ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року Справа № 910/27475/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 28.04.2015
у справі№ 910/27475/14 Господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк"
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбімаркет" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІТТ Менеджмент"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1. ОСОБА_4 2. ОСОБА_5
провизнання правочинів недійсними
за участю представників сторін:

позивача: Кузьмик Д.В., дов. від 24.04.2015 № 303

відповідача-1: Миронов І.Є., дов. від 06.10.2014 б/н

відповідача-2: Прокопенко Т.Ю., дов. від 01.04.2015 б/н

третьої особи-1: не з'явилися

третьої особи-2: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбімаркет" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІТТ Менеджмент" про визнання недійсними договору № 1/07.08.2014 про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні від 07.08.2014 та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08.08.2014, укладених Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбімаркет"; застосування наслідків недійсності вказаних договорів; зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІТТ Менеджмент" повернути Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Актив-Банк" оригінал Кредитного договору № 39.1.07/ІЖ-1 від 07.12.2007 та Договору іпотеки від 07.12.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2015 у справі № 910/27475/14 (суддя Якименко М.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 (колегія суддів у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Авдеєва П.В., Куксова В.В.), у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 у справі № 910/27475/14, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає про те, що судами попередніх інстанцій порушено пп. 3 п. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

До Вищого господарського суду України від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбімаркет" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІТТ Менеджмент" надійшли заперечення на касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк", в яких відповідачі просять залишити оскаржувані судові рішення без змін, касаційну скаргу без задоволення.

Сторони згідно з приписами статті 111-4 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак треті особи не скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 07.12.2007 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк" та ОСОБА_5 було укладено Кредитний договір № 39.1.07/ІЖ-1, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_5 кредит в розмірі 530000,00 доларів США.

З метою забезпечення зобов'язань позичальника за вищевказаним кредитним договором, 07.12.2007 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк" та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки.

01.11.2010 заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області солідарно стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заборгованість за Кредитним договором № 39.1.07/ІЖ-1 в розмірі 5104781,06 грн.

25.11.2011 відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_5 зазначених коштів.

06.03.2012 на стадії виконання судового рішення між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк" та ОСОБА_4 була укладена Мирова угода, яка затверджена ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.04.2012.

Відповідно до умов вказаної Мирової угоди заборгованість ОСОБА_4 складає 4000982,00 грн., яка підлягає сплаті протягом 24 місяців.

З огляду на невиконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язання за Мировою угодою, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23.12.2013 зобов'язано ОСОБА_4 виконати умови Мирової угоди від 06.04.2013 та сплатити на користь позивача суму 3144184,49 грн.

Як з'ясовано судами попередніх інстанцій, 07.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбімаркет" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк" було укладено договір про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні № 1/07.08.2014.

За умовами вказаного договору Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк", як первісний кредитор, за плату відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбімаркет", як новий кредитор, набуває права грошових вимог первісного кредитора за наступним Кредитним договором, та договорами, що забезпечують зобов'язання боржника за Кредитним договором, а саме:

1. Кредитним договором № 39.1.07/ІЖ-1 від 07.12.2007, з усіма змінами та доповненнями, що укладений між первісним кредитором та ОСОБА_5 (боржник);

2. Договором поруки № 39.1.07/ІЖ-1 від 07.12.2007 між первісним кредитором та ОСОБА_4;

3. Договором іпотеки між первісним кредитором та ОСОБА_4 від 07.12.2007, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Н.О., внесено в реєстр за № 674, згідно якого в іпотеку первісному кредитору передано чотирьохкімнатну квартиру, жилою площею 82,20 кв.м., загальною площею 139,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

08.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбімаркет" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк" укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, за яким до ТОВ "ФК "Арбімаркет" перейшли права іпотекодержателя за договором іпотеки від 07.12.2007, який укладено між первісним кредитором (ПАТ "КБ "Актив-Банк") та майновим поручителем ОСОБА_4, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Н.О., внесено в реєстр за № 674.

Судами першої та апеляційної інстанцій також встановлено, що 12.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбімаркет" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІТТ Менеджмент" було укладено договір про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні № 12/10-3, за умовами якого ТОВ "ФК "Арбімаркет" за плату відступило, а ТОВ "КУА "ІТТ-Менеджмент" набуло права грошових вимог за Кредитним договором № 39.1.07/ІЖ-1 від 07.12.2007.

15.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбімаркет" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІТТ Менеджмент" було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., внесено в реєстр за № 1583, за яким ТОВ "КУА "ІТТ-Менеджмент" набув права іпотекодержателя за Договором іпотеки від 07.12.2007, укладеного ПАТ "КБ "Актив-Банк" та ОСОБА_4.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.09.2014 № 545 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладу фізичних осіб прийнято рішення від 02.09.2014 № 79 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Актив-Банк", згідно з яким з 03.09.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "Актив-Банк" строком на 3 місяці з 03.09.2014 по 03.12.2014.

Предметом позову у справі є позовні вимоги про визнання недійсними вищевказаних договору № 1/07.08.2014 про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні від 07.08.2014 та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 08.08.2014, застосування наслідків недійсності вказаних договорів та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІТТ Менеджмент" повернути Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Актив-Банк" оригінал Кредитного договору № 39.1.07/ІЖ-1 від 07.12.2007 та Договору іпотеки від 07.12.2014.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк" не було дотримано приписів постанови Національного банку України від 26.06.2014 № 382/БТ, якою було заборонено здійснення операцій з активами банку та інших операцій, що потребували згоди Національного банку України, внаслідок чого були виведені активи з банку. Крім того, позивач вказує на те, що договори відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки укладені в порушення пп. 3 п. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", що є підставою визнання їх недійсними.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як передбачено п. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Згідно із пп. 3 п. 1 вказаного закону кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Пунктом 3 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" визначено, що цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Врахувавши, що відповідно до судових рішень кредитна заборгованість ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за кредитним договором № 39.1.07/ІЖ-1 від 07.12.2007 підлягає стягненню у гривнях, в бухгалтерському обліку банку ця заборгованість обліковується в гривні, курсова різниця не виникає та не відображається і Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" відступило право вимоги заборгованості за кредитним договором в гривнях, виходячи з того, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що квартира, яка є предметом іпотеки, використовується як місце постійного проживання майнового поручителя та він не має у власності інше нерухоме житлове майно, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, про відповідність оспорюваних договорів вимогам Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", у зв'язку із чим відсутні підстави для визнання недійсними вказаних договорів про відступлення права вимоги та застосування наслідків їх недійсності і витребування оригіналів документів.

Вказані висновки судів попередніх інстанцій відповідають встановленим фактичним обставинам справи і ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, зазначених висновків не спростовують та по суті зводяться до заперечень щодо здійсненої судами оцінки доказів у справі та намагання довести інші обставини, ніж встановлені судами попередніх інстанцій, в той час як згідно з вимогами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на встановлені обставини та з урахуванням наведених приписів процесуального закону, касаційна інстанція, перевіривши відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні суду першої інстанції та постанові суду апеляційної інстанції, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 у справі № 910/27475/14, якою залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2015 у цій справі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 у справі № 910/27475/14 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя Л. Іванова

Судді Л. Гольцова

Т. Козир