ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"24" червня 2015 р. Справа № 911/3093/14

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 08.09.2014 р.), ОСОБА_2 (наказ № 17-К від 29.03.2012 р.);

від відповідача: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за заявою Державного підприємства „Регіональні електричні мережі, м. Вишгород

про відстрочку та розстрочку, зупинення виконання рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р.

у справі № 911/3093/14

за позовом Публічного акціонерного товариства „Київсільелектро, м. Київ

до Державного підприємства „Регіональні електричні мережі, м. Вишгород

про стягнення 2 017 585, 44 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.05.2015 р. до канцелярії суду від відповідача надійшла заява № 02/712 від 22.05.2015 р. про відстрочення виконання рішення та зупинення стягнення, у якій він просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р. у справі № 911/3093/14 на один рік та розстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р. у справі № 911/3093/14 рівними частинами протягом одного року і зупинити стягнення на підставі виконавчого документа.

В обґрунтування своєї заяви відповідач зазначає, що на сьогоднішній день майновий та фінансовий стан підприємства є вкрай складним через неналежне виконання зобовязань споживачами вугледобувними підприємствами, що знаходяться у Донецькій та Луганській областях, а відстрочення виконання рішення суду дасть змогу подолати наслідки економічної кризи, налагодити нормальну роботу підприємства та поступово розрахуватися з наявними заборгованостями.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.06.2015 р. прийнято до розгляду заяву відповідача - ДП „Регіональні електричні мережі про відстрочку та розстрочку, зупинення виконання рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р. у справі № 911/3093/14 за позовом ПАТ „Київсільелектро до ДП „Регіональні електричні мережі про стягнення 2 017 585, 44 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 24.06.2015 р.

24.06.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання № 8-53 від 24.06.2015 р., у якому він просить суд відкласти розгляд заяви про відстрочку та розстрочку, зупинення виконання рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р. на іншу дату у звязку із наявністю із позивачем переговорів щодо можливості укладення мирової угоди в частині строків виконання рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р.

24.06.2015 р. у судовому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували вказані у клопотанні обставини щодо наявності між сторонами переговорів щодо можливості укладення мирової угоди в частині строків виконання рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р. Крім того, директор ПАТ „Київсільелектро ОСОБА_2 у судовому засіданні категорично заперечував можливість укладення із відповідачем мирової угоди щодо відстрочення і розстрочення виконання рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р. Також, суд вважає, що факт укладення чи неукладення між сторонами мирової угоди на стадії виконання судового рішення не перебуває у будь-якій залежності від вирішення судом питання про відстрочення і розстрочення виконання рішення суду і відповідно ймовірність її укладення між сторонами не перешкоджає вирішенню даного питання.

Крім того, у судовому засіданні представники позивача надали відзив б/н від 24.06.2015 р. на заяву про відстрочення виконання рішення суду, у якому позивач просить суд відмовити відповідачу у задоволенні заяви про відстрочку та розстрочку, зупинення виконання рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р., усні пояснення щодо своїх заперечень проти заяви, просили суд відмовити в задоволенні заяви повністю з підстав, зазначених у відзиві на заяву відповідача про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява відповідача про відстрочку та розстрочку, зупинення виконання рішення суду не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Київської області від 24.09.2014 р. у справі № 911/3093/14 за позовом ПАТ „Київсільелектро до ДП „Регіональні електричні мережі про стягнення 2 017 585, 44 грн позов задоволено частково і присуджено до стягнення з ДП „Регіональні електричні мережі на користь ПАТ „Київсільелектро 1 610 203, 87 грн основної заборгованості та судові витрати 32 204, 07 грн судового збору, прийнято відмову ПАТ „Київсільелектро від позову до ДП „Регіональні електричні мережі в частині позовної вимоги про стягнення з ДП „Регіональні електричні мережі штрафу у розмірі 112 714, 27 грн і припинено провадження у справі у цій частині, відмовлено в задоволенні інших позовних вимог, вирішено повернути ПАТ „Київсільелектро з Державного бюджету України судовий збір, внесений в більшому розмірі, ніж встановлено законом, у розмірі 3 718, 14 грн, перерахований (сплачений) за платіжним дорученням № 10444 від 21.07.2014 р.

04.11.2014 р. на виконання вказаного рішення судом було видано відповідний наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 р. рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р. у справі № 911/3093/14 залишено без змін та відстрочено виконання рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р. у справі № 911/3093/14 до 01.09.2015 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2015 р. скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 р. у справі № 911/3093/14 в частині відстрочки виконання рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р., відмовлено в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Пунктом 7.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України передбачено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Пунктом 7.1.2. цієї ж постанови передбачено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Пунктом 7.2. цієї ж постанови передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ст. ст. 33, 121 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду у даній справі або роблять його неможливим, а саме відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо, що в свою чергу могло б бути підставою у відповідності до положень ст. 121 Господарського процесуального кодексу України для реалізації судом права на відстрочку та розстрочку виконання вищевказаного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач обґрунтовує можливість виконання рішення суду від 24.09.2014 р. у справі № 911/3093/14 шляхом відстрочення його виконання на один рік та розстрочення його виконання рівними частинами протягом одного року.

У своїй заяві про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду відповідач не зазначив обставини і не обґрунтував та не надав відповідні належні та допустимі докази можливості виконання рішення суду саме відповідно до запропонованого моменту один рік після відстрочки виконання рішення суду та саме відповідно до запропонованого ним графіку погашення заборгованості - розстрочення його виконання рівними частинами протягом одного року.

Крім того, відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, що б підтверджували вжиття ним заходів по врегулюванню питання відстрочення та розстрочення виконання рішення суду із самим позивачем.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та те, що відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, що відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували неможливість виконання рішення суду у інший спосіб, ніж виконання відповідачем рішення суду шляхом перерахування позивачу грошових коштів, що відповідачем не зазначено обставини і не обґрунтовано можливість виконання рішення суду саме відповідно до запропонованого моменту один рік після відстрочки виконання рішення суду та саме відповідно до запропонованого ним графіку погашення заборгованості - розстрочення його виконання рівними частинами протягом одного року, що відповідач не вживав будь-яких заходів по врегулюванню питання відстрочення та розстрочення виконання рішення суду із самим позивачем, що сторони не дійшли згоди щодо відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, то у суду відсутні правові підстави для реалізації його права на відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, а тому суд дійшов висновку про залишення заяви відповідача про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду без задоволення.

Що стосується заяви відповідача про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, то у відповідності до положень ст. ст. 121, 121-1 та інших статтей Господарського процесуального кодексу України у суду відсутні будь-які правові підставі і процесуальні повноваження для вжиття такого заходу на даній стадії процесу, а тому суд дійшов висновку про залишення заяви відповідача про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви № 02/712 від 22.05.2015 р. (вх. № 12348/15 від 26.05.2015 р.) Державного підприємства „Регіональні електричні мережі про відстрочку та розстрочку, зупинення виконання рішення господарського суду Київської області від 24.09.2014 р. у справі № 911/3093/14.

Суддя В.М.Бацуца