номер провадження справи 11/86/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 Справа № 908/2726/15

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий - суддя Гончаренко С.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (пр.Леніна, буд. 11, м. Горлівка, Донецька область, 84601, тел. ; адреса для листування: вул. Войніч, буд. 2, м. Маріуполь, Донецька область, 87528; ),

до відповідача: Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» (вул.К.Лібхкнехта, буд. 177«А», м. Маріуполь, Донецька область, 87547; код ЄДРОПУ 00191678),

Відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача: Цацуліна Т.О. - дов. №181114-4/63 від 18.11.2014;

від відповідача: не з'явився;

про: стягнення 49000,00грн.,-

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду надійшла позовна заява ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення з КП «Вода Донбасу» 49000,00грн., як вказано в позові, 39553,92грн. основного боргу за спожиту активну електроенергію, 366,30грн. річних, 5592,15грн. інфляційних втрат і 3487,85грн. пені.

21.04.2015 порушено провадження по справі і справа призначена до розгляду. З ціллю надання витребуваних матеріалів розгляд справи відкладався.

Позивач на позовних вимогах наполягає, посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань з оплати за поставлену в квітні, червні-грудні 2014 року електроенергію за договором про постачання електричної енергії №258 від 04.05.2005.

Відповідач проти суми основного боргу не заперечує.

Між тим, просить відмовити позивачу у стягненні річних, суми інфляційних і пені, посилаючись, зокрема, на обставини непереборної сили з 10.06.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов'язкових платежів, які засвідчені Сертифікатом (Висновком) №1736 від 25.11.2014 Торгово-промислової палати України.

Заявив також клопотання про розстрочення виконання рішення на 3 роки, посилаючись на те, що заборгованість населення за послуги водопостачання та водовідведення склала 292,7млн. грн.., накладено арешт на рахунки відповідача на суму 392819005,25грн., заборгованість по заробітній платі та ЄСВ склала 79288095,00грн. тощо.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивача, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) закріплено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п.2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Правочином, згідно п.1 ст.202 ЦК України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до п.п.1, 2 ст.509 цього Кодексу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Згідно укладеному між сторонами по справі договору на постачання електричної енергії №258 від 04.05.2005 Постачальник електричної енергії (позивач по справі) постачає електричну енергію «Споживачу» (відповідач по справі), а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами (розд.1 договору).

Відповідно до п.п.2.2.3 договору, п.1 Додатку №5 до договору, Споживач здійснює оплату за поточне споживання електричної енергію протягом 20 днів з дня отримання рахунку.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу в квітні, червні-грудні 2014 року електроенергію в обсязі 34293кВт/г, що підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) і виставив на оплату рахунки на суму 49227,94грн.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті виконав частково, заборгованість в сумі 39553,92грн. не сплачена до теперішнього часу.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 4.2.1 договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3 - 2.2.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 «Порядок розрахунків за електроенергію», Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

А згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача про стягнення основного боргу, пені, річних і інфляційних втрат законні, обґрунтовані і підтверджуються зібраними в справі доказами.

Між тим, позивачем в позові був зроблений неправильний розрахунок пені. Фактично сума пені за прострочений період з 14.05.2014 по 06.02.2015 складає 2753,43грн.

Згідно розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом, сума 3% річних за період з 14.05.2014 по 28.02.2015 складає 366,30грн., а витрат від інфляції за період з 01.05.2014 по 28.02.2015 - 5592.15грн.

Пунктом 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду при прийнятті рішення зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до п. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Також, згідно п. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

А відповідно до п. 2 тієї ж статті, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з об'єктивної оцінки обставин справи, приймаючи до уваги те, що підприємство відповідача здійснює свою діяльність переважно на території проведення антитерористичної операції, наслідки якої привели к нестабільній роботі підприємства та виникненню певних фінансових труднощів, про що зазначено у висновку Донецької торгово-промислової палати №2005/12.12-03 від 03.07.2014, сертифікаті (висновку) №1736 від 25.11.2014, розміру штрафних санкцій (пені) наслідкам порушення господарського зобов'язання, суд вважає за можливе скористатись наданим ч. 3 ст. 83 Господарського процесуального Кодексу України правом та зменшити розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій до 1300,00 грн. пені.

Стосовно прохань відповідача про відмову у стягненні 3% річних та витрат від інфляції, не є правомірним, оскільки заявлені до стягнення витрати від інфляції та 3% річних, не є штрафними санкціями (штрафом, пенею) в понятті ст.230 ГК України, а є компенсаційною платою внаслідок знецінення грошових коштів у зв'язку з несвоєчасним виконанням боржником грошових зобов'язань.

У відповідності до п. 6 ст. 83 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд, який видав виконавчий документ, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок його виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зокрема вчинення ним дій спрямованих на погашення існуючої заборгованості.

Норми Господарського процесуального кодексу України не визначають переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення суду чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України. За наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення суду чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити або розстрочити його виконання.

Оцінивши в сукупності фінансовий стан відповідача, враховуючи специфіку його роботи, складнощі з оплатою послуг кінцевими споживачами і реальними витратами в наслідок проведення у Донецькій області антитерористичної операції, суд вважає, що одноразове стягнення суми заборгованості ймовірно призведе зупинення діяльності підприємства, що в свою чергу призведе до негативних наслідків у сфері надання комунальних послуг у регіоні. Відтак, господарський суд вважає за можливе заяву відповідача задовольнити частково - розстрочити виконання рішення на шість місяців з щомісячними виплатами рівними частинами.

Судові витрати віднести на відповідача пропорційно правомірно заявленим позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись 33, 34, 49, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (вул.К.Лібхкнехта, буд. 177«А», м. Маріуполь, Донецька область, 87547; код ЄДРОПУ 00191678) на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (пр.Леніна, буд. 11, м. Горлівка, Донецька область, 84601, адреса для листування: вул. Войніч, буд. 2, м. Маріуполь, Донецька область, 87528; ) 39553 (тридцять дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн. 92 коп. основного боргу за спожиту активну електроенергію, 1300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп. пені, 366 (триста шістдесят шість) грн. 30коп. 3% річних, 5592 (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто дві) грн. 15коп. витрат від інфляції та 1799 (одна тисяча сімсот дев'яносто дев'ять)грн. 92коп. судового збору.

Розстрочити виконання рішення в частині стягнення 39553грн. 92коп. основного боргу за спожиту активну електроенергію, 1300грн. 00коп. пені, 366грн. 30коп. 3% річних, 5592грн. 15коп. витрат від інфляції (разом 46812,37грн.) на 6 місяців, стягнувши:

- до 18.07.2015 - 7800грн. 00коп.;

- до 18.08.2015 - 7800грн. 00коп.;

- до 18.09.2015 - 7800грн. 00коп.;

- до 18.10.2015 - 7800грн. 00коп.;

- до 18.11.2015 - 7800грн. 00коп.;

- до 18.12.2015 - 7812грн. 37коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

В судовому засіданні 18.06.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення. Повний текст рішення складений та підписаний 22.06.2015.

Суддя С.А. Гончаренко