УХВАЛА

22.06.2015Справа № 910/8903/15

за позовом: Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», м.Одеса

до відповідача: Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях», м.Київ

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 172 346,40 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Струкова К.О. - по дов.; Павленко А.В. - по дов.

від відповідача: Мусієнко О.В. - по дов.

від Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»: Екгардт В.А.

Позивач, Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт», м.Одеса звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до відповідача, Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях», м.Київ про:

- зобов'язання Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» підписати наданий Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» акт №1 від 03.01.2014р. на суму 246 520,80 грн. згідно договору №КД-18844 від 25.12.2014р.;

- стягнення заборгованості в сумі 172 346,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилався на неналежне виконання Державним підприємством водних шляхів «Укрводшлях» умов договору №КД-18844 від 25.12.2014р. в частині прийняття та оплати послуг з буксирування. Одночасно, під час розгляду спору у судовому засіданні 22.06.2015р. представником позивача зазначено, що кількість затраченого на виконання умов договору часу була обумовлена специфікою діяльності з морського буксирування, технічними можливостями буксира та погодними умовами.

Відповідач у відзиві №ПР/10-08/50 від 28.04.2015р. проти задоволення позовних вимог надав заперечення з огляду на те, що умовами укладеного між сторонами правочину було передбачено вартість послуг в розмірі 74 174,40 грн., які і було сплачено замовником. Наразі, на думку вказаного учасника судового процесу, збільшення розміру плати з урахуванням фактично затраченого часу на буксирування є необґрунтованим. До того ж, відповідачем наголошено, що всупереч умовам укладеного між сторонами правочину несамохідний плавзасіб №КД-18844 від 25.12.2014р. було забрано не від причалу, а від прийомного буя, транспортування предмету буксирування до якого потягло за собою додаткові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно із положеннями ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз» судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч.2 п.2 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи».

Як вказувалось вище, обґрунтовуючи поданий позов, позивач посилається на неналежне виконання Державним підприємством водних шляхів «Укрводшлях» умов договору №КД-18844 від 25.12.2014р. в частині прийняття та оплати послуг з буксирування. Одночасно, як зазначає позивач, затрачений на виконання умов договору час був обумовлений специфікою діяльності з морського буксирування, погодними умовами та технічними можливостями буксира, що з урахуванням необхідності забезпечення вимог стосовно безпеки буксирування стало підставою для збільшення кількості годин надання відповідних послуг.

Одночасно, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначив про узгодженість між сторонами правочину вартості послуг на рівні 74 174,40 грн., які і було сплачено замовником. Наразі, на думку вказаного учасника судового процесу, збільшення розміру плати з урахуванням фактично затраченого часу на буксирування є необґрунтованим. До того ж, відповідачем наголошено, що всупереч умовам укладеного між сторонами правочину несамохідний плавзасіб №КД-18844 від 25.12.2014р. було забрано не від причалу, а від прийомного буя, транспортування предмету буксирування до якого потягло за собою додаткові витрати.

Отже, фактично під час розгляду спору між сторонами виник спір щодо технічної можливості буксирування несамохідного плавзасобу відповідача безпосередньо від причалу, а не від прийомного буя, а також стосовно дійсної кількості часу, що є об'єктивно необхідною для виконання буксирування землесосу «Дніпровський -5» за маршрутом п.Білгород-Дністровський, Одеська область, - Одеська область, ОСП «Судоверфь «Україна».

Наразі, обставини щодо об'єктивної кількості годин, яку слід було витратити позивачу для виконання своїх обов'язків за договором №КД-18844 від 25.12.2014р. в частині здійснення буксирування, та можливість забирання предмету буксирування від відповідного пункту порту Білгород-Дністровський, входять до предмету доказування по даній справі, а тому повинні бути досліджені господарським судом з метою винесення обґрунтованого та повного рішення.

Разом з цим, для з'ясування вказаних обставин є необхідним застосування відповідних методів та методик дослідження технічних можливостей , що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців.

Під час розгляду спору у судовому засіданні 22.06.2015р. представниками обох сторін призначення по справі судової експертизи було визнано обґрунтованим та необхідним для з'ясування всіх обставин справи. Позицію стосовно необхідності призначення по справі судової експертизи також було висловлено позивачем у заяві №20/2-1024 від 19.06.2015р. та відповідачем у заяві ПР/10-08/67 від 22.06.2015р.

Відповідно до ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Виходячи зі змісту листа №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз», вирішуючи питання про призначення судової експертизи, господарському суду необхідно витребувати у сторін пропозиції стосовно конкретних державних спеціалізованих експертних установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але має враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення експертного дослідження.

За змістом п.5 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

Згідно з п.3 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду, у процесі підготовки справи до розгляду суддя не позбавлений можливості, викликавши представників сторін, з'ясувати їх думку щодо питань, які слід поставити перед експертом.

Під час розгляду спору у судовому засіданні 20.05.2015р. сторонам було запропоновано надати пропозиції стосовно запитань, що слід поставити на вирішення судової експертизи.

У заяві №20/2-1024 від 19.06.2015р. позивачем було запропоновано наступні запитання:

1.Чи була технічна можливість у буксира «Бугаз» у період з 03.01.2015р. по 05.01.2015р. здійснити приймання землесосу «Дніпровський-5» біля причалу в порту Білгород-Дністровський для подальшого буксирування до порту Одеса?

2.Наскільки виправдані дії та затрачений на роботу час капітана буксира «Бугаз» під час здійснення буксирування землесосу «Дніпровський-5» у період з 03.01.2015р. по 05.01.2015р. з порто пункту Бугаз до порту Одеса при аналогічних метео умовах та обмеженості глибин Білгород-Дністровського порту?

3.Скільки становить вартість робіт буксира «Бугаз» за здійснення буксирування землесосу «Дніпровський-5» у період з 03.01.2015р. по 05.01.2015р. відповідно до тарифів, діючих на момент надання послуг в Одеському порту?

Відповідач у заяві ПР/10-08/67 від 22.06.2015р. на вирішення судовому експерту запропонував поставити наступні запитання:

1.Яка оголошена глибина на підхідному каналі Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» в період виконання робіт з буксировки по договору №КД-18844 від 25.12.2014р. між Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» та Державним підприємством водних шляхів «Укрводшлях»?

2.Чи була технічна можливість у буксира «Бугаз» у період виконання буксировки по договору №КД-18844 від 25.12.2014р. здійснити приймання землесосу «Дніпровський-5» біля причалу в порту Білгород-Дністровський для подальшого буксирування до порту Одеса:

- при повному завантаженні водою та паливно-мастильними матеріалами;

- при мінімальному завантаженні водою та паливно-мастильними матеріалами.

3.Скільки становлять фактичні витрати буксира «Бугаз» на буксирування землесосу «Дніпровський-5» у порівнянні з розрахунковими до порто пункту «Бугаз» та в зворотному напрямку до порту Одеса?

4.Яка була врахована відстань в розрахунках по буксировці землесосу «Дніпровський-5» буксиром «Бугаз» із порту Одеса до порту Білгород-Дністровський по договору №КД-18844 від 25.12.2014р.: до порту Білгород-Дністровський чи до порто пункту «Бугаз»?

5.Скільки становить вартість утримання буксира «Бугаз» в режимі перестою, враховуючи його технічні характеристики та портові тарифи, що діяли в період здійснення буксировки?

Як вже зазначалось, суд не обмежений при визначенні кола питань, які повинні бути поставлені на вирішення судового експерта, тими питаннями, які запропоновані учасниками судового процесу та зобов'язаний максимально конкретно визначити такі питання в ухвалі.

Згідно з ч.3 ст.41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судову експертизу» особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань. Положеннями ч.4 ст.7 вказаного Закону визначено, що для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Пунктом 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

Згідно п.7 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» за приписами частини другої статті 9 і частини четвертої статті 7 Закону для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, суд може доручити проведення судової експертизи іншим, крім атестованих судових експертів, фахівцям з відповідних галузей знань, але з обов'язковим дотриманням вимог законодавства щодо призначення судової експертизи.

У спільній заяві Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» та Державне підприємство водних шляхів «Укрводшлях», яка надійшла до суду 22.06.2015р., сторонами було запропоновано доручити проведення судової експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз за участю спеціалістів Державного підприємства «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України».

Враховуючи предмет та підстави позовних, а також специфіку знань, які слід застосувати для проведення судової експертизи по справі №910/8903/15, приймаючи до уваги встановлену зону обслуговування Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, з огляду на положення чинного законодавства та позицію Пленуму Вищого господарського суду України, суд дійшов висновку про доручення судової експертизи саме наведеній вище державній експертній установі із залученням відповідних фахівців Державного підприємства «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України».

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно з п.9 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначається, зокрема, сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи.

За змістом п.23 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, за висновками суду, саме позивач є заінтересованою стороною в проведенні судової експертизи, а отже, обов'язок з її оплати покладається на Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт».

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.41, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судову експертизу по справі №910/8903/15 за позовом Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», м.Одеса до Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях», м.Київ про зобов'язання вчинити дії та стягнення заборгованості в сумі 172 346,40 грн.

На вирішення експерту поставити наступні питання:

1. Чи була технічна можливість у буксира «Бугаз» у період з 03.01.2015р. по 05.01.2015р. здійснити приймання землесосу «Дніпровський-5» біля причалу в порту Білгород-Дністровський для подальшого буксирування до порту Одеса, а не біля приймального буя порту Білгород-Дністровський?

2. Чи була об'єктивно необхідною витрачена Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» кількість часу (56 годин 20 хвилин - від початку оформлення відходу в порту Одеса до оформлення приходу в порту Одеса) на буксирування землесосу «Дніпровський-5» на замовлення Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» відповідно до умов договору №КД-18844 від 25.12.2014р. з урахуванням погодних умов у період з 03.01.2015р. по 05.01.2015р., технічних характеристик буксира «Бугаз» і землесосу «Дніпровський-5», правил безпеки руху морського транспорту, а також інших факторів, які об'єктивно існували у вказаний період та не залежали від волі та бажання сторін? Якщо ні, то яка кількість часу була об'єктивно необхідною для здійснення вказаного буксирування?

Проведення судової експертизи по справі №910/8903/15 доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз (65026, Одеська обл., м.Одеса, вул.Ланжеронівська, буд.21) із залученням спеціалістів Державного підприємства «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України» (65026, Одеська обл., м.Одеса, вул.Ланжеронівська, буд.15-А).

Попередити експертів, які будуть проводити судову експертизу, про необхідність проведення експертизи у відповідності до Закону України «Про судову експертизу» та про кримінальну відповідальність у разі дачі неправдивих висновків, передбачену ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України.

Зобов'язати учасників судового процесу не перешкоджати при проведенні судової експертизи.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт».

Зобов'язати Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз згідно із ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України направити сторонам у справі копію висновку судової експертизи, призначеної даною ухвалою, а також провести експертизу у строки, передбачені підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Суддя М.О.Любченко