ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2015 р.Справа № 922/3447/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону м. Харків в інтересах держави в особі : 1) Міністерства оборони України м. Київ; 2) Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків;
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєгол", м. Харків
про стягнення 3497199,06 грн.
за участю представників сторін:

прокурора - Волика О.Г. за наказом №208 о/с від 24.02.15 р.;

1-го позивача - Вельми І.О. довіреність №2200/340/д від 18.05.2015р.;

2-го позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі 1) Міністерства оборони України м. Київ; 2) Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєгол", в якій прокурор просить стягнути з відповідача неустойку згідно ст. 785 ЦК України за період з 10.10.12р. по 01.01.15р. у розмірі 3497199,06 грн., посилаючись на несвоєчасне повернення відповідачем нежитлового приміщення площею 10181,6 кв.м., військового містечка №122, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, х. Небоженко, що знаходилось у користуванні відповідача згідно договору оренди №06/2009/КЕВ від 11.11.2009 р., який укладено між 2-им позивачем та відповідачем.

Присутній представник прокуратури у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Присутній представник 1-го позивача позовні вимоги заявлені Військовим прокурором Харківського гарнізону підтримував та просив позов задовольнити. Надав через канцелярію господарського суду 26.06.15 р. письмові пояснення за вх.№26041, які долучені судом до матеріалів справи.

Представник 2-го позивача у судове засідання не з'явився. Надав через канцелярію господарського суду 23 червня 2015р. клопотання (вх. №25659) в якому він просить суд відкласти розгляд справи, у зв'язку з неможливістю прибуття у судове засідання.

Присутні представники у судовому засіданні прокуратури та 1-го позивача проти задоволення клопотання 1-го позивача заперечували та просили справу розглядати за наявними в ній матеріалами.

Вирішуючи це клопотання суд виходить з наступного. Згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

В даному разі на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів справи достатніх для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, тому суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання 2-го позивача про відкладення розгляду справи відмовити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали про порушення провадження у справі повноважному представнику відповідача 22.06.15 р.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, про дату та час розгляду справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників прокуратури та 1-го позивача господарським судом встановлено наступне.

11.11.2009р. між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків (орендодавець, далі по тексту - 2-ий позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Вєгол" (орендар, далі по тексту - відповідач) укладено договір оренди №06/2009/КЕВ м. Харків нежитлових приміщень площею 10 181,6 кв.м. військового містечка №122, що знаходиться за адресою: Харківська область. Харківський р-н, х. Небоженко (далі по тексту - договір).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 1.1 договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення в будівлях №1,2, З, 6, 8, 11, 12, 13, 23, 24, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36 військового містечка №122.

Вказані приміщення відповідно до вимог ст. 765 ЦК України були передані відповідачу згідно двостороннього акту прийому-передачі та у відповідності до акту інвентаризації орендованого майна.

Відповідно до ст.284 Господарського кодексу України, орендна плата е істотною умовою договору оренди.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

25.10.10р. між 2-им позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №14д/2010/КЕВ м. Харків до договору, якою встановлена сума орендної плати в розмірі 59500,00 грн.

01.01.11р. між 2-им позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №02д/2011/КЕВ м. Харків, згідно якої орендна плата встановлена в розмірі 54600,00 грн.

16.07.11 р. між 2-им позивачем та відповідачем укладена додаткова угода №07д/2011/КЕВ м. Харків згідно з якою орендна плата встановлена в розмірі 54895,32 грн.

22.07.11р. між 2-им позивачем та відповідачем укладена додаткова угода №19д/2011/КЕВ м. Харків, згідно з якою орендна плата встановлена в розмірі 51834,78 грн. з червня 2011 року.

02.04.12р. між 2-им позивачем та відповідачем укладена додаткова угода №10д/2011/КЕВ м. Харків, згідно з якою орендна плата встановлена в розмірі 64 039,68 грн. з лютого 2012 року.

Згідно п.10.1 договору, його укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 11.11.09р. по 10.10.12р. включно.

Листом №6009 від 04.10.12р. 2-ий позивач повідомив відповідача про те, що строк дії договору №06/2009/КЕВ м. Харків у зв'язку з існуванням значної заборгованості відповідача перед 2-им позивачем продовжений не буде.

Згідно п.10.9 договору, у разі припинення або розірвання договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем (відповідачем) орендодавцю (2-му позивачу).

Відповідно до п.10.10 договору, майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання акту приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря, а згідно п.10.11 цього ж договору, якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна. Орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення.

Після спливу строку договору представники 2-го позивача прибули за місцем розташування орендованих приміщень з метою їх повернення від орендаря за відповідним актом приймання-передавання. Однак, всупереч умовам договору, представниками відповідача було проігноровано процедуру передачі 2-му позивачу орендованого майна.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Частиною 1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

2-ий позивач направляв претензії ТОВ "Вєгол" стосовно повернення майна та сплати неустойки передбаченої умовами договору, однак відповідач на вказані претензії не відреагував.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач в порушення умов договору та вимог цивільного законодавства взяті на себе зобов'язання щодо повернення майна не виконав, тому суд вважає позовні вимоги прокурора про стягнення неустойки, яка за період з 10.10.12р. по 01.01.15р. складає 3497199,06 грн. обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду, оскільки прокурор звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 69943,99 грн. підлягають стягненню до державного бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 785 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєгол" (61003, м. Харків, пров. Соляниківський, б.4 Б-3, код 25187643, р/р 6051 в АТ "ОТП банк", м. Київ, код 25187643, МФО 300528) на користь Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61 код ЄДПРОУ 07923280,р/р 5404 у ГУДКС у Харківської області, МФО 851011) неустойку у розмірі 3497199,06 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєгол" (61003, м. Харків, пров. Соляниківський, б.4 Б-3, код 25187643, р/р 6051 в АТ "ОТП банк", м. Київ, код 25187643, МФО 300528) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 69943,99 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.06.2015 р.

Суддя Ю.В. Светлічний