ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" лютого 2015 р.Справа № 922/5827/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Харків
до Харківської міської ради, м. Харків
про визнання незаконним та скасування рішення
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність від 28.01.15 р.,

відповідача - Багліков В.С., довіреність №08-11/4678/2-14 від 24.12.14 р.,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить визнати незаконним та скасувати рішення 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання №1473/14 від 26.02.2014 "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель та споруд" в частині пункту 1 Додатку №2 "Перелік юридичних та фізичних осіб, яким припиняється право користування землею та яким надаються земельні ділянку в оренду та у постійне користування (в т.ч. у зв'язку зі зміною власника (користувача) нерухомого майна)", а саме: Пункт 1. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1: 1.1 Припинити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою площею 0,0090 га (кадастровий номер НОМЕР_1) по АДРЕСА_1 за її добровільною відмовою (лист від 01.11.201 Зр. б/н). 1.2. Договір оренди земельної ділянки, реєстраційний №002777 від 21.04.2011р., вважати таким, що припиняє дію з дня реєстрації угоди про його розірвання. Судові витрати просить покласти на відповідача.

26.01.15р. представник позивача надав письмові пояснення до позовної заяви з документами для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

В своїх письмових поясненнях представник позивача просить суд змінити предмет позову, а саме визнати недійсним та скасувати рішення 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання №1473/14 від 26.02.2014 року в частині пункту 1 додатку №2.

Суд, розглянувши вищевказані зміни до предмету позову, вважає за можливе їх задовольнити, оскільки позивач має право згідно ст.22 ГПК України змінити предмет або підставу позову шляхом подання відповідної письмової заяви.

03.02.15р. представник позивача надав документи для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

09.02.15р. представник відповідача надав клопотання про припинення провадження по справі, у зв`язку з тим, що на думку позивача дана справа не підсудна господарському суду.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про припинення провадження по справі, відмовляє в його задоволенні, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України "Про судоустрій та статус судців" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

З огляду на приписи даної статті, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У п. 3. Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначається, що у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування. У вирішенні питання щодо підвідомчості спору суд аналізує не лише предмет і склад сторін спору, але і його підставу, яка розкриває характер спірних правовідносин між сторонами і вказує на рівність або адміністративне підпорядкування сторін спору.

Судом встановлено, що спір має не публічно - правовий, а приватно - правовий характер, оскільки стосується цивільних прав суб'єкта господарювання на користування об'єктом (земельною ділянкою, що передано в оренду на підставі відповідного договору); спір спрямований на захист права користування суб'єкта господарської діяльності, виник внаслідок порушення права суб'єкта господарської діяльності на користування облаштованого ним майном, є спором про цивільне право; оспорюваний акт є індивідуальним актом органу місцевого самоврядування, яким реалізовано волевиявлення територіальної громади в особі її виконавчого органу як учасника цивільно-правових відносин, та яким припинено цивільні права позивача на користування об'єктом, отже, спірне рішення не є правовим актом управління, спір щодо його оскарження має приватно-правовий характер, є підвідомчим господарському суду, оскільки територіальна громада у відповідності до ст. 169 Цивільного Кодексу України через орган місцевого самоврядування діє на рівних правах з іншим учасником цивільних відносин.

Також, відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", яким визначено, що до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах: а) про оскарження нормативно - правових актів, ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність; б) про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами у сфері господарювання; в) між суб'єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері управління; г) з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; д) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

09.02.15р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки на час прийняття Харківською міською радою рішення про дострокове припинення права користування позивачем земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_1, була відсутня інформація про те, що дану заяву підписано не позивачем.

16.02.15р. представник позивача надав клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів, за межі встановлені ч.1 ст. 69 ГПК України.

Відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Суд, розглянувши клопотання позивача щодо продовження строку вирішення спору вважає його таким, що не суперечить діючому законодавству, тому задовольняє його.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Враховуючи принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також необхідність подання документів, які важливі для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на інший день.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 22, 69, 77, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про зміну предмету позову, яка викладена в письмових поясненнях від 16.02.15 року (вх.№6183 від 16.02.15р.)- задовольнити.

2. В задоволенні клопотання представника відповідача про припинення провадження по справі - відмовити.

3. Клопотання представника позивача про продовження строку вирішення спору на 15 днів, за межі встановлені ч.1 ст. 69 ГПК України - задовольнити.

4. Строк вирішення спору продовжити по 03.03.15р.

5. Розгляд справи відкласти на "02" березня 2015 р. об 11:00

6. Відповідачу надати письмові пояснення з приводу наданої заяви про зміну позовних вимог з викладенням своєї правової позиції з урахуванням уточнень до позовної заяви.

7. Про неможливість прибуття представників сторін в судове засідання обов'язково письмово повідомити суд.

Суддя Л.В. Шарко