ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.06.15р. Справа № 904/5350/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинонобудівне науково-виробниче об`єднання", м. Суми

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе", м. Суми

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Вето", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором оренди майна

За зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе", м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", м. Суми

про стягнення вартості витрат на поліпшення орендованого майна

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе" та відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Вето", в якому просить суд:

- стягнути з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість у розмірі 30 000 000,00 грн.;

- стягнути з відповідача-1 заборгованість у розмірі 928 976 603,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-1 умов договору оренди № 1/44 від 01.09.2010 щодо повної та своєчасної оплати орендних платежів та договору поруки № 1/1 від 27.03.2013 за яким відповідач-2 поручився перед позивачем на суму 30 000 000,00 грн. за виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань щодо оплати орендних платежів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2015 порушено провадження у справі та призначено до розгляду в засіданні на 14.07.2015.

25.06.2015 до господарського суду Дніпропетровської області надійшов зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе" до Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе" про стягнення вартості витрат на поліпшення орендованого майна у розмірі 352 016 900,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2015 прийнято зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе" до спільного розгляду з первісним позовом.

Разом із зустрічним позовом, позивачем (за зустрічним позовом) подано заяву про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, за виключенням поточних рахунків, відповідача (за зустрічним позовом) без обмеження права щодо передачі цього майна в оренду, заставу чи іпотеку.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів до забезпечення позову позивач (за зустрічним позовом) зазначає, що загальна сума заборгованості відповідача (за зустрічним позовом) складає 352 016 900,00 грн., яка виникла внаслідок несплати вартості витрат на поліпшення орендованого майна.

01.09.2010 між позивачем за первісним позовом (орендар) та відповідачем за первісним позовом (орендодавець) був укладений договір оренди № 1/44 від 01.09.2010. На виконання умов договору оренди, все орендоване майно вказане у додатках до договору № 1- 3 було передано орендарю 01.09.2010, про що сторонами були складені та підписані акти приймання-передачі майна.

Відповідно до підпункту 6.3.2 договору оренди, орендар має право забезпечувати належну експлуатацію, технічне обслуговування, проводити поточний і капітальний ремонт, модернізацію, реконструкцію та інші поліпшення орендованого майна за рахунок власних коштів без погодження з орендодавцем. Тобто, умовами договору оренди було передбачено право орендаря за рахунок власних коштів проводити поточний і капітальний ремонт, модернізацію, реконструкцію та інші поліпшення орендованого майна без додаткового погодження з орендодавцем, оскільки орендодавець погоджуючись на умови договору оренди вже надав таку письмову згоду.

Станом на час подання зустрічного позову вартість витрат позивача (за зустрічним позовом) на поліпшення майна орендованого у відповідача (за зустрічним позовом) за договором оренди становить 352 016 900,00 грн., що підтверджується розшифровкою витрат позивача (за зустрічним позовом) по проведеним ремонтам та модернізації за період з 2010 по 2015 роки, складеною та погодженою за участю керівників відповідача (за зустрічним позовом) та позивача (за зустрічним позовом).

Позивач (за зустрічним позовом) неодноразово звертався до відповідача (за зустрічним позовом) з вимогами про відшкодування витрат позивача (за зустрічним позовом) на поліпшення майна орендованого у відповідача (за зустрічним позовом) за договором оренди, але згоди на таке відшкодування так і не отримав.

Позивач (за зустрічним позовом) вважає, що вище переліченні обставини надають йому достатньо аргументів для необхідності вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача (за зустрічним позовом).

Вивчивши заяву позивача (за зустрічним позовом) про забезпечення позову та додані до матеріалів справи документи, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

В абзаці 3 п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року №16 зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В пункті 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року №16 зазначено, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості. Відповідно у разі задоволення позову стягненню будуть підлягати грошові кошти, а не майно.

Але, враховуючи майновий характер позовних вимог, велику ціну зустрічного позову, а також зважаючи на те, що у разі невиконання рішення суду у той спосіб, який визначено цим рішенням особа має право на зміну способу та порядку його виконання (ст. 121 Господарського процесуального кодексу України), суд вважає, що заходи забезпечення позову, про застосування яких просить позивач (за зустрічним позовом ), пов'язані з предметом даного спору.

Суд вважає, що заходи до забезпечення позову не призведуть до зупинення господарської діяльності відповідача (за зустрічним позовом), оскільки він зможе вільно розпоряджатись усіма обіговими коштами, необхідними для введення господарської діяльності, сплати податків, тощо.

Крім того арешт на майно відповідача (за зустрічним позовом) без заборони на передачу цього майна в оренду, заставу чи іпотеку, дозволить йому укладати договори оренди, застави, іпотеки, тобто отримувати прибуток та позичати кошти для введення господарської діяльності.

Таким чином, невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді арешту рухомого та нерухомого майна може призвести до зменшення за кількістю такого майна, тому невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення по даній справі.

Задовольняючи заяву позивача (за зустрічним позовом) про забезпечення позову, господарський суд виходить із того, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе" про забезпечення позову задовольнити.

2. До набрання рішенням законної сили вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладання арешту на рухоме та нерухоме майно, за виключенням поточних рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (40004, м. Суми, вул. Горького, буд. 58; ідентифікаційний код 34013028) без обмеження права щодо передачі цього майна в оренду, заставу чи іпотеку, в межах суми зустрічного позову, яка складає 352 016 900,00 грн.

3. Дана ухвала є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 25.06.2015 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

4. Строк пред'явлення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2015 у справі № 904/5350/15 про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить один рік, тобто до 26.06.2016.

5. Стягувачем за даною ухвалою є Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе" (40004, м. Суми, вул. Горького, буд. 58; ідентифікаційний код 05747991).

6. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (40004, м. Суми, вул. Горького, буд. 58; ідентифікаційний код 34013028).

Суддя Я.С. Золотарьова