ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.06.2015 Справа № 920/563/15

За позовом: Конотопського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Служби автомобільних доріг у Сумській області, м. Суми

до відповідачів: 1) Глухівської районної державної адміністрації Сумської області, м. Глухів Сумської області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінфорс», м. Київ

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: 1) Реєстраційної служби Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, м. Глухів Сумської області

2) Управління Держземагенства у Глухівському районі Сумської області, м. Глухів Сумської області

про скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та звільнення земельної ділянки

Головуючий суддя В.Л.Котельницька

Суддя Є.А.Жерьобкіна

Суддя О.Ю.Сопяненко

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 11-2/361 від 15.04.2015)

від відповідачів: не прибули

від третіх осіб: не прибули

прокурор: М.В.Васянович

За участю секретаря судового засідання Ю.О.Зері

Суть спору: прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся до господарського суду з позовною заявою. У якій просить суд: визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 293 від 30.05.2005 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрінфорс» для розміщення страхових пунктів за рахунок земель державної власності на території Сопицької та Соснівської сільських рад» та № 93 від 06.05.2010 «Про надання дозволу ТОВ «Укрінфорс» на продовження використання земельної ділянки для комерційного використання (надання страхових послуг автотранспорту, перетинаючому Державний кордон України) на умовах оренди на території Сопицької сільської ради»; 2) визнати недійсними договори оренди земельної ділянки площею 0,004 га (кадастровий номер :04:003:0090), розташованої на території Сопицької сільської ради Глухівського району Сумської області, укладених 02.06.2005 та 30.12.2010 між Глухівською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрінфорс»; 3) зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінфорс» звільнити земельну ділянку площею 40 кв.м. (кадастровий номер :04:003:0090), розташовану на автошляху Кіпті-Бачівськ біля пункту пропуску «Бачівськ» на території Сопицької сільскої ради.

Перший відповідач у поданому до суду відзиві на позов проти вимог позивача та прокурора заперечує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Представником позивача була надані суду письмові пояснення, у яких він наголошує на правомірності заявлених вимог.

Другий відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Від Реєстраційної служби Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області надійшла заява № 356/03-10 від 28.05.2015 про розгляд справи без участі її представника в судовому засіданні.

Представники відповідачів та третіх осіб у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, тому з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Від прокурора надійшла заява про виправлення описки у прохальній частині позову, відповідно до цих виправлень визнанню підлягає розпорядження Глухівської районної державної адміністрації № 93 від 05.03.2010.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та прокурора, оцінивши подані докази, суд встановив:

Відповідно до рішення 13 сесії 23 скликання Сопицької сільської ради народних депутатів від 10.11.2000 Адміністрації автомобільних доріг в Сумській області (Службі автомобільних доріг в Сумській області) згідно державного акта на право постійного користування землею серії СМ № 0033 від 25.01.2001, було надано у постійне користування земельну ділянку загальною площею 8,2572 га для розміщення Державної магістральної автомобільної дороги М-02 Кіпті-Глухів-Бачівськ.

Розпорядженням Глухівської районної державної адміністрації № 293 від 30.05.2005 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ «Укрінфорс» в оренду строком на 5 років площами 40 кв.м. та 30 кв.м для розміщення пунктів страхування на автошляху Кіпті- Бачівськ біля пунктів пропуску «Бачівськ» та «Катеринівка» за рахунок земель Служби автомобільних доріг, відповідно на території Сопицької та Соснівської сільських рад, поза межами населених пунктів.

Пунктом 2 цього ж розпорядження припинено право користування земельними ділянками Служби автомобільних доріг в Сумській області площею 40 кв.м., розташованої біля прикордонного пункту пропуску «Бачівськ» на території Сопицької сільської ради за межами населеного пункту, та площею 30 кв.м., розташованої біля прикордонного пункту пропуску «Катеринівка» на території Соснівської сільської ради за межами населеного пункту, які були у постійному користуванні.

На підставі вказаного розпорядження ТОВ «Укрінфорс» за рахунок земель Служби автомобільних доріг у Сумській області передано в оренду земельні ділянки площею 0,004 га та 0,003 га для комерційного використання, що підтверджується договорами оренди землі, зареєстрованими у Глухівському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» 10.06.2005 за № 72 та 10.06.2005 за № 73 відповідно.

Відповідно до актів приймання-передачі від 10.06.2005 вищезазначені земельні ділянки були передані орендарю ТОВ «Укрінфорс».

У подальшому, розпорядженням Глухівської районної державної адміністрації № 93 від 05.03.2010 ТОВ «Укрінфорс» надано дозвіл на продовження використання земельної ділянки на умовах оренди строком на 5 років загальною площею 40 кв.м., розташованої на території Сопицької сільської ради за межами населеного пункту, для комерційного використання (надання страхових послуг автотранспорту, який перетинає Державний кордон України).

На підставі вказаного розпорядження, 30.12.2010 між Глухівською РДА та ТОВ «Укрінфорс» був укладений договір про надання в оренду земельної ділянки (кадастровий номер :04:003:0090) площею 0,004 га для комерційного використання. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, відповідно до договору, становить 2686,8 грн. Вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Глухівському районі Сумської області 12.05.2011 за №00019.

Дана земельна ділянка була передана в оренду другому відповідачу на підставі акту приймання-передачі від 13.05.2010.

Прокурор та позивач вважають, що Глухівською райдержадміністрацією (першим відповідачем) всупереч положенням діючого законодавства та з перевищенням повноважень були винесені оспорювані розпорядження та укладені оспорювані договори.

Факт наявності у позивача права постійного користування земельною ділянкою підтверджений наявними у справі матеріалами.

Крім того, як зазначено у позові та неодноразово наголошувалось представником позивача у судових засіданнях Служба автомобільних доріг у Сумській області заяви про добровільну відмову від права постійного користування та згоди на вилучення земельних ділянок для подальшої передачі їх в оренду не надавала.

Суд у даному випадку погоджується з вимогами прокурора та позивача з огляду на наступне.

Згідно статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статей 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування належить, зокрема, земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Розпорядження землями від імені Українського народу здійснюють органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

За приписами частини 1 статті 116 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент прийняття спірних розпоряджень та укладення договорів) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтями 125 та 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

При цьому, статтею 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Право постійного користування земельними ділянками посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

Статтею 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Згідно з частинами 3, 4 статті 142 Земельного кодексу України, припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Відповідно до частини 5 статті 116 Земельного кодексу України, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок вилучення земельних ділянко визначено у статті 149 Земельного кодексу України, якою передбачено (частини 1, 2, 5, 6 вказаної норми), що земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) сільськогосподарського використання;

б) ведення водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті.

Обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п'ятою, дев'ятою цієї статті.

В ході судового розгляду судом встановлено, що в оскаржуваному розпорядженні голови Глухівської райдержадміністрації № 293 від 30.05.2005, в порушення приписів статті 141 Земельного кодексу України, не зазначено на якій саме підставі припинено право користування земельними ділянками Службі автомобільних доріг України в Сумській області.

Доказів на підтвердження того, що Служба автомобільних доріг у Сумській області надавала заяви про добровільну відмову від права постійного користування або згоду на вилучення спірної земельної ділянки з постійного користування, матеріали справи не містять.

Крім того, пунктами 16 спірних договорів оренди землі від 02.06.2005 та від 30.12.2010, укладеного між відповідачами, цільове призначення земельної ділянки визначено як комерційне використання (надання страхових послуг).

Відповідно до частини 3 статті 122 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного розпорядження) районні державні адміністрації на їх території районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Обласні державні адміністрації власності надають у постійне користування юридичним особам у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті (частина 4 статті 122 Земельного кодексу України).

Під час розгляду справи судом було встановлено, що вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування, та надання у користування земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, із земель державної власності для потреб, пов'язаних із здійсненням комерційної діяльності, не входить до компетенції районної державної адміністрації, і є самовільною зміною цільового призначення спірної земельної ділянки, а відтак Глухівська районна державна адміністрація не мала повноважень на припинення права користування земельною ділянкою, наданою у постійне користування Служби автомобільних доріг у Сумській області, та розпорядження земельною ділянкою щодо надання її в оренду ТОВ «Укрінфорс» за договорами оренди від 02.06.2005 та від 30.12.2010.

Крім того, згідно з пунктом в) частини 5 статті 149 Земельного кодексу України, районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, тощо).

Проте, як вбачається з пункту 3 розпорядження № 293 від 30.05.2005, земельна ділянка ТОВ «Укрінфорс» надається для розміщення пунктів страхування) а пунктами 15 та 16 договорів оренди землі від 02.06.2005 встановлено, що земельні ділянки передаються в оренду для надання страхових послуг з цільовим призначенням земельних ділянок - комерційне використання.

Суд вважає, що поняття «розміщення» пунктів по наданню страхових та брокерських послуг та «будівництво» об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району, не є тотожними, що в свою чергу, свідчить про безпідставність тверджень першого відповідача про те, що на спірній земельній ділянці розташовано саме підприємство, яке використовується для обслуговування жителів територіальної громади району.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 3 статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції або законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

При цьому, дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб'єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 Земельного кодексу України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина 3 вказаної норми).

Статтею 203 зазначеного Кодексу передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Здійснюючи судовий розгляд справи, суд, з огляду на встановлення обставин щодо незаконності прийнятого Глухівською райдержадміністрацією розпорядження № 293 від 30.05.2005 (а відтак, і розпорядження № 93 від 05.03.2010) у зв'язку з перевищенням повноважень, дійшов висновку, що договори оренди землі від 02.06.2005 та від 30.12.2010, які були укладені на підставі даних розпоряджень, також підлягають визнанню недійсними.

У відповідності до вимог ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32-34, 44-49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 293 від 30.05.2005 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрінфорс» для розміщення страхових пунктів за рахунок земель державної власності на території Сопицької та Соснівської сільських рад».

3. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 93 від 05.03.2010 «Про надання дозволу ТОВ «Укрінфорс» на продовження використання земельної ділянки для комерційного використання (надання страхових послуг автотранспорту, перетинаючому Державний кордон України) на умовах оренди на території Сопицької сільської ради».

4. Визнати недійсним договір оренди землі від 02.06.2005, укладений між Глухівською районною державною адміністрацією та ТОВ «Укрінфорс», зареєстрований у Глухівському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» 10.06.2005 за № 72.

5. Визнати недійсним договір оренди землі від 30.12.2010, укладений між Глухівською районною державною адміністрацією та ТОВ «Укрінфорс», зареєстрований у відділі Держкомзему у Глухівському районі Сумської області 12.05.2011 за № 000.

6. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінфорс» звільнити земельну ділянку площею 40 кв.м. (кадастровий номер :04:003:0090), розташовану на автошляху Кіпті-Бачівськ біля пункту пропуску «Бачівськ» на території Сопицької сільскої ради.

7. Стягнути з Глухівської районної держаної адміністрації Сумської області (41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Києво-Московська, 43; ) ) в доход державного бюджету (отримувач коштів: УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37970593, код банку отримувача (МФО): 837013, рахунок отримувача: 3002, код класифікації доходів бюджету: 22030001) судовий збір в сумі 3045 грн. 00 коп.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінфорс» (02222, м. Київ, вул. Теодора Драйзера, 38/91; ) ) в доход державного бюджету (отримувач коштів: УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37970593, код банку отримувача (МФО): 837013, рахунок отримувача: 3002, код класифікації доходів бюджету: 22030001) судовий збір в сумі 3045 грн. 00 коп.

9. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.06.2015.

Головуючий суддя В.Л.Котельницька

Суддя Є.А.Жерьобкіна

Суддя О.Ю.Сопянененко