ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.06.2015 Справа № 920/699/15
Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченко П.І., при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В., розглянув матеріали справи № 920/699/15

за позовом - прокурора Сумського району в інтересах держави в особі позивача - Сумської обласної державної адміністрації, м. Суми,

до відповідача - Комунального підприємства «Шляхрембуд» Сумської міської ради, м. Суми,

про повернення земельної ділянки,

за участю представників:

позивача - Коробки Т.П. за довіреністю № 01-48/3105 від 05.06.2015 року,

відповідача - Маківського О.В. за довіреністю б/н від 25.05.2015 року,

прокурора - Васяновича М.В. за посвідченням № 025942 від 30.04.2014 року.

Суть спору: прокурор у своїй позовній заяві в інтересах держави в особі позивача просить суд зобов'язати відповідача повернути на користь Сумської обласної адміністрації земельну ділянку загальною площею 0,95 га вартістю 23296,00 грн., яка розташована на території Великочернеччинської сільської ради на захід від хутора Хомине, для облаштування карти намиву шляхом підписання акту прийому-передачі; судові витрати покласти на відповідача.

30.06.2015 року представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що договір оренди земельної ділянки б/н від 25.02.2003 року є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором.

Прокурор листом № 70-3965вих.15 від 26.06.2015 року повідомив суду про те, що згідно відповіді Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області та Сумської районної державної адміністрації, акт приймання-передачі оспорюваної земельної ділянки, у зазначених відомствах відсутній.

Крім того, як зазначає прокурор відповідно до пункту 6.1 договору оренди земельної ділянки б/н від 25.02.2003 року, укладеного між Сумською районною державною адміністрацією та відповідачем, договір набуває чинності з моменту його державної реєстрації Сумським районним відділом земельних ресурсів, тобто 12.03.2003 року та акт приймання-передачі не є невід'ємною частиною цього договору.

Представник позивача 30.06.2015 року подав суду письмову позицію щодо позову, де зазначає, що підтримує позовні вимоги прокурора в повному обсязі та просить суд задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся з позовом про зобов'язання відповідача повернути Сумській обласній адміністрації земельну ділянку загальною площею 0,95 га вартістю 23296,00 грн., яка розташована на території Великочернеччинської сільської ради на захід від хутора Хомине, для облаштування карти намиву шляхом підписання акту прийому-передачі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач користується зазначеною земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди землі від 25.02.2003 року без правовстановлюючих документів та сплати платежів за землю.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді. Що також передбачено пунктом 2 статті 121 Конституції України.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 6 Закону України «Про прокуратуру» органи прокуратури України вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення.

Пунктом 3 частини третьої статті 20 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор має повноваження звертатись до суду в передбачених законом випадках.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Статтею 13 Конституції України закріплено, що земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Згідно частини четвертої статтею 122 Земельного кодексу України, обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Таким чином, Сумська обласна державна адміністрація на даний час є органом, що уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (передавати земельні ділянки державної власності у власність або користування).

Прокуратурою Сумського району Сумської області в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів проведено перевірку діяльності відповідача з питань правомірності використання земельної ділянки, загальною площею 0,95 га вартістю 23296,00 грн., яка розташована на території Великочернеччинської сільської ради на захід від хутора Хомине, за результатами якої встановлено наступне:

Відповідно до розпорядження голови Сумської районної державної адміністрації «Про вилучення та надання земельних ділянок» № 62 від 17.02.2003 року відповідачеві надана в оренду на 10 років земельна ділянка загальною площею 0,95 га (землі несільськогосподарського призначення - для облаштування карти намиву), яка розташована на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області на захід від хутора Хомине.

У подальшому, між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі б/н від 25.02.2003 року (далі - договір), за умовами якого орендодавець зобов'язався надати, а орендар прийняти в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку площею 0,95 га із земель державної власності у стані придатному для цільового використання. Кадастровий номер у договорі оренди не визначений.

За умовами пункту 6.1 договору, договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації Сумським районним відділом земельних ресурсів.

Даний договір оренди землі зареєстровано у Сумському районному відділі земельних ресурсів, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 12.03.2003 року за № 1.

Пунктом 8 договору встановлено, що договір оренди землі укладено на 10 років.

Відповідно до пункту 1.3 договору, земельна ділянка передається в оренду по акту прийому - передачі, який оформлюється у строк не пізніше семи днів з моменту набуття чинності даного договору.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що за актом приймання-передачі земельної ділянки від 12.03.2003 року на підставі договору оренди землі б/н від 25.02.2003 року Сумською районною державною адміністрацією передано відповідачеві в оренду земельну ділянку загальною площею 0,95 га, яка розташована на території Великочернеччинської сільської ради на захід від хутора Хомине, для облаштування карти намиву.

Проте до позову зазначений акт прокурором не додано та повідомлено суду листом № 70-3965вих.15 від 26.06.2015 року про відсутність зазначеного акту прийому-передачі оспорюваної земельної ділянки як у Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області так і у Сумської районної державної адміністрації.

Згідно інформації Держземагенства у Сумському районі від 23.03.2015 року грошова оцінка зазначеної земельної ділянки не проводилась. Середня грошова оцінка 1 га ріллі по Сумській області на 2015 рік становить 24522,22 грн., тобто середня грошова оцінка зазначеної земельної ділянки площею 0,95 га становить 23296 грн.

Частинами першою, восьмою статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 1 частини першої статті 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 3.2 договору, сторони передбачили, що орендар зобов'язаний повернути орендовану земельну ділянку після закінчення строку оренди у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому була одержана в оренду земельна ділянка та провести роботи по знесенню зведених будівель і споруд, в т.ч. незавершеного будівництва.

За умовами пункту 4.2 договору, договір втрачає чинність у разі його припинення, або розірвання у встановленому законом порядку.

Як вбачається зі змісту договору, сторони узгодили усі істотні умови, у т.ч. умови повернення земельної ділянки у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки.

Як свідчать матеріали справи договір оренди землі б/н від 25.02.2003 року, укладений між Сумською районною державною адміністрацією та відповідачем припинив свою дію 21.02.2013 року у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частин першої - третьої статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Відповідно до частини п'ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі», орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Також статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки; уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

18.01.2013 року відповідач звертався до позивача з листом про продовження терміну дії договору оренди землі. До вказаного листа відповідачем було додано копію договору оренди землі, план земельної ділянки, ситуаційний план, акт погодження та закріплення меж земельної ділянки, свідоцтво про реєстрацію підприємства, витяг з ЄДРПОУ, однак проекту додаткової угоди, як того вимагає частина третя статті 33 Закону України «Про оренду землі», до свого листа не додав.

За результатами розгляду вказаного листа, Головним управлінням Держземагенства у Сумській області 28.01.2013 року відповідачеві надано відповідь за № 121/06-08, відповідно до якої для вирішення питання щодо продовження строку дії договору оренди зазначеної земельної ділянки підприємству необхідно надати до управління проект додаткової угоди та інформацію про визначення кадастрового номеру земельної ділянки.

14.04.2014 року відповідач звернувся до позивача з листом про надання дозволу на виготовлення технічної документації на зазначену земельну ділянку та в подальшому надати її в постійне користування підприємству.

За результатами розгляду вказаного листа, Головним управлінням Держземагенства у Сумській області 29.04.2014 року відповідачеві надано відповідь за № 28-18-0.9-3513/2-14, відповідно до якої для підготовки проекту розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації щодо надання земельної ділянки до заяви необхідно додати витяг з Державного земельного кадастру, матеріали, що обґрунтовують необхідність подальшого використання зазначеної земельної ділянки для облаштування карти намиву та установчі документи.

Проте, відповідно до інформації позивача від 14.02.2015 року за № 01-49/847 встановлено, що необхідний обсяг документів від відповідача до Сумської обласної державної адміністрації не надходили, земельна ділянка загальною площею 0,95 га, яка розташована на території Великочернеччинської сільської ради на захід від хутора Хомине, орендодавцеві (Сумській районній державній адміністрації) не повернута, рішення про продовження (поновлення) строку дії договору оренди землі б/н від 25.02.2003 року, зареєстрованого 12.03.2003 року за №1, позивачем не приймалися, додаткова угода про поновлення договору оренди землі не укладалася.

Таким чином, враховуючи неукладення додаткової угоди, яка є єдиною законною підставою для користування земельною ділянкою, після закінчення строку договору оренди, останній свою дію припинив.

За вимогами статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Оскільки договір оренди земельної ділянки б/н від 25.02.2003 року було укладено між Сумською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) і за актом приймання-передачі земельної ділянки від 12.03.2003 року на підставі договору оренди землі б/н від 25.02.2003 року саме Сумською районною державною адміністрацією, а не позивачем було передано відповідачеві в оренду земельну ділянку загальною площею 0,95 га, яка розташована на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області на захід від хутора Хомине, то прокурор неправомірно в даному випадку просить суд зобов'язати відповідача повернути на користь Сумської обласної адміністрації вищевказану земельну ділянку шляхом підписання акту прийому-передачі.

Як зазначалося вище, відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві (у даному випадку - Сумській районній державній адміністрації) земельну ділянку на умовах визначених договором (у даному випадку - на умовах визначених пунктом 3.2 договору оренди земельної ділянки від 25.02.2003 року, укладеного між відповідачем та Сумською районною державною адміністрацією).

Оскільки позивач не є стороною договору оренди земельної ділянки від 25.02.2003 року, не є орендарем, не передавав відповідачеві (орендареві) земельної ділянки, то у даному випадку не може йти мови про повернення земельної ділянки, так як повернення майна (земельної ділянки) можливе лише тій особі, яка передала відповідне майно (земельну ділянку), що визначено вищезгаданим законом і договором.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги прокурора задоволенню не підлягають у зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32-34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 02.07.2015 року.

Суддя П.І. Левченко