РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015Справа №910/8677/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістичний центр "Бровари"
до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Е.В.А."
про спонукання укласти договір
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Мачульний О.І. (дов. б/н від 05.12.2014 року)
від відповідача Стефієнко І.М. (дов. № 91/2015/04/06-1 від 06.04.2015 року)
від третьої особине з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 16 червня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Логістичний центр "Бровари" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (надалі по тексту - відповідач) про спонукання укласти договір.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від укладення з позивачем договору про постачання електричної енергії до нежилої будівлі - будівлі цеху шести пустотних панелей, загальною площею 1 156,5 кв. м., розташованої у місті Києві по вул. Будіндустрії, 7, що належить позивача на праві власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2015 року порушено провадження у справі № 910/8677/15-г та призначено справу до розгляду на 12.05.2015 року.

08.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

12.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Е.В.А.". У поданому відзиві представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що укладення договору з відповідачем суперечитиме абзацу 4 пункту 6.18. Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), відповідно до якого, з новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема зазначених Правил та нормативно-технічних документів після розірвання договорів із споживачем, який звільняє приміщення.

У судовому засіданні 12.05.2015 року представник позивача не заперечив проти поданого клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Е.В.А.".

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання, у відповідності до вимог статті 27 Господарського процесуального кодексу України, залучає до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Е.В.А." (), оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 року розгляд справи було відкладено на 04.06.2015 року, у зв'язку з залученням до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Е.В.А." та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

Представник третьої особи в судове засідання 04.06.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 12.05.2015 року не виконав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У судовому засіданні 04.06.2015 року представник позивача надав додаткові документи по справі та клопотання про продовження строків розгляду спору.

Представник відповідача у судовому засіданні також надав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане сторонами 04.06.2015 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 04.06.2015 року винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи на 16.06.2015 року.

Представник третьої особи в судове засідання 16.06.2015 року не з'явився, про причини неявки суду невідомо, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні 16.06.2015 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

В судовому засіданні 16.06.2015 року представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2004 року між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Е.В.А." укладено договір про постачання електричної енергії № 2085124.

Відповідно до пункту 1. Договору № 2085124 від 18.02.2004 року постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача, що знаходяться за адресою м. Київ вул. Будіндустрії, 7.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Логістичний центр "Бровари" є власником нерухомого майна: нежилої будівлі - будівлі цеху шести пустотних панелей, загальною площею 1 156,5 кв. м., розташованої у місті Києві по вул. Будіндустрії, 7, що раніше належало на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Е.В.А."

Нежилу будівлю - будівлю цеху шести пустотних панелей, загальною площею 1 156,5 кв. м., розташованої у місті Києві по вул. Будіндустрії, 7 позивач придбав з електронних торгів, що підтверджується свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 1922 від 25.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Києвського міського нотаріального округу Похитайло О.О.

27.11.2014 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням № 14 про припинення постачання енергії. У повідомленні позивач зазначив, що у зв'язку з набуттям права власності на майно, що складається з нежилої будівлі - будівлі цеху шести пустотних панелей, загальною площею 1 156,5 кв. м., розташованої у місті Києві по вул. Будіндустрії, 7 повідомляє про зміну власника та про припинення постачання електричної енергії.

Листом № 34КД/522/738 від 09.12.2014 року відповідач повідомив позивача про те, що для укладення договору про постачання електроенергії споживач має надати електропостачальній організації відповідний перелік документів. Крім того, відповідач зазначив, що з новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України після розірвання договорів із споживачем, який звільняє приміщення. Відповідач не заперечував щодо укладення договору про постачання електричної енергії об'єкта за умови надання відповідних документів та припинення дії чинного договору згідно з чинним законодавством України.

Відповідач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Е.В.А." з листом від 31.12.2014 року про розірвання Договору про постачання електричної енергії від 18.02.2004 року № 2085124. До листа було додано два примірники додаткової угоди щодо врегулювання питання розірвання договору. Крім того, у листі було зазначено, договір вважатиметься розірваним тільки після сплати усіх видів платежів, підписання та скріплення печатками додаткової угоди з обох сторін.

Листом № 1 від 16.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Е.В.А." повідомило відповідача про те, що договірні відносини з ним залишаються не змінними.

Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою № 2 від 04.02.2015 року з пропозицією укласти договір про постачання електричної енергії на об'єкт, що знаходиться за адресою: м. Київ,вул. Будіндустрії, 7.

Відповідач листом від 06.03.2015 року № 42КД/012/546 повідомив позивача про те, що не має заперечень щодо укладення договору з позивачем за умови припинення дії чинного договору з Товариством з обмеженою відповідальністю "Е.В.А.".

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від укладення з позивачем договору про постачання електричної енергії до нежилої будівлі - будівлі цеху шести пустотних панелей, загальною площею 1 156,5 кв. м., розташованої у місті Києві по вул. Будіндустрії, 7, що належить позивача на праві власності.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що укладення договору з відповідачем суперечитиме абзацу 4 пункту 6.18. Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), відповідно до якого, з новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема зазначених Правил та нормативно-технічних документів після розірвання договорів із споживачем, який звільняє приміщення.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

У відповідності до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Взаємовідносини в сфері електроенергетики регулюються, зокрема, нормами ЦК України, ГК України, Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996, у редакції постанови НКРЕ від 17.05.2005 № 910 зі змінами та доповненнями (далі - ПКЕЕ), та іншими нормативно-правовими актами у сфері електроенергетики.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Пунктом 1.2 ПКЕЕ наведені наступні терміни та визначення:

договір про постачання електричної енергії - домовленість двох сторін (постачальник за регульованим тарифом і споживач), встановлює зміст та правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно законодавства України.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1 ст. 188 ГК України).

Згідно частини 1 статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 2 ст. 653 ЦК України передбачає, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України).

Відповідно до пункту 2.5. Договору у разі звільнення споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації (у тому числі шляхом банкрутства), відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення або закінчення терміну права користування на електроустановки споживач зобов'язаний повідомити постачальника за 20 діб до дня настання таких змін та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених цим Договором, до дня настання вищезазначених змін включно, а постачальник зобов'язаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення споживачем приміщення або закінчення терміну права користування на електроустановки.

Відповідно до абзацу 4 пункту 6.18. Правил користування електричною енергією (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 року № 910) з новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів після розірвання договорів із споживачем, який звільняє приміщення.

Матеріали справи свідчать про не погодження відповідачем припинення договору № 2085124 від 18.02.2004 року, тому позивач безпідставно вважає його припиненим.

Отже, виходячи із встановлених обставин, у суду відсутні правові підстави для спонукання відповідача укласти договір, враховуючи дію договору № 2085124 від 18.02.2004 року.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не представлено належних (первинних) доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а відтак матеріали справи не свідчать про порушення відповідачем прав позивача, що виключає можливість їх захисту в судовому порядку.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістичний центр "Бровари" задоволенню не підлягають.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістичний центр "Бровари" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.06.2015

Суддя С.В. Стасюк