ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2015 Справа № 905/327/15

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Донецької торгово-промислової палати, Донецька область, м. Краматорськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ», Донецька область, м. Краматорськ

про: стягнення заборгованості у розмірі 288477,36 грн.

За участі представників:

від позивача: Братченко Я.В. за довіреністю №30/12-21/01 від 05.06.2015р.

від відповідача: не з`явився

Позивач, Донецька торгово-промислової палати, Донецька область, м. Краматорськ, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ», Донецька область, м. Краматорськ про стягнення заборгованості у розмірі 288477,36 грн., а саме: 236505,75 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 2996,24 грн., пені у розмірі 48975,37 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору-доручення №187-09.15 від 09.08.2011р., додаток №1, додаток №2, акт здачі-приймання виконаних (робіт): №ДЛ-1 від 08.01.2014р., №ДЛ-14 від 16.01.2014р., №ДЛ-12 від 14.01.2014р., №ДЛ-32 від 23.01.2014р., №ДЛ-16 від 16.01.2014р., №ДЛ-17 від 16.01.2014р., №ДЛ-18 від 16.01.2014р., №СВХ29 від 20.01.2014р., №ДЛ-19 від 16.01.2014р., №ДЛ-36 від 25.01.2014р., №ДЛ-22 від 21.01.2014р., №23 від 21.01.2014р., №ДЛ-41 від 25.01.2014р., №ДЛ-39 від 25.01.2014р., №ЭИ-31 від 30.01.2014р., №ДЛ-49 від 28.01.2014р., №ДЛ-40 від 25.01.2014р., №ДЛ-97 від 03.02.2014р., №ДЛ-109 від 04.02.2014р., №ДЛ-132 від 13.02.2014р., №ДЛ-215 від 27.02.2014р., №ДЛ-216 від 27.02.2014р., №ДЛ-217 від 27.02.2014р., №ДЛ-218 від 27.02.2014р., №ДЛ-219 від 27.02.2014р., №ДЛ-220 від 27.02.2014р., №ДЛ-221 від 27.02.2014р., №ДЛ-223 від 27.02.2014р., №ДЛ-224 від 27.02.2014р., №ДЛ-229 від 28.02.2014р., №ДЛ-227 від 28.02.2014р., №ДЛ-228 від 28.02.2014р., №ДЛ-230 від 28.02.2014р., №ДЛ-231 від 28.02.2014р., №ДЛ-232 від 28.02.2014р., №ДЛ-235 від 28.02.2014р., №ДЛ-233 від 28.02.2014р., №ДЛ-234 від 28.02.2014р., №ДЛ-236 від 28.02.2014р., №ДЛ-237 від 28.02.2014р., №ДЛ-238 від 28.02.2014р., №ДЛ-255 від 11.03.2014р., №ДЛ-256 від 11.03.2014р., №ДЛ-257 від 11.03.2014р., №ДЛ-260 від 12.03.2014р., №СВХ305 від 07.04.2014р., №СВХ310 від 07.04.2014р., акт звірки взаємних розрахунків за період: березень 2014р., квітень 2014р., лист №199/19.12-15.09 від 04.11.2013р., лист №07-2/2122 від 06.12.2013р., лист №226/09.12-15.09 від 17.12.2013р., лист №07-2/2317 від 20.12.2013р., лист №07-2/699 від 23.04.2014р., №39/09.12-15.09 від 28.02.2014р., претензія №76/09.12-15.09 від 23.06.2014р., лист №01/1017 від 05.09.2014р., лист №95/09.12-15.09 від 11.09.2014р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Також, у судовому засіданні надав оригінали банківських виписок для огляду.

Відповідач не скористався правом, наданим йому статтею 59 ГПК України, і не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

З огляду на те, що матеріали справи є достатніми для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів.

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

09.08.2011р. між Донецькою торгово-промисловою палатою (надалі - Повірений) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ» (надалі - Довіритель) був укладений договір-доручення №187-09.15 (надалі - Договір), відповідно до якого Повірений зобов'язується за винагороду, від імені і за рахунок Довірителя представляти інтереси Довірителя в митних органах України та здійснювати декларування товарів, транспортних засобів та інших предметів Довірителя, які підлягають митному оформленню, згідно з «Дорученням на декларування» (Додаток 1) відповідно до чинного законодавства України (п.1.1. Договору).

За умов п.5.1. Договір набуває чинності відразу після його підписання обома сторонами. Договір вважається пролонгованим на наступний рік, якщо не менше, ніж за місяць до закінчення дії Договору жодна із сторін не виявила бажання його припинити (п.5.3. Договору).

Згідно п.6.1. Договору Довіритель сплачує рахунки за послуги, надані Повіреним, не пізніше строку, вказаному в них, та у відповідності до тарифів, вказаних у додатку №2.

За умов п.1.2. Договору у рамках комплексного обслуговування Повірений зобов'язується від імені і за рахунок Довірителя здійснювати:

- консультаційне супроводження зовнішньоекономічної діяльності;

- сприяння при оформлені сертифікатів походження;

- сприяння при оформлені сертифікатів відповідальності;

- сприяння при оформлені фітосанітарних, карантинних сертифікатів, актів вторинного огляду;

- заповнення і оформлення експортних екологічних декларацій;

- сприяння при проходженні екологічного і радіологічного контролю (постановка печаток та штампів);

- сприяння при проходженні санітарно-гігієничного контроля (постановка штампів у м. Краматорськ), на товари, транспортні засоби та інші предмети Довірителя, які підлягають митному оформленню.

Відповідно п.2.1. Договору Повірений в межах своєї компетенції за дорученням Довірителя представляє інтереси замовника в митних органах та виконує всі необхідні дії пов'язані з підготовкою ВМД, пред'явленням митному органу документів, вантажу для проведення митного оформлення та сплаті митних платежів.

Згідно п.3.1. Договору Повірений зобов'язаний за умов надання Довірителем «Доручення на декларування» здійснити декларування кожної окремої партії товарів, транспортних засобів та інших предметів Довірителя у термін, погоджений з Довірителем.

За умов п.4.1. Договору Довіритель зобов'язаний за три доби надавати інформацію (документацію) у об'ємі, достатньому для декларування товарів, транспортних засобів та інших предметів Довірителя, згідно з вимогами Державної митної служби України та Східної митниці.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги та виконані роботи на суму 428560,74 грн., що підтверджується актами здачі-приймання виконаних (робіт): №ДЛ-1 від 08.01.2014р., №ДЛ-14 від 16.01.2014р., №ДЛ-12 від 14.01.2014р., №ДЛ-32 від 23.01.2014р., №ДЛ-16 від 16.01.2014р., №ДЛ-17 від 16.01.2014р., №ДЛ-18 від 16.01.2014р., №СВХ29 від 20.01.2014р., №ДЛ-19 від 16.01.2014р., №ДЛ-36 від 25.01.2014р., №ДЛ-22 від 21.01.2014р., №23 від 21.01.2014р., №ДЛ-41 від 25.01.2014р., №ДЛ-39 від 25.01.2014р., №ЭИ-31 від 30.01.2014р., №ДЛ-49 від 28.01.2014р., №ДЛ-40 від 25.01.2014р., №ДЛ-97 від 03.02.2014р., №ДЛ-109 від 04.02.2014р., №ДЛ-132 від 13.02.2014р., №ДЛ-215 від 27.02.2014р., №ДЛ-216 від 27.02.2014р., №ДЛ-217 від 27.02.2014р., №ДЛ-218 від 27.02.2014р., №ДЛ-219 від 27.02.2014р., №ДЛ-220 від 27.02.2014р., №ДЛ-221 від 27.02.2014р., №ДЛ-223 від 27.02.2014р., №ДЛ-224 від 27.02.2014р., №ДЛ-229 від 28.02.2014р., №ДЛ-227 від 28.02.2014р., №ДЛ-228 від 28.02.2014р., №ДЛ-230 від 28.02.2014р., №ДЛ-231 від 28.02.2014р., №ДЛ-232 від 28.02.2014р., №ДЛ-235 від 28.02.2014р., №ДЛ-233 від 28.02.2014р., №ДЛ-234 від 28.02.2014р., №ДЛ-236 від 28.02.2014р., №ДЛ-237 від 28.02.2014р., №ДЛ-238 від 28.02.2014р., №ДЛ-255 від 11.03.2014р., №ДЛ-256 від 11.03.2014р., №ДЛ-257 від 11.03.2014р., №ДЛ-260 від 12.03.2014р., №СВХ305 від 07.04.2014р., №СВХ310 від 07.04.2014р. до договору-доручення №187-09.15 від 09.08.2011р., належним чином засвідчена копія якого міститься у матеріалах справи.

Означені акти здачі-приймання виконаних (робіт) до договору підписані представниками сторін та засвідчений печаткою підприємств.

Згідно до наданих у судове засідання банківських виписок, відповідачем було здійснено часткову оплату за надання послуг у розмірі 192054,99 грн.

Господарський суд приймає до уваги, що відповідачем при отриманні послуг не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання позивачем послуг за Договором.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно Договору зобов'язань, не надано доказів відмови від цих послуг та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобов'язання позивач виконав у відповідності з умовами Договору.

Згідно із ч.2. ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.ст. 11, 509 ЦК України, ст.174 ГК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

За умов ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Cтаттею 901 ЦК України передбачено, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статею 903 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач поставлену продукцію оплатив не в повному обсязі.

Загальна сума заборгованості за поставлені послуги становить 236505,75 грн.

На момент прийняття рішення по справі відповідач існуючий борг у розмірі 236505,75 грн. не погасив, тому зазначена сума підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 2996,24 грн., відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені до стягнення 3% річних у розмірі 2996,24 грн. за період з 01.01.2015р. по 04.06.2015р., суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 48975,37 грн. з 01.01.2015р. по 04.06.2015р., відповідно до п.7.3. Договору.

Відповідно до ст.ст. 216 - 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п. п. 1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно п.7.3. договору, у випадку затримки оплати виставлених рахунків Довіритель погашає заборгованість перед Повіреним, а також сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплачених платежів за кожний день затримки оплати.

У такому випадку Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період, за який сплачується пеня) від вартості товару на дату виписки накладної за кожен день прострочення платежу.

Таким чином, умовами договору сторони передбачили нарахування пені за невиконання зобов'язання з оплати отриманого товару та за неналежне виконання зобов'язання щодо оплати поставленого товару.

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачити в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Заявлений до стягнення розмір пені у розмірі 48975,37 грн., розрахована за актами здачі-приймання виконаних послуг (робіт), відповідно до п.7.3. Договору, суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 11, 509, 526, 627, 530, 549, 612, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 193, 216-218, 230 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Донецької торгово-промислової палати, Донецька область, м. Краматорськ до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ», Донецька область, м. Краматорськ про стягнення заборгованості у розмірі 288477,36 грн., а саме: 236505,75 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 2996,24 грн., пені у розмірі 48975,37 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ» (84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, б. 6, ) на користь Донецької торгово-промислової палати (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. 19 Партз'їзду, б. 48А, ) заборгованість у розмірі 236505,75 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 2996,24 грн., пені у розмірі 48975,37 грн., судовий збір у розмірі 5769,56 грн.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Повний текст рішення складено та підписано 03.07.2015р.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99