ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 910/25395/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.,

Татькова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 10 березня 2015 року

у справі № 910/25395/13

господарського суду міста Києва

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк"

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Газотрубні технології"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фереекспо"

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінек"

5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Перт"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1.Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ"

2.Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

про звернення стягнення на предмет застави, ціна позову - 899 352 280,49 грн.

за участю представників

позивача - Пономаренко Павло Іванович

відповідача - 1.не з'явився

2. Конопко Ігор Ігорович

3. Конопко Ігор Ігорович

4. не з'явився

5.не з'явився

третьої особи - 1.Павленко Олександр Миколайович

2. не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет застави, ціна позову 899 352 280,49 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22 квітня 2014 року (судді Шкурдова Л.М., Літвінова М.Є., Сташків Р.Б.) у справі №910/25395/13 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10 березня 2015 року (судді Руденко М.А., Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.) рішення господарського суду міста Києва від 22 квітня 2014 року у справі № 910/25395/13 змінено в частині та зазначено в резолютивній частині початкову ціну предмета застави для його подальшої реалізації та викладено в наступній редакції. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газотрубні технології" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології", Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррекспо", Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінек", Товариства з обмеженою відповідальністю "Перт" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк" 899352280,49 грн., в т.ч. 500686000,00 грн. заборгованості за простроченим кредитом; 273277379,61 грн. заборгованості за простроченими процентами; 45 568 152, 62 грн. пені; 57046190,05 грн. 3% річних; 22774558,21 грн. інфляційних втрат шляхом звернення стягнення на:

- 41690820 штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", загальною номінальною вартістю 10442705 грн., номінальна вартість однієї акції - 0,25 грн., форма випуску - документарна, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Газотурбінні технології" початкова вартість акцій станом на серпень 2014 року складає 3 559 796,83 грн.

- 200000000 штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" , загальною номінальною вартістю 50000000 грн., номінальна вартість однієї акції - 0,25 грн., форма випуску - документарна, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології" початкова вартість акцій станом на серпень 2014 року складає 17 077 125,51 грн.

- 88057869 штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", загальною номінальною вартістю 22014467,25 грн., номінальна вартість однієї акції - 0,25 грн., форма випуску - документарна, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Феррекспо" початкова вартість акцій станом на серпень 2014 року складає 7518876,40 грн.

- 184429513 штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" , загальною номінальною вартістю 46 107 378,25 грн., номінальна вартість однієї акції - 0,25 грн., форма випуску - документарна, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Промінек" початкова вартість акцій станом на серпень 2014 року складає 15747629,70 грн.

- 225844388 штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", загальною номінальною вартістю 22014467,25 грн., номінальна вартість однієї акції - 0,25 грн., форма випуску - документарна, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Перт" початкова вартість акцій станом на серпень 2014 року складає 19283864,79 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Не погоджуючись вищезазначеною постановою Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 22 квітня 2015 року скасувати та в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09 жовтня 2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" (позивач, позикодавець, тип якого відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" на підставі змін до статуту, зареєстрованих державним реєстратором Печерської районної в м. Києві держадміністрації 07 червня 2011 року, було змінено на (публічне акціонерне товариство) та ПАТ „АвтоКрАЗ" (яке є новим найменуванням Холдингової компанії "АвтоКрАЗ" у формі відкритого акціонерного товариства, заснованої згідно наказу Фонду державного майна України від 24 жовтня 1995 року № 33-АТ "Про створення холдингової компанії "АвтоКрАЗ" у відповідності до Закону України "Про господарські товариства" та Указу Президента України від 11 травня 1994 року № 224/94 "Про холдингові компанії, що створюються в процесі корпоратизації та приватизації" шляхом об'єднання в статутному капіталі контрольних пакетів акцій дочірніх підприємств та інших активів) (позичальник та/або третя особа 1), було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 205/31/2 (кредитний договір) (т.1 а.с.21).

За умовами вищезазначеного кредитного договору позивач зобов'язався надати на умовах цього договору, а позичальник зобов'язався отримати та належним чином використовувати - повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. (п.2.1 кредитного договору )

Додатковими договорами: № 1 від 28 жовтня 2008 року, № 2 від 13 лютого 2009 року, № 3 від 24 лютого 2009 року, № 4 від 23 квітня 2009 року, № 5 від 27 квітня 2009 року, № 6 від 03 червня 2009 року, № 7 від 12 червня 2009 року, № 8 від 13 жовтня 2009 року, № 9 від 18 грудня 2009 року, № 10 від 22 червня 2010 року вносилися зміни та доповнення до Кредитного договору. (т.1 а.с.31-41)

Пунктом 2.2 кредитного договору в редакції додаткового договору № 9 від 18 грудня 2009 року (т.1а.с.40) визначено, що кредит надається у вигляді мультивалютної відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 25 грудня 2012 року.

Сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 40 000 000,00 дол. США (п. 2.3 кредитного договору).

За умовами пп. 2.3.5 п. 2.3 кредитного договору в редакції додаткового договору № 9 від 18 грудня 2009 року, сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з графіком який зазначений в додаткові угоді № 9 (т.1 а.с.40 ).

Пунктом 2.4 кредитного договору визначено, що кредит надається позичальнику траншами з позичкового рахунку в безготівковому порядку на поповнення обігових коштів з погашенням кожного траншу не пізніше 365 днів з дати його надання.

Відповідно до пп. 2.7.1 п. 2.7 додаткового договору № 9 від 18 грудня 2009 року, починаючи з 01 грудня 2009 року проценти за користування кредитом розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 15 % річних, яка може бути змінена в порядку, визначеному цим договором.

Згідно з пп. 2.7.3 п. 2.7 додаткового договору № 9 від 18 грудня 2009 року сплата нарахованих процентів за період з 01 грудня 2009 року по 31 грудня 2010 року (включно) проводиться позичальником щомісячно у сумі процентів, яка розраховується з використанням процентної ставки на рівні 7 % річних. Залишок несплачених процентів, нарахованих за період з 01 грудня 2009 року по 31 грудня 2010 року підлягає до сплати, починаючи з 01 січня 2012 року щомісячно, рівними частинами у строк разом з відсотками, нарахованими за користування кредитними коштами за грудень 2011 року та протягом 2012 року.

За умовами пп. 5.3.2 п. 5.3 кредитного договору позичальник взяв на себе зобов'язання точно в строки, обумовлені цим Договором, погашати кредит та своєчасно у визначені цим договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих зобов'язань за цим договором на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

Відповідно до пп. 7.1.1 п. 7.1 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту, комісійних винагород та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язався сплатити на користь позикодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми платежу за кожний день прострочення.

Виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором забезпечено наступними договорами:

- договором застави акцій від 31 жовтня 2008 року № 205/31/2-24 (договір застави), укладеним між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ТОВ "Газотурбінні технології" (заставодавець), предметом якого є прості іменні акції в кількості 41 690 820 штук, загальною номінальною вартістю 10 442 705,00 грн., емітентом яких є Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" (т.1 а.с.42);

- договором застави акцій № 205/31/2-21 від 31 жовтня 2008 року (договір застави 2), укладеним між ПАТ "Державний ощадний банк України та ТОВ „Нові промислові технології" (заставодавець), предметом якого є прості іменні акції в кількості 200 000 000 штук, загальною номінальною вартістю 50 000 000,00 грн., емітентом яких є Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" (т.1 а.с.52);

- договором застави акцій № 205/31/2-22 від 31 жовтня 2008 року (договір застави 3), укладеним між ПАТ "Державний ощадний банк України та ТОВ "Феррекспо" (заставодавець), предметом якого є прості іменні акції в кількості 88 057 869 штук, загальною номінальною вартістю 22 014 467,25 грн, емітентом яких є Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" (т. 1 а.с.62);

- договором застави акцій № 205/31/2-23 від 31 жовтня 2008 року (договір застави 4), укладеним між ПАТ "Державний ощадний банк України та ТОВ "Промінек" (заставодавець), предметом якого є прості іменні акції в кількості 184 429 513 штук, загальною номінальною вартістю 46 107 378,25 грн, емітентом яких є Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ"(т.1 а.с.72);

- договором застави акцій № 205/31/2-25 від 19 березня 2009 року (Договір застави 5), укладеним між ПАТ "Державний ощадний банк України та ТОВ "Перт" (заставодавець), предметом якого є прості іменні акції в кількості 225 844 388 штук, загальною номінальною вартістю 56 461 097,00 грн., емітентом яких є Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ". (т.1 а.с.82)

За умовами п. 4.2 договорів застави заставодержатель вправі задовольнити за рахунок предмета застави свої вимоги у повному обсязі, який визначається заставодержателем самостійно на момент реалізації права застави, у тому числі, але не виключно, вимагати до сплати на користь заставодержателя: основної суми кредиту; процентів за користування кредитом; комісійної винагороди; нарахованих та несплачених на момент реалізації права застави штрафних санкцій за порушення зобов'язань за Кредитним договором (пеня, штраф); витрат, понесених заставодержателем у зв'язку із зверненням стягнення на предмет застави та його реалізації, у тому числі витрат на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інших документально підтверджених витрат заставодержателя, якщо вони будуть мати місце; спричинених заставодержателю збитків у повному обсязі.

Згідно п. 5.1 договорів застави заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь- який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання заставодавцем та/або позичальником будь-якого зі своїх обов'язків, передбачених цим Договором та/або Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих заставодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться (стане) недійсною.

Позивач зобов'язання за кредитним договором та додатковими угодами до нього не виконав в повному обсязі ( що не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні), проте станом на 13 листопада 2013 року, позичальник має наступну прострочену заборгованість перед позикодавцем за кредитним договором, яка виникла в період з 09 жовтня 2008 року по 12 листопада 2013 року включно: заборгованість за простроченим кредитом - 500 686 000,00 грн.; заборгованість за простроченими процентами - 273 277 379,61 грн.; пеня - 45 568 152,62 грн.; 3% річних - 57 046 190,05 грн.; інфляційні втрати - 22 774 558,21 грн., всього - 899 352 280,49 грн.(а.с. 185-211 том 1) Заперечень з приводу розміру боргу відповідачі та позичальник (третя особа 1) до матеріалів справи не надали.

У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, листом-вимогою АТ „Ощадбанк" від 03 лютого 2011 року № 26-10/106-751 (отримано Позичальником - 14 лютого 2011) позичальника було повідомлено про відкликання кредиту.(т.1 а.с.171).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в липні 2013 року позивачем на адресу відповідачів були направлені вимоги (а.с. 173-184 том 1) про погашення заборгованості за кредитним договором, які ними не виконані.

У зв'язку з тим, що відповідачами не були виконані зобов'язання щодо погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 205/31/2 від 09 жовтня 2008 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет застави.

Суд апеляційної інстанції погодився з такими висновками суду першої інстанції частково змінивши резолютивну частину постанови зазначивши початкову ціну предмета застави для його подальшої реалізації.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1, 4 ст. 20 Закону України "Про заставу" визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором; якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя.

Статтею 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може здійснюватися в т. ч. на підставі рішення суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання вимог зазначеної статті позивач надав докази реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмети забезпечувального обтяження (т.2 а.с.644-701)

Згідно ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

- опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

Враховуючи вищезазначені правові норми права, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що оскільки боржником публічним акціонерним товариством "АвтоКраз" не було погашено заборгованість за кредитним договором від 09 жовтня № 205/31/2 в розмірі 899 352 280,49 грн., то позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави, а саме акції: у кількості 41690820 штук, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Газотурбінні технології"; у кількості 200 000 000 штук, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології"; у кількості 88 057 869 штук, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Феррекспо"; у кількості 184 429 513 штук, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Промінек", у кількості 225 844 388 штук, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Перт", підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Приймаючи рішення у справі та дійшовши висновку про обґрунтованість позовних вимог банку, суд першої інстанції зазначені вимоги не врахував та в резолютивній частині рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" не зазначив початкову ціну предмета застави для його подальшої реалізації.

Суд апеляційної інстанції у зв'язку з не визначенням судом першої інстанції початкової вартості предмету застави, призначив у справі товарознавчу експертизу.

Відповідно до висновку експерта №10879/14-53 від 21 жовтня 2014 року (т.3 а.с.165) за результатами проведення судової експертизи :

Вартість акцій у кількості 41 690 820 штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", що складає 1,84 % статутного капіталу, загальною номінальною вартістю 10 442 705 грн., номінальна вартість однієї акції - 0,25 грн., форма випуску - документарна, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Газотурбінні технології" початкова вартість акцій станом на серпень 2014 року складає 3 559 796,83 грн.

Вартість акцій у кількості 200 000 000 штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", що складає 8,84 % статутного капіталу, загальною номінальною вартістю 50 000 000 грн., номінальна вартість однієї акції - 0,25 грн., форма випуску - документарна, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології" початкова вартість акцій станом на серпень 2014 року складає 17 077 125,51 грн.

Вартість акцій у кількості 88 057 869 штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", що складає 3,89 % статутного капіталу, загальною номінальною вартістю 22 014 467,25 грн., номінальна вартість однієї акції - 0,25 грн., форма випуску - документарна, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Феррекспо" початкова вартість акцій станом на серпень 2014 року складає 7518876,40 грн.

Вартість акцій у кількості 184 429 513 штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" , що складає 8,15 % статутного капіталу, загальною номінальною вартістю 46 107 378,25 грн., номінальна вартість однієї акції - 0,25 грн., форма випуску - документарна, що належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Промінек" початкова вартість акцій станом на серпень .2014 року складає 15747629,70 грн.

Вартість акцій у кількості 225 844 388 штук простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", що складає 9,98 % статутного капіталу, загальною номінальною вартістю 22 014 467,25 грн., номінальна вартість однієї акції - 0,25 грн., форма випуску-документарна, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Перт" початкова вартість акцій станом на серпень 2014 року складає 19283864,79 грн.

Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" про те, що експертом невірно визначено початкову ціну предмета застави для його подальшої реалізації.

Колегія суддів вважає доводи Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" обґрунтованими з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 41 Закону України "Про іпотеку", передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно ч.1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки: опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку"; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції приймаючи до уваги висновок експертизи не звернув увагу, що сторони в договорах іпотеки погодили вартість акцій, яка значно вище ніж встановлена експертом, а саме:

- за договором застави акцій від 31 жовтня 2008 року № 205/31/2-24 загальна номінальна вартість прості іменні акції в кількості 41 690 820 штук - становить 10 442 705,00 грн., тоді як за висновком експерта вона складає 3 559 796,83 грн.

- за договором застави акцій № 205/31/2-21 від 31 жовтня 2008 року загальна номінальна вартість прості іменні акції в кількості 200 000 000 штук - становить 50 000 000,00 грн., тоді як за висновком експерта вона складає 17 077 125,51 грн.

- за договором застави акцій № 205/31/2-22 від 31 жовтня 2008 року загальна номінальна вартість прості іменні акції в кількості 88 057 869 штук - становить 22 014 467,25 грн., тоді як за висновком експерта вона складає 7 518 876,40 грн.

- за договором застави акцій № 205/31/2-23 від 31 жовтня 2008 року загальна номінальна вартість прості іменні акції в кількості 184 429 513 штук - становить 46 107 378,25 грн., тоді як за висновком експерта вона складає 15 747 629,70 грн.

- за договором застави акцій № 205/31/2-25 від 19 березня 2009 року загальна номінальна вартість прості іменні акції в кількості 225 844 388 штук - становить 56 461 097,00 грн., тоді як за висновком експерта вона складає 19 283 864,79 грн.

Згідно абз. 4 п. 4.4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" від 24 листопада 2014 року, з урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Оскільки вартість акцій, які є предметом розгляду даного спору, зазначена в договорах значно вища від вартості акцій визначеної експертом та висновок експерта передує винесеній у справі постанові, то висновки судів попередніх інстанції щодо визначення вартості предмета іпотеки є передчасними та такими, що зроблені без належного з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у даній справі.

Метою касаційного перегляду справи є перевірка застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. З урахуванням вищезазначеного, а також зважаючи на те, що касаційна інстанція не має право встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази, а також враховуючи те, що прийняті у справі рішення та постанова не відповідають нормам чинного законодавства, вони підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Під час нового розгляду судам необхідно розглянути питання про призначення судової економічної експертизи з метою встановлення початкової вартості іпотечного майна на момент прийняття рішення у справі.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід прийняти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10 березня 2015 року та рішення господарського суду міста Києва від 22 квітня 2014 року скасувати.

3. Справу № 910/25395/13 передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді С. С. Самусенко

В. І. Татьков