РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015Справа №910/9955/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Знахідка»
про стягнення 18319,66 грн.
Суддя Грєхова О. А.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Знахідка» про стягнення суми вартості переданого в оренду майна разом з ПДВ в розмірі 18319,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем Договору суборенди майна №18938-4886 від 29.02.2012, відповідно до п. 6.2. якого у випадку втрати майна або неповерненні майна, суборендар зобов'язаний відшкодувати орендарю вартість майна із урахуванням ПДВ, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Знахідка» утворилася заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» у розмірі 18319,66 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 порушено провадження у справі №910/9955/15, розгляд справи призначено на 25.05.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015, в зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, розгляд справи відкладено на 22.06.2015.

Сторони в судове засідання 22.06.2015 не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.06.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.02.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» (далі - орендар, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Знахідка» (далі - суборендар, відповідач) був укладений Договір суборенди майна №18938-4886 (далі - договір), відповідно до умов якого орендар передає суборендареві у строкове платне користування (оперативну суборенду), а суборендар приймає торгово-рекламне обладнання (майно), та зобов'язується сплачувати орендарю орендну плату (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору перелік, модель, заводський номер (за наявності), рік виробництва майна, місцезнаходження, вартість та кількість майна зазначаються в таблиці, а саме: ОРТІМА ХІІІВ-600 «Оболонь» зима-літо, заводський номер 2841, у кількості 1 шт., вартістю 6427,39 грн. без ПДВ; ОРТІМА ХІІІВ-600 «Оболонь» зима-літо, заводський номер 12121, у кількості 1 шт., вартістю 6905,00 грн. без ПДВ; каркас до холодильника ОРТІМА ХІІІВ-600 «Оболонь» у кількості 1 шт., вартістю 967,00 грн. без ПДВ; каркас до холодильника ОРТІМА ХІІІВ-600 «Оболонь» у кількості 1 шт., вартістю 967,00 грн. без ПДВ. Місцезнаходження майна - місто Київ, вулиця Світлицього/ Логвинольдська, 30/20.

За умовами п.п. 2.2., 2.4. договору факт передачі майна в суборенду, як і факт повернення майна із суборенди, підтверджується актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін, погоджується з уповноваженою особою власника та скріплюється печатками сторін і власника.

Майно повинно бути повернуто суборендарем та прийняте орендарем/власником протягом 10 робочих днів з дати закінчення дії договору (в тому числі дострокового). Суборендар несе ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати майна до моменту фактичного повернення орендарю або власнику (п. 2.3. договору).

Пунктами 2.5., 2.12. договору сторони погодили, що суборендар зобов'язаний повернути майно орендарю/власнику в тому ж самому стані, в якому воно було передано в суборенду, а в разі виникнення ушкоджень чи втрати, або при загрозі виникнення ушкоджень чи втрати майна, суборендар негайно повідомляє орендаря або власника про такі обставини, а також застосовує всі заходи щодо запобігання нанесення шкоди майну чи його втраті.

При цьому, згідно з п. 2.7. договору представники орендаря та власника мають право здійснювати необмежений контроль за використанням суборендарем майна як шляхом безпосередньої перевірки порядку експлуатації суборендарем майна і проведення інвентаризації, так і шляхом направлення суборендарю відповідних запитів з вимогою про надання інформації і документів підтверджуючих поточний стан майна та порядок його використання.

У випадку втрати (повного знищення) суборендарем майна (окрім випадків, що мають підтвердження актами відповідних органів і які виникли внаслідок обставин непереборної сили) або неповерненні майна у відповідності з п. 2.3. даного договору, суборендар зобов'язаний відшкодувати орендарю (або за письмовою вимогою - безпосередньо власнику) вартість майна, вказану в п. 1.2. даного договору із врахуванням ПДВ, якщо інша сума відшкодування не буде додатково узгоджена між сторонами та власником (п. 6.2. договору).

За змістом п.п. 7.1., 7.2. договору даний договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами, погодження власником. Договір укладається терміном на 1 календарний рік, якщо інше не випливатиме з тексту цього договору або чинного законодавства України.

Пунктом 7.5. договору сторони передбачили, що орендар або власник мають право достроково розірвати цей договір, шляхом письмового повідомлення суборендаря за 10 календарних днів до дати розірвання, в разі, якщо суборендар використовує майно в порушення умов договору та/або цільового призначення майна.

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення яке мало місце під час дії договору. В частині виконання зобов'язань між сторонами, даний договір діє до моменту повного виконання зобов'язань сторонами (п. 7.9. договору).

На виконання умов даного договору, позивачем було передано, а відповідачем прийнято майно (ОРТІМА ХІІІВ-600 «Оболонь» зима-літо, заводський номер 2841, у кількості 1 шт.; ОРТІМА ХІІІВ-600 «Оболонь» зима-літо, заводський номер 12121, у кількості 1 шт.; каркас до холодильника ОРТІМА ХІІІВ-600 «Оболонь» у кількості 1 шт.; каркас до холодильника ОРТІМА ХІІІВ-600 «Оболонь» у кількості 1 шт.) на підтвердження чого Товариство з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» надало суду підписаний між сторонами Акт прийому-передачі майна в суборенду від 29.02.2012 за Договором суборенди майна №18938-4886 від 29.02.2012.

Наказом №10/11-12 від 10.11.2012 з метою виявлення випадків втрати торгівельно-рекламного та розливного обладнання, яке передане в суборенду третім особам, Товариством з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» створено постійно діючу інвентаризаційну комісію.

Так, за результатами проведеної комісією перевірки наявності, цілісності та цільового використання переданого в оренду майна, встановлено, що майно, передане орендарю на підставі договору за узгодженим сторонами місцем знаходження (місто Київ, перехрестя вулиць Світлицього та Логвинольдської), відсутнє. Щодо даних обставин комісією складено та підписано відповідний Акт від 20.06.2014.

Листом №328 від 23.06.2014 позивач повідомив відповідача про розірвання договору з 01.07.2014 у зв'язку з відсутністю майна за узгодженим сторонами місцем знаходження та просив відповідача повернути об'єкт оренди до 01.07.2014. Про факт відправки позивачем на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору, свідчить опис вкладення у цінний лист з відтиском печатки пошти та фіскальний чек, що наявні в матеріалах справи.

Однак, після припинення дії договору відповідач не повернув позивачу суборендоване майно (ОРТІМА ХІІІВ-600 «Оболонь» зима-літо, заводський номер 2841, у кількості 1 шт.; ОРТІМА ХІІІВ-600 «Оболонь» зима-літо, заводський номер 12121, у кількості 1 шт.; каркас до холодильника ОРТІМА ХІІІВ-600 «Оболонь» у кількості 1 шт.; каркас до холодильника ОРТІМА ХІІІВ-600 «Оболонь» у кількості 1 шт.), в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Укладений між сторонами Договір суборенди майна №18938-4886 від 29.02.2012 за своєю правовою природою є договором суборенди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно зі ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Судом встановлено, що передача об'єкта суборенди відбулася 29.02.2012, що підтверджується належним чином засвідченою копією Акту прийому-передачі майна в суборенду, яка підписана уповноваженими представниками сторін.

Як зазначалося вище, факт відсутності майна за узгодженим сторонами місцем знаходження (місто Київ, перехрестя вулиць Світлицього та Логвинольдської) підтверджено Актом постійно діючої інвентаризаційної комісії від 20.06.2014. В зв'язку з чим, 23.06.2014 позивач листом №328 повідомив відповідача про розірвання договору з 01.07.2014 та просив повернути об'єкт оренди до 01.07.2014.

Частиною першою статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому частина 3 вказаної статті передбачає, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, враховуючи положення п 7.5. договору, за якими орендар або власник мають право достроково розірвати цей договір, шляхом письмового повідомлення суборендаря за 10 календарних днів до дати розірвання, в разі, якщо суборендар використовує майно в порушення умов договору та/або цільового призначення майна, суд дійшов до висновку, що Договір суборенди майна №18938-4886 від 29.02.2012 розірвано з 04.07.2014.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Договір оренди є одним з видів зобов'язального майнового найму, правовідносини за яким регламентуються загальними нормами зобов'язального права та майнового найму.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Пунктом 2.3. договору сторони погодили, що майно повинно бути повернуто суборендарем та прийняте орендарем/власником протягом 10 робочих днів з дати закінчення дії договору (в тому числі дострокового), а суборендар несе ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати майна до моменту фактичного повернення орендарю або власнику.

У випадку втрати (повного знищення) суборендарем майна або неповерненні майна у відповідності з п. 2.3. даного договору, суборендар зобов'язаний відшкодувати орендарю (або за письмовою вимогою - безпосередньо власнику) вартість майна, вказану в п. 1.2. даного договору із врахуванням ПДВ, якщо інша сума відшкодування не буде додатково узгоджена між сторонами та власником (п. 6.2. договору).

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, після спливу указаного п. 2.3. Договору строку для повернення майна суборендар вважається таким, що прострочив грошове зобов'язання.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Знахідка» правом на судовий захист не скористалося, заявлені до нього вимоги не спростувало, доказів відшкодування вартості втраченого майна та/або наявності об'єктивних причин неможливості виконання договірних зобов'язань суду не надало.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині відшкодування вартості суборендованого майна з урахуванням ПДВ, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Знахідка» (04136, м. Київ, вулиця Гречко, будинок 24; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» (03062, м. Київ, вулиця Екскаваторна, будинок 35; ) суму вартості переданого в оренду майна разом з ПДВ в розмірі 18319 (вісімнадцять тисяч триста дев'ятнадцять) грн. 66 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 26.06.2015

Суддя О.А. Грєхова