ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Справа № 918/305/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Добролюбової Т.В. (доповідач)
суддівДанилової Т.Б., Швеця В.О.
розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 13.02.15
за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами Кузнецовського міського комунального підприємства
у справі№ 918/305/14 Господарського суду Рівненської області
за позовомПриватного акціонерного товариства "Рівнеліфт"
доКузнецовського міського комунального підприємства
простягнення
Розпорядженням Секретаря другої судової палати Вищого господарського суду України від 23.06.15 для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: Добролюбова Т.В. - головуючий, Данилова Т.Б., Швець В.О.

В судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: Варжель В.М.-голова правління, Солімчук І.М. представник за дов. від 02.02.15;

від відповідача: Саушкін Р.Ю.-директор наказ№55-к від 22.04.14, Діонісьєв І.М. представник за дов. від 17.02.15.

Приватним акціонерним товариством "Рівнеліфт" в березні 2014 року заявлений позов до Кузнецовського міського комунального підприємства про стягнення заборгованості в сумі 342 952, 02 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував на те, що відповідач відмовився підписувати акти здавання-приймання виконаних робіт з повного технічного обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації, виконаних за договором підряду № 290 від 01.12.11, укладеного між сторонами, у зв'язку чим у Кузнецовського міського комунального підприємства утворилась заборгованість за вказаним договором. При цьому, позивач посилався на приписи статей 625, 837, 853, 882 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України. У травні 2014 позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої Приватне акціонерне товариство "Рівнеліфт" просило стягнути з відповідача 173 736, 95 грн. боргу, яка прийнята судом до розгляду.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 03.06.14 (суддя Качур А.М.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.08.14 (судді: Миханюк М.В., Дужич С.П, Павлюк І.О.) та постановою Вищого господарського суду України від 14.10.14 (судді: Плюшка І.А., Мележик Н.І., Самусенко С.С.) позовні вимоги задоволено. Суд першої інстанції, з чим погодились і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що акти здавання-приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації за листопад 2012 року та за грудень 2012 року хоча і не підписані відповідачем, проте підтверджують виконання робіт зазначених в ньому. Крім того, суд вказав, що несвоєчасне направлення актів здавання-приймання виконаних робіт для підписання та оплати не звільняє Кузнецовське міське комунальне підприємство від покладених на нього договором підряду зобов'язань стосовно оплати за виконані роботи.

Кузнецовське міське комунальне підприємство звернулось до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення від 03.06.14 за нововиявленими обставинами, в якій заявник просив вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові. В обґрунтування заяви Кузнецовське міське комунальне підприємство посилалось на обставини відсутності зупинки ліфтів, без якої неможливе проведення їх ремонту. Дана обставина підтверджується відсутністю запису про зупинку ліфтів у журналі об'єднаної диспетчерської служби. На думку заявника, вказаний факт є нововиявленою обставиною в розумінні пункту 1 частини 2 статті 112 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ця обставина не була і не могла бути відома учасникам спору та суду на час розгляду справи і має істотне значення для справи, оскільки вона спростовує факти, покладені в основу судового рішення, зокрема, щодо стягнення вартості підрядних робіт за договором № 290 від 01.12.11, які фактично не виконані.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 17.12.14, ухваленого суддею Гудзенко Я.О. заяву Кузнецовського міського комунального підприємства про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 03.06.14 у даній справі задовольнив. Рішення Господарського суду Рівненської області від 03.06.14 у справі скасував та прийняв нове рішення про відмову у позові. Суд першої інстанції виходив з того, що по чотирьом ліфтам у Журналі періодичних оглядів і ремонтів ліфтів вказано про проведення місячного та квартального ремонтів, але у Журналі об'єднаної диспетчерської служби відомості про зупинку ліфтів для проведення таких ремонтів відсутні, Так, в журналі ліфта № 1583 зроблено записи про проведення у листопаді 2012 року місячного ремонту, а в грудні 2012 року - квартального ремонту, в той час як згідно даних Журналу об'єднаної диспетчерської служби, зупинки даного ліфта для проведення таких ремонтів не здійснювались, а відтак вказані ремонтні роботи позивачем не проводились. Суд зазначив, що обов'язок замовника оплатити вартість виконаних робіт виникає у нього за умови, що і підрядник виконав свої обов'язки повністю: робота виконана належним чином та в обумовлений строк або достроково у разі погодження на це замовника, а оскільки позивач на протязі листопада - грудня 2012 року не виконував свої договірні зобов'язання з повного технічного обслуговування ліфтів, висновки суду у рішенні від 03.06.14 у даній справі спростовуються встановленими фактами. Судове рішення обґрунтоване положеннями статті 854 Цивільного кодексу України та керуючись статтям 112, 113 Господарського процесуального кодексу України суд визнав наведені в заяві обставини нововиявленими.

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Крейбух О.Г. - головуючого, Юрчук М.І., Бучинська Г.Б., постановою від 13.02.15, перевірене рішення від 17.12.14 залишив без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" - без задоволення.

Приватне акціонерне товариство "Рівнеліфт" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення у справі скасувати, а матеріали справи направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи свої доводи скаржник вказує на порушення судами приписів статей 43, 112 Господарського процесуального кодексу України, статей 837, 852, 857 Цивільного кодексу України, п. 5.1. Положення про систему технічного обслуговування та ремонту ліфтів в Україні затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 10.047.2000 № 73, п. 9.7.10. Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів затвердженого наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 01.09.08 № 190, п. 2.3.2. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.05 № 76. Так, скаржник вказує на те, що відповідач, на момент розгляду даної справи, мав знати про обставини на які він посилається як на нововиявлені. Окрім того, того позивач зазначає, що відсутність запису у журналі об'єднаної диспетчерської служби, не має істотного значення для вирішення даного спору та не спростовує факту виконання позивачем своїх зобов'язань за договором підряду. Також, скаржник вказує, що чинним законодавством не передбачено обов'язку підрядника вносити відомості до Журналу об'єднаної диспетчерської служби.

Від Кузнецовського міського комунального підприємства надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому комунальне підприємство просить рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Добролюбової Т.В., та пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами регулюється Розділом ХІІІ Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Вказаною статтею визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, а саме: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, а саме, підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою, обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи; яка встановлюється на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами; на яку посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або яка могла бути встановлена судом у разі виконання вимог процесуального закону. Не може бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу ХІІІ Господарського процесуального кодексу України і виникнення нової або зміна обставини після вирішення спору. Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Як убачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Рівненської області від 03.06.14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.08.14 та постановою Вищого господарського суду України від 14.10.14, задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" до Кузнецовського міського комунального підприємства про стягнення 173 736, 95 грн., з тих підстав, що акти здавання-приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації за листопад 2012 та за грудень 2012 підтверджують факти виконання ремонту ліфтів, хоча і не підписані відповідачем. Як на підставу для перегляду рішення місцевого суду за нововиявленими обставинами заявник вказував на ту обставину, що ліфти не зупинялися для ремонту у спірний період, а в Журналі об'єднаної диспетчерської служби відсутні відомості по чотирьох ліфтах наявні у Журналі періодичних оглядів і ремонті ліфтів, зокрема в журналі ліфта № 1583 зроблено запис про проведення у листопаді 2012 місячного ремонту, а в грудні - квартального. Про вказані обставини заявник дізнався 10.11.14, а саме з моменту отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм-ЕКО" журналів заявок по ліфтах за період з 15.10.12 по 03.01.13. Задовольняючи заяву Кузнецовського міського комунального підприємства про перегляд рішення від 03.06.14 у даній справі за нововиявленими обставинами суди виходили з того, що обставини на які посилається заявник є підставою для перегляду рішення у справі за нововиявленими обставинами, оскільки вони мають істотне значення для справи та спростовують факти, покладені в основу судового рішення від 03.06.14, і не могли бути відомі заявникові на час вирішення спору. Переглядаючи рішення за нововиявленими обставинами суди установили, і це підтверджується матеріалами справи, що 01.12.11 Приватне акціонерне товариство "Рівнеліфт" (підрядчик) та Кузнецовське міське комунальне підприємство (замовник) уклали договір підряду № 290, відповідно до п. 1.1. якого підрядчик зобов'язується, в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, з використанням своїх матеріалів та устаткування, на свій ризик за завданням замовника, на його об'єктах виконати повне технічне обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації, а замовник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в Договорі, прийняти та оплатити їх. Пунктом 4.1.1. вказаного Договору сторони погодили, підрядник зобов'язаний своїми силами і засобами виконати роботи в обсягах і в строки, передбачені договором з врахуванням вимог, передбачених "Правилами будови і безпечної експлуатації ліфті", "Положенням про систему технічного обслуговування та ремонту ліфтів в Україні" та технологічними процесами, які розробляються та затверджуються підрядником, і здати роботи замовнику в стані, який відповідає нормативним актам та умовам договору. Так, при розгляді позову судами досліджені акти-рахунки здачі та прийомки робіт з технічного обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації за листопад 2012 року: № ОУЛ-001185, № ОУЛ-001186 та за грудень 2012 року: № ОУЛ-001290 № ОУЛ-001291 і встановлено, що зі сторони підрядчика Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" вказані акти підписано ОСОБА_11, повноваження якого на підписання актів не підтверджені. Згідно пункту 2.4. Положення про систему технічного обслуговування ліфтів в Україні, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 10.04.2000 року № 73 система технічного обслуговування та ремонту ліфтів передбачає виконання за графіком робіт з метою забезпечення безперебійної, безпечної роботи ліфтів, а також запобігання передчасного спрацювання обладнання і підтримання їх належного технічного стану. Пунктом 2.5. названого Положення передбачено, що система технічного обслуговування та ремонту ліфтів складається з регламентних робіт (РР), місячних (МР), квартальних (КР) ремонтів. Періодичність їх проведення: регламентні роботи - встановлюються спеціалізованою організацією; проведення місячного ремонту - не рідше одного разу в 31 день, для вантажних ліфтів - не рідше одного разу в 15 днів; проведення квартального ремонту - не рідше одного разу у три місяці. Згідно пункту 3.1. Положення для забезпечення безпечної та безперебійної роботи ліфтів система технічного обслуговування та ремонту ліфтів має такі форми технічного обслуговування: повне технічне обслуговування; часткове технічне обслуговування; технічне обслуговування за індивідуальними калькуляціями. Пунктом 3.2. Положення визначено, що повне технічне обслуговування включає регламентні роботи (РР), місячний ремонт (МР), квартальний ремонт (КР). При цьому непланові зупинки ліфтів, що виникають протягом доби, усуваються ліфтовою аварійною службою (ЛАС). Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що про проведення періодичних оглядів та ремонтів ліфтів представником підрядної організації робиться запис у Журналі періодичних оглядів і ремонтів ліфта, при цьому працівник, що проводить відповідний ремонт повідомляє диспетчерську службу замовника про зупинення відповідного ліфта, про що робиться запис у журналі об'єднаної диспетчерської служби. Відповідні дії працівників підрядника, що проводять ремонтні та регламентні роботи є обов'язковими, про що зазначено у Технологічних процесах на місячний та квартальний ремонт ліфтів підрядної організації затверджених посадовими особами позивача. Так, за записами у журналах періодичних оглядів і ремонтів ліфтів на 77 ліфтах позивачем у листопаді - грудні 2012 року (період, за який позивачем заявлялась наявність заборгованості) було проведено місячні ремонти ліфтів. В той же час, судами встановлено, що записи про проведення місячних ремонтів, які вносив позивач у журнали періодичних оглядів і ремонтів ліфтів у листопаді - грудні 2012 року, не відповідають записам про проведення таких ремонтів за листопад - грудень 2012 року, що містяться у Журналі об'єднаної диспетчерської служби, зокрема, записи щодо проведення місячних ремонтів в журналі об'єднаної диспетчерської служби - 07.11.12, 10.11.12, 24.11.12, 22.12.12, 31.12.12 - відсутні, а згідно даних позивача проводилися місячні ремонти у ліфтах, встановлених у м. Кузнецовську за адресами: м-н Будівельників, 21 п. 2, м-н Вараш, 6 п. 1, м-н Вараш, 24Б п. 2, м-н Вараш, 25 л. 2, м-н Вараш, 5 п. 2, м-н Вараш, 25 п. 1, м-н Перемоги, 5 п.4, м-н Перемоги, 5 п. 2, м-н Будівельників, 35 п. 1, м-н Будівельників, 25/1 л.3, м-н Вараш, 3 п. 4, м-н Будівельників, 34 п. 1. Судами установлено, що у зазначені дати проведення ремонтів, згідно записів підрядника, відповідні ліфти для проведення місячних ремонтів не зупинялися, а вказані ремонтні роботи позивачем відповідно не проводились. Так, у журналі періодичних оглядів і ремонтів ліфта за адресою м-н Вараш, 42 п. 1, запис про місячний ремонт ліфта у грудні 2012 року відсутній; по чотирьом ліфтам у журналах періодичних оглядів і ремонтів ліфтів вказано про проведення квартальних ремонтів, але у журналі об'єднаної диспетчерської служби зупинки ліфтів для проведення таких ремонтів не здійснювались, а в журналі ліфта № 1583 зроблено записи про проведення у листопаді 2012 року місячного ремонту, а в грудні 2012 року - квартального ремонту. Згідно даних журналу об'єднаної диспетчерської служби зупинки даного ліфта для проведення таких ремонтів не здійснювались. Отже судами встановлено, що позивач у листопаді-грудні 2012 року свої зобов'язання за договором від 01.12.11 № 290 щодо проведення місячних та квартальних ремонтів ліфтів належним чином не виконував. Крім того судами встановлено, що у справі № 918/1999/14 за позовом Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" до Кузнецовського міського комунального підприємства про стягнення в сумі 346 814, 80 грн. встановлено, що позивач упродовж липня - серпня 2013 року не виконував належним чином свої договірні зобов'язання з повного технічного обслуговування ліфтів, що є порушенням суттєвих умов договору в частині виконання підрядником своїх зобов'язань. Також, у постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 01.12.14 у справі № 918/751/14 за позовом Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" до Кузнецовського міського комунального підприємства про стягнення в сумі 43 654, 28 грн. встановлено, що відомості за жовтень 2012 року, зазначені у Журналі періодичних оглядів і ремонтів ліфтів та у Журналі видачі завдань містять істотні розбіжності, а саме: у Журналі періодичних оглядів і ремонтів ліфтів відображено про здійснення позивачем у певні дати ремонту ліфтів, а у Журналі видачі завдань, в якому містяться відомості про надання завдань електромеханіку на здійснення квартального ремонту ліфтів на певних об'єктах та прийняття від нього робіт посадовою особою, яка надала ці завдання, такі відомості відсутні. У журналі періодичних оглядів і ремонтів відсутня інформація про здійснення у жовтні 2012 року місячних (квартальних) ремонтів ліфтів на об'єктах: м-н Енергетиків, 15, м-н Перемоги, 44, п. 1, м-н Вараш, 13, п. 2., м-н Вараш, 13, п. 1.; у Журналах оглядів і ремонтів ліфта (підйомника) у графі "Несправності, виявлені при огляді ліфта (підйомника) і відмітки про їх усунення. Зауваження по експлуатації ліфта (підйомника)" не зазначено які конкретно виявлені та усунені несправності на об'єктах. У справі № 918/751/14 суди встановили, що свої зобов'язання за договором від 01.12.11 № 290 щодо проведення місячних та квартальних ремонтів ліфтів на вказаних вище об'єктах позивач належним чином не виконував. Крім того, акт підписаний однією стороною, може бути визнаний судом належним та допустимим доказом у справі лише у разі, якщо позивач у відповідності до ст. ст. 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України довів реальне виконання ним робіт в обсягах та вартістю, зазначених ним в акті, а мотиви відмови другої сторони від підписання такого акта визнані судом необґрунтованими. Отже, повне технічне обслуговування ліфтів це комплекс заходів які здійснюються підрядною організацією у відповідності до нормативних документів. Характерними рисами договору підряду є те, що підрядник виконує роботу за завданням замовника для задоволення його інтересів; підрядник зобов'язаний виконати роботу на свій ризик, тому може одержати винагороду лише у разі, якщо досягне обумовленого договором результату; підрядник виконує роботу за певну винагороду, право на одержання якої у нього виникає лише після виконання і її передачі замовнику, крім випадків встановлених договором та законом. Судами встановлено, що позивач на протязі листопада - грудня 2012 року не виконував свої договірні зобов'язання з повного технічного обслуговування ліфтів належним чином, а тому обґрунтованим є висновок судів про те, що обставини, на які посилається відповідач, впливають на юридичну оцінку обставин у даній справі та спростовують факти, покладені в основу рішення Господарського суду Рівненської області від 03.06.14 року. При цьому колегія суддів вважає, що нововиявленою обставиною є саме не зупинення ліфтів, не проведення записів про зупинку ліфтів, що унеможливлює їх ремонт. Наведене підтверджується відсутністю відповідного запису про зупинку ліфтів для ремонту в Журналі об'єднаної диспетчерської служби. Не знайшли свого підтвердження і доводи скаржника щодо порушень приписів статей 837, 852, 857 Цивільного кодексу України. Наведені статті унормовують вимоги до договору підряду, права замовника у разі порушення підрядником договору підряду та якість роботи по договору підряду. У даній же справі суди установили факт невиконання тих робіт, за які стягується заборгованість у сумі позову, тобто порушено обов'язок підрядника щодо виконання спірних робіт. За таких обставин, суди попередніх інстанції дійшли правильного висновку про те, що у даній справі наведені заявником обставини є нововиявленими, оскільки мають істотне значення для справи, спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, і не могли бути відомі заявникові на час вирішення спору. Решта доводів, викладених в касаційній скарзі також не може бути підставою для скасування постанови у справі, оскільки не спростовує установлених апеляційним судом обставин справи та ґрунтується на переоцінці доказів, яка за приписами частини 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції. Отже, з урахуванням меж перегляду справи в суді касаційної інстанції, підстав для скасування постанови у справі та задоволення касаційної скарги не вбачається.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.15 у справі № 918/305/14 залишити без змін.

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" залишити без задоволення.

Головуючий суддя Т.Добролюбова

Судді Т.Данилова

В.Швець