ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 червня 2015 року Справа № 907/436/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок В.С.,
суддівСибіги О.М., Фролової Г.М.
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста", м. Червоноград, Львівська обл.
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 року
у справі господарського суду Закарпатської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста", м. Червоноград, Львівська обл.
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Ужгород
про стягнення 265 639,50 грн. заборгованості по оплаті за поставлений товар згідно договору купівлі-продажу № 107 від 02.01.2013 року

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 року у справі № 907/436/14 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Особливості процедури розгляду господарських справ в касаційному порядку передбачено розділом ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, відповідно до якого ставка судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, встановлена підпунктом "5" пункту 2 частини 2 статті 4 Закон України "Про судовий збір" і становить 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

При цьому, за приписами статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата встановлюється у місячному розмірі і на 01.01.2015 року становить 1218,00 грн.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що скаржник просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 року в частині відмови у стягненні 103 807, 40 грн. та прийняти в цій частині нове рішення про залишення такої вимоги без розгляду.

Тобто, колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що судовий збір має бути сплачено виходячи з суми 103 807, 40 грн.

Як вбачається з платіжного доручення № 3851 від 30.04.2015 року скаржником було сплачено судовий збір лише у розмірі 913,50 грн., а повинно бути сплачено 1038,07 грн.

Отже, суд касаційної інстанції відзначає, що судовий збір не було сплачено у повному розмірі.

За таких обставин, Вищий господарський суд України не може прийняти вказану касаційну скаргу до провадження і вона підлягає поверненню скаржнику на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України.

Крім того, за змістом статті 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Дотримання цього строку є обов'язковим для всіх учасників судового процесу.

Колегією суддів Вищого господарського суду України встановлено, що у відповідності до статті 110 Господарського процесуального кодексу України строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 року (повний текст постанови складено та підписано 01.12.2014 року) закінчився 22.12.2014 року, оскільки 21.12.2014 року припадало на вихідний день.

Проте, касаційну скаргу скаржником було подано лише 05.05.2015 року, тобто майже через півроку після прийняття оскаржуваної постанови, що підтверджується штампом поштового відділення зв'язку на конверті, а тому встановлений для оскарження судового акту строк було пропущено.

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 53 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і поновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Клопотання про поновлення процесуального строку повинно містити роз'яснення причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Однак, в тексті касаційної скарги товариство з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" просить поновити строк на касаційне оскарження і мотивує це тим, що скаржник звертався до Львівського апеляційного господарського суду із заявою про виправлення описки і роз'яснення оскаржуваної постанови і тим самим приймав міри для усунення допущеної помилки, що в свою чергу перешкоджало реалізації процесуального права на касаційне оскарження і дотриманню строків подання касаційної скарги.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на ту обставину, що постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 року (повний текст постанови складено та підписано 01.12.2014 року) сторонам було направлено 03.12.2014 року, тобто в межах встановленого строку на касаційне оскарження, і отримано скаржником вчасно, однак, скаржником не надано суду доказів неможливості подання касаційної скарги у встановлені процесуальним законом строки.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що уповноважений представник товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" - Сидор С.Б. за довіреністю, був присутній в судовому засіданні 25.11.2014 року, коли було оголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного господарського суду, а тому був обізнаний про результати розгляду справи судом і у скаржника було достатньо часу для подання касаційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що лише факт подання учасником процесу клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду поновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку для подання касаційної скарги з огляду на приписи частини першої статті 53 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку.

Поряд з цим, колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Отже, можливість вчасного подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 року залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Таким чином, виходячи з приписів процесуального закону касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 року не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню скаржнику на підставі п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 53, 86, 110, п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В:

1. Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 року у справі № 907/436/14 - відхилити.

2. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 року у справі № 907/436/14 повернути скаржнику.

Головуючий суддяВ.С. Божок

СуддіО.М. Сибіга

Г.М. Фролова