ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року № 910/29084/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.
суддів Гончарука П.А. Стратієнко Л.В.
за участі представників: позивача: відповідача: Карась В.В. не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"
на рішення та постановуГосподарського суду м.Києва від 19 лютого 2015 р. Київського апеляційного господарського суду від 28 квітня 2015 р.
у справі№ 910/29084/14
за позовомприватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
доприватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"
про стягнення 14 818,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 р. позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу матеріальні збитки у сумі 14 818, 09грн.

Рішенням господарського суду м.Києва від 19.02.2015 р. (суддя Головіна К.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. (головуючий - Суховий В.Г.,судді - Мальченко А.О., Жук Г.А.), позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" на користь ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" страхове відшкодування в сумі 13 818,09 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити постановлені у справі судові рішення та задовольнити позовні вимоги позивача у сумі 11 092,58 грн., врахувавши при визначенні суми відшкодування шкоди в порядку регресу коефіцієнт зносу транспортного засобу при визначенні вартості відновлювального ремонту.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Господарськими судами встановлено, що 06.10.2013р. між АТ ,,СК ,,АХА Страхування" (далі - страховик) та ОСОБА_4 (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту 263065Га/13лвАС, за умовами якого страховик зобов'язався у випадку пошкодження предмету страхування - автомобіля Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 виплатити страхове відшкодування страхувальнику у розмірі вартості запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без врахування матеріального зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунків з СТО (п.28.10 договору).

07.11.2013р. в м. Києві по вул. Паркова дорога, 1/3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Volkswagen Passat", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля ,,Toyota Land Cruiser", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого пошкоджено автомобіль ,,Volkswagen Passat", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується довідкою ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 40).

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2013р. у справі № 757/25461/13-п у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнано винним ОСОБА_6 і накладено на нього штраф у сумі 340 грн. (а.с.43).

Відповідно до звіту з визначення вартості матеріального збитку № 762 від 06.12.2013р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Volkswagen Passat", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, становить 12 092,58 грн., а відповідно до рахунку СТО № -3 від 15.11.2013р. - ремонт склав 14 818,09 грн.

На підставі рахунку СТО № -3 від 15.11.2013р., страхового акту № 1.00.1.13.16707/VESKO41059 від 21.11.2013р. ПАТ ,,СК ,,АХА Страхування" перерахувало на рахунок СТО суму страхового відшкодування у розмірі 14 818,09 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 73149 від 22.11.2013р.

15.04.2014 р. ПАТ ,,СК ,,АХА Страхування" звернулося до відповідача з регресною вимогою про виплату страхового відшкодування у межах фактичних затрат у розмірі 14 818,09 грн.,без врахування франшизи, залишеною відповідачем без задоволення.

Статтею 27 Закон України ,,Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Сплативши страхову виплату за завдану внаслідок ДТП шкоду автомобілю "Volkswagen Passat", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завданий збиток.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За змістом статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з частинами четвертою і вісімнадцятою статті 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ,,Toyota Land Cruiser", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована у ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" за полісом №АС/0918692, тому саме відповідач є особою, відповідальною за завдані збитки.

Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/0918692 встановлена франшиза в розмірі 1000,00 грн.

Отже, господарські суди обґрунтовано визнали, що Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Таким чином, висновок господарських судів про те, що виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору, ПАТ ,,СК ,,АХА Страхування" набуло права зворотної вимоги до ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" у сумі страхового відшкодування в розмірі 13 818, 09 грн - у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи, є обґрунтованим і законним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва 19 лютого 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28 квітня 2015 року у справі за № 910/29084/14 - без змін.

Головуючий, суддя М. Остапенко
Суддя П. Гончарук
Суддя Л. Стратієнко