ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Справа № 904/7190/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Полянського А.Г.,

суддів Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: Адамчика Р.М. - директора

Костиріної С.В. дов.№7211-14 від 12.11.2014

прокурора: Клюге Л.М. - прокурора відділу ГПУ

розглянувши касаційні скарги Криворізької міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВЛ"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.03.2015

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВЛ"

про перегляд судового рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2013 у зв'язку з нововиявленими обставинами,

у справі №904/7190/13 Господарського суду Дніпропетровської області

за позовом Криворізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Криворізької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВЛ"

про стягнення 73 992 грн 64 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2014 (суддя Манько Г.В.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВЛ" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволено частково. Скасовано рішення від 03.12.2013 Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/7190/13 у зв'язку з нововиявленими обставинами щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕВЛ" орендної плати за період з 01.08.2010 року по 26.02.2013 року. Стягнуто з Криворізької міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю „СЕВЛ" судовий збір 884 грн. 90 коп. В решті вимог заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 (судді: Іванов О.Г., Подобєд І.М., Величко Н.Л.) рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2014 року у даній справі змінено шляхом викладення його резолютивної частини в наступній редакції:

"Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕВЛ" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - задовольнити частково.

Скасувати рішення від 03.12.2013 року Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/7190/13 у зв'язку з нововиявленими обставинами в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕВЛ" (50031, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Соціалістична, 4а; ідентифікаційний код 21885346) на користь Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Радянська, 1, ідентифікаційний код 33874388) заборгованості з орендної плати за період з 01.11.2011 року до 26.02.2013 року у сумі 36 748,58 гривень та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕВЛ" (50031, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Соціалістична, 4а; ідентифікаційний код 21885346) в доход державного бюджету України 854,40 гривень судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Радянська, 1, ідентифікаційний код 33874388) в доход державного бюджету України 854,40 гривень судового збору за подання позовної заяви.

В решті вимог заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили".

Постанова мотивована тим, що господарський суд не повно встановив обставини справи щодо дії рішення Криворізької міськради від 22.12.2004 №2494 та рішення Криворізької міськради від 14.05.2010 №3884 і разом з тим, помилково не вказав суми заборгованості. Щодо існування нововиявлених обставин, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішенням та постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю „СЕВЛ" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України, ст. ст. 14, 30 Закону України "Про оренду землі", просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник посилається на те, що умова укладеного між сторонами договору стосовно зміни розміру орендної плати у разі зміни грошової оцінки землі без укладення додаткової угоди, є такою що не відповідає вимогам закону, тому суди мали визнати укладений між сторонами договір недійсним в цій частині; крім того суди попередніх інстанцій неправомірно відхилили доводи заявника стосовно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі.

Криворізька міська рада також звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, просить судові рішення прийняті в результаті перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправомірно в якості нововиявленої обставини прийняли до уваги ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2014 у справі №2а-423/10/0408 стосовно періоду дії вищезазначених рішень Криворізької міської ради.

Розглянувши касаційні скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено:

27.11.08 між Криворізькою міською радою - орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕВЛ" - орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець на підставі рішення міської ради від 25.06.08 №2611 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення адміністративного будинку, яка знаходиться на вул. Соціалістична, 4а в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, площею 0,1659 га, кадастровий номер :04:405:001. Пунктом 5 договору сторони визначили, що договір укладено на 5 років.

Пунктом 11 названого договору сторони визначили, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахування її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженою Кабінетом Міністрів України формою, що заповнюється під час укладання або зміни умов договору чи продовження його дії, а пунктом 12 договору передбачили, що розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору у разі, в т.ч. зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2013 позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з 01.08.2010 по 31.03.2013 у розмірі 73992,64 грн. задоволено. При цьому суд першої інстанції, врахувавши умови договору оренди від 27.11.2008 та зміну нормативно грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", установив факт порушення відповідачем зобов'язань зі сплати орендних платежів у вказаних періоді та розмірі. Судом також враховано, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі №2а-423/10/0408 рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" визнано нечинним (на майбутнє), ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 у справі №2а-423/10/0408 роз'яснено, що вищезазначене рішення Криворізької міської ради може бути припинене тільки на бюджетний період 2014 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.03.2014, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2014, вищезазначене рішення господарського суду було залишене без змін.

За приписами ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. За результатами перегляду судового рішення приймається рішення - у разі зміни або скасування рішення.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Господарськими судами встановлено, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2014 року у справі №2а-423/10/0408, роз'яснено що:

- рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004р. №2494 поновило свою дію 01.11.2011р. та діяло до 26.02.2013 року;

- рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010 року поновило свою дію з 26.02.2013 року та діяло по 01.01.2014 року.

Таким чином, вищезазначеною ухвалою, яка також набрала законної сили, роз'яснено період дії рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010, отже встановлені істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі Товариству з обмеженою відповідальністю „СЕВЛ" на час розгляду справи, оскільки ухвалу винесено вже після набрання рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2013 року у справі №904/7190/13 законної сили.

А відтак, суди попередніх інстанцій правомірно взяли до уваги вказану нововиявлену обставину як істотну та прийняли відповідне судове рішення в порядку ст. 112 ГПК України.

При цьому суди попередніх інстанцій відхилили посилання заявника як на нововиявлені обставини:

- на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2014 року у справі №804/3315/14, якою встановлено: "Суд доходить висновку щодо перевищення повноважень відповідачем (Управління Держземагенства у м. Кривому Розі) в частині самостійного виготовлення довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.03.2012 р. за №1033/2/7, яка не передбачена жодним правовим актом.

- на подання прокуратури м. Кривого Рогу від 22.08.2013 р. за №61-445 вих. 13 на адресу начальника управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області, яким вимагалось усунути порушення щодо видачі довідок про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, видача яких не передбачена Переліком платних адміністративних послуг, які надаються Держземагенством та його територіальними органами. Вищевказане подання прокуратури м. Кривого Рогу було розглянуто управлінням Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області та усунено виявлені прокуратурою порушення вимог земельного законодавства та притягнуто винних осіб до дисциплінарної відповідальності, оскільки при прийнятті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2013 року у справі №904/7190/13, постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.03.2014 року у справі №904/7190/13 вже було надано оцінку законності застосування довідки Управління Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про нормативну грошову оцінку земельної ділянки при проведенні розрахунку орендної плати.

Щодо посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВЛ" на те, що умова укладеного між сторонами договору стосовно зміни розміру орендної плати у разі зміни грошової оцінки землі без укладення додаткової угоди, є такою що не відповідає вимогам закону, тому суди мали визнати укладений між сторонами договір недійсним в цій частині, то про цю умову договору заявнику було відомо з часу укладення договору, тобто ця обставина не може вважатися нововиявленою в розумінні змісту ст. 112 ГПК.

В силу ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням викладеного підстави для скасування оскаржених судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Криворізької міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВЛ" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 у справі №904/7190/13 - без змін.

Головуючий суддя Полянський А.Г.
Судді Мачульський Г.М.
Шаргало В.І.