ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2015 р.Справа № 911/5680/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК", м. Київ
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалоптторг-Х", смт. Високий; 2) Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Леінарт Трейдінг Лімітед" (Leinart Trading Limited), Лондон
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - Свистуна С.Я. довіреність №159/03 від 05.06.15 р.;

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "БРОКБІЗНЕСБАНК" (позивач) звернувся до господарського суду Київської області із позовною заявою до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалоптторг-Х", смт. Високий; 2) Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Леінарт Трейдінг Лімітед" (Leinart Trading Limited), в якій позивач просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за договором №В-090813/14 врахування простих векселів від 09.08.13 р. в загальному розмірі 671605479,36 грн., яка складається з: 600000000,00 грн. - заборгованість за векселями, 71605479,36 грн. - процентів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.12.14 р. вищевказану позовну заяву було направлено за встановленою підсудністю до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 січня 2015 року прийнято позовну заяву до розгляду. Порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на "16" березня 2015 р. о(об) 10:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 березня 2015 року розгляд справи було відкладено на 03 червня 2015 року о 10:00.

02 червня 2015 року від позивача надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні по справі в режимі відеоконференції, проведення якої доручити господарському суді міста Києва

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 червня 2015 року розгляд справи відкладено на "26" червня 2015 р. о 11:00. Задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" про його участь у наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції під час розгляду господарським судом Харківської області справи № 911/5680/14. Забезпечення проведення відеоконференції за участю Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" по справі № 911/5680/14 доручено Господарському суду м. Києва.

Присутній представник позивача у судовому засіданні в режимі відео - конференції позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити. Надав через канцелярію господарського суду Харківської області 23 червня 2015 року заяву за вх.№25513, в якій позивач повідомляє суд проте, що 2-ий відповідач - Приватна компанія з обмеженою відповідальністю "Леінарт Трейдінг Лімітед" є ліквідованим, в підтвердження даних обставин позивачем надано рішення господарського суду Чернівецької області від 25.05.2015 р. у справі №926/41/15 за позовом ПАТ "Брокбізнесбанк" до відповідачів - ТОВ "Чернівці - СПТБТ" та ПРАТ "Леінарт Трейдінг Лімітед". У мотивувальній частині рішення зазначено, що 07.05.2015 р. на адресу суду надійшов лист від компетентного органу Великобританії щодо теперішнього стану ПРАТ "Леінарт Трейдінг Лімітед", в якому зазначається, що зазначена компанія з 17.06.2014 р. є ліквідованою.

За таких обставин, позивач просить прийняти до уваги факт ліквідації 2-го відповідача ПРАТ "Леінарт Трейдінг Лімітед".

Представник 1-го відповідача у судове засідання не з'явився. До господарського суду Харківської області 23 квітня 2015 року повернулась ухвала від 16 березня 2015 року про відкладення розгляду справи, яка була направлена на адресу відповідача: смт. Високий, вул. 1-го Травня, 19, з відміткою пошти: зі спливом терміну зберігання.

Представник 2-го відповідача у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачі були повідомлені належним чином, про розгляд справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено наступне.

09.08.2013 р. між позивачем та 2-им відповідачем (векселедержателем) було укладено договір №В-090813/14 врахування простих векселів (далі по тексту - договір).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі пункту 1.1. позивач зобов'язався прийняти та оплатити прості векселі, а 2-ий відповідач зобов'язався передати прості векселі, згідно реєстру, які містяться у матеріалах справи. Загальна номінальна вартість простих векселів, що враховуються становить 600000000,00 грн. та 12% (дванадцять відсотків) (пункт 1.2. Договору). Вартість врахування простих векселів становить 600 000 000,00 грн.

Порядок розрахунків був визначений наступним чином.

За пунктом 2.1. договору передача простих векселів здійснюється 2-им відповідачем протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання цього договору. Векселі передаються шляхом здійснення 2-им відповідачем на зворотній частині простих векселів індосаменту на ім'я банку та фізичної передачі їх банку. Передача векселів оформлюється актом приймання-передачі простих векселів. Згідно пункту 2.2. договору право власності на прості векселі переходить до банку з моменту підписання акту приймання-передачі простих векселів.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", індосамент - передавальний напис на ордерному цінному папері, що посвідчує перехід прав на цінний папір та прав за цінним до іншої особи в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 4 статті 4 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", право власності на ордерний цінний папір переходить іншій особі шляхом вчинення на ордерному цінному папері передавального (індосаменту). Індосамент може бути бланковим - без зазначення особи, стосовно якої повинні бути виконані зобов'язання, або ордерним - із зазначенням такої особи.

2-ий відповідач на зворотній частині простих векселів здійснив індосамент на ім'я банку, передав позивачу прості векселі згідно додатку до договору, що підтверджується актом приймання - передачі простих векселів. Таким чином до позивача перейшло право власності на прості векселі.

Відповідно ч.1 ст. 194 Цивільного кодексу України, цінним папером є документ встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право і визначає взаємовідносини між особою, яка його розмістила (видала), і власником та передбачає виконання зобов'язань згідно з умовами його розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають з цього документа, іншим особам.

Згідно ч. 1 ст. 195 Цивільного кодексу України, що групами цінних паперів, які можуть знаходитись в цивільному обороті на території України, є пайові, боргові, товаророзпорядчі, похідні, а також інші групи цінних сів, передбачені в законі.

Пунктом 2 частини 5 статті 3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено, що боргові цінні папери - цінні папери, що посвідчують відносини позики і передбачають зобов'язання емітента сплатити у вчений строк кошти відповідно до зобов'язання. До боргових цінних паперів відносяться, зокрема, векселі.

Згідно частини 1 статті 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Особливості видачі та обігу векселів; здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов'язань та стягнення за векселями визначаються законом (частина З статті 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок").

Законом України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі" Верховна Рада України постановила приєднатися від і України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції.

Відносини, пов'язані з обігом векселів в Україні регулюються Законом України "Про обіг векселів в Україні", стаття 1 якого зазначає "Законодавство України про обіг векселів складається із Женевської конвенції 1930року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із Женевської конвенції 1930р. про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", Женевської конвенції 1930р." про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України "Про цінні папери і Фондову біржу", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі". Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів", цього Закону та інших прийнятих згідно з ними актів законодавства України".

Разом з тим, вексельні правочини (у тому числі щодо видачі, акцептування (в тому числі в порядку посередництва), індосування, авалювання та оплати векселя) регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов'язання (статті 1-211, 215-236, 509-609 ЦК України).

У частині 2 статті 76 Уніфікованого закону зазначено, що простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред'явленням.

Статтею 77 Уніфікованого закону передбачено, до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів.

01.08.2014р. Банком був підписаний акт №А-010814/04 пред'явлення векселів до платежу, за яким векселедержатель пред'явив до оплати 1-му відповідачу 24 (двадцять чотири) простих векселів, які викладені у позовній заяві.

Відповідно до пункту 2 акту пред'явлення платіж за вищевказаними векселями на загальну суму 600000000 грн. та 12% річних за період з 08.08.2013р. по 15.08.2014р. включно в сумі 71 605 479,36 грн. Векселедавець повинен був здійснити 06.08.2014 р. Векселі були складені 08.08.2013р.

За приписом статті 34 Уніфікованого закону переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Акт пред'явлення був направлений позивачем 1-му відповідачу 01.08.2014р., про що свідчить експрес-накладна служби доставки "НОВА ПОШТА".

Таким чином, позивач дотримався строків пред'явлення векселів до платежу, як це передбачено Уніфікованим законом.

За приписом статті 43 Уніфікованого закону, держатель може використати своє право регресу проти індосантів, трасанта та інших зобов'язаних осіб при настанні строку платежу, якщо платіж не був здійснений.

Стаття 44 Уніфікованого закону передбачає, що відмова в акцепті або у платежі повинна бути підтверджена засвідченим автентичним документом (протест у неакцепті або у неплатежі).

Протест в неакцепті повинен бути здійснений протягом строку, визначеного для пред'явлення для акцепту. Якщо у випадку, передбаченому у першому абзаці статті 24, перше пред'явлення мало місце в останній день строку, то протест ще може бути здійснений наступного дня.

Протест у неплатежі за переказним векселем, який підлягає оплаті на визначену дату або у визначений строк складання чи від пред'явлення, повинен бути здійснений в один із двох робочих днів, які настають за днем, у який вексель підлягає оплаті. Якщо йдеться про вексель зі строком платежу за пред'явленням, то протест повинен бути здійснений у порядку для здійснення протесту у неакцепті, вказаному у попередньому абзаці.

У зв'язку із неотриманням платежу від векселедавця за актом пред'явлення, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Л.В. по всім векселям, які зазначені в Акті пред'явлення, 08.08.2014р. були складені протести про несплату векселів.

Частиною 1 статті 47 Уніфікованого закону передбачено, що всі трасанти, акцептанти, індосанти і особи, які забезпечують авалем платіж за переказним векселем, є солідарно зобов'язаними перед держателем.

Аналогічну норму викладено в частинах 1 та 2 статті 5 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" у яких зазначено, що особа, яка розмістила (видала) ордерний цінний папір, та індосанти за ним відповідають перед його законним володільцем солідарно, якщо інше не встановлено законом. У разі задоволення вимоги законного володільця ордерного цінного паперу про виконання посвідченого цим папером зобов'язання однією або кількома особами з числа тих, хто має такі зобов'язання, особи, що індосували цінний папір, набувають право зворотної вимоги (регресу) щодо інших осіб, які мають зобов'язання за цінним папером.

Відмова від виконання зобов'язання, посвідченого цінним папером, з посиланням на відсутність підстави зобов'язання або на його недійсність не допускається.

За частинами 1, 2 статті 70 Уніфікованого закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Позовні вимоги держателя до індосантів і до трасанта погашаються після закінчення одного року від дати протесту, здійсненого у встановлений строк, або від дати настання строку платежу, якщо є застереження "обіг без витрат".

На день подачі позову до суду зобов'язання сплатити суму в загальному розмірі 671605479,36 грн., яка складається із заборгованості за векселями 600000000,00 грн.; процентів 71605479,36 грн. 1-им та 2-им відповідачами виконано не було.

Відповідно ч. 1 ст. 198 Цивільного кодексу України, особа, яка розмістила (видала) ордерний цінний папір, та індосанти за ним відповідають перед його законним володільцем солідарно, якщо інше не встановлено законом. У разі задоволення вимоги законного володільця ордерного цінного паперу про виконання посвідченого цим папером зобов'язання однією або кількома особами з числа тих, хто зобов'язався за цінним папером, вони набувають право зворотної вимоги (регресу) щодо інших осіб, які зобов'язалися за цінним папером.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Чернівецької області від 25.05.2015 р. у справі №926/41/15 за позовом ПАТ "Брокбізнесбанк" до відповідачів - ТОВ "Чернівці - СПТБТ" та ПРАТ "Леінарт Трейдінг Лімітед" встановлено, що згідно листа Компетентного органу Великобританії ПРАТ "Леінарт Трейдінг Лімітед" з 17.06.2014 р. є ліквідованою.

Згідно ч.1 ст. 609 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до п. 6 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи вищенаведене та те, що 2-ий відповідач - ПРАТ "Леінарт Трейдінг Лімітед", як юридична особа на час розгляду справи ліквідована, суд вважає за необхідне в частині позовних вимог щодо 2-го відповідача Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Леінарт Трейдінг Лімітед" (Leinart Trading Limited), Лондон - провадження у справі припинити.

Згідно ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи вказані обставини та те, що 1-ий відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з 1-го відповідача заборгованості за простими векселями у розмірі 671605479,36 грн., яка складається із заборгованості за векселями 600000000,00 грн.; процентів 71605479,36 грн., правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані 1-им відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки 2-ий відповідач є ліквідованим, судові витрати у даній справі покладаються на 1-го відповідача, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 73080,00 грн. підлягають стягненню на користь державного бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалоптторг-Х" (62459, Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. 1-го Травня, б.19, ) на користь Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" (03057, м. Київ, пр-т Перемоги, 41, код 19357489) заборгованості за простими векселями:

1. Серія АА №2635316 від 08.08.2013;

2. Серія АА №2635317 від 08.08.2013;

3. Серія АА №2635318 від 08.08.2013;

4. Серія АА №2635319 від 08.08.2013;

5. Серія АА №2635320 від 08.08.2013;

6. Серія АА №2635321 від 08.08.2013;

7. Серія АА №2635322 від 08.08.2013;

8. Серія АА №2635323 від 08.08.2013;

9. Серія АА №2635324 від 08.08.2013;

10. Серія АА №2635325 від 08.08.2013;

11. Серія АА №2635326 від 08.08.2013;

12. Серія АА №2635327 від 08.08.2013;

13. Серія АА №2635328 від 08.08.2013;

14. Серія АА №2635329 від 08.08.2013;

15. Серія АА №2635330 від 08.08.2013;

16. Серія АА №2700723 від 08.08.2013;

17. Серія АА №2700724 від 08.08.2013;

18. Серія АА №2700725 від 08.08.2013;

19. Серія АА №2700726 від 08.08.2013;

20. Серія АА №2700727 від 08.08.2013;

21. Серія АА №2700728 від 08.08.2013;

22. Серія АА №2700729 від 08.08.2013;

23. Серія АА №2700730 від 08.08.2013;

24. Серія АА №2700731 від 08.08.2013;

що в загальному розмірі становить 671605479,36 грн., яка складається із заборгованості за векселями 600000000,00 грн.; процентів 71605479,36 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалоптторг-Х" (62459, Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. 1-го Травня, б.19, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 73080,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішення законної сили.

4. В частині позовних вимог щодо 2-го відповідача Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Леінарт Трейдінг Лімітед" (Leinart Trading Limited), Лондон - провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 01.07.2015 р.

Суддя Ю.В. Светлічний