша - /Т-03-08/ - Невір - Ветли - Р - 14/км 48+800 - км 53+755 № 01.1/1 від 03.10.2013 р. у сумі 1 127 410, 52 грн., в т.ч. 789 105, 00 грн. основного боргу, 325 269, 08 грн. інфляційних втрат, 13 036, 44 грн. - 3% річних та 22 548, 21 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Управлінню державної казначейської служби України в м.Луцьку повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Луцькавтодор-Сервіс" (43010, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 66, ) з державного бюджету 1 754, 19 грн. зайво сплаченого судового збору.

Повне рішення складено 03.07.2015 р.

Суддя Пахолюк В.А.