РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015Справа №910/8579/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергостройінвест»

про визнання договору недійсним.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Чумаков Д.В., за довіреністю

від відповідача: Попов Д.О., за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергостройінвест» (далі - відповідач) про визнання договору недійсним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.04.2015 р. було порушено провадження у справі № 910/8579/15-г, розгляд справи призначено на 13.05.2015 р.

29.04.2015 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

07.05.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву.

Судове засідання 13.05.2015 р. не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Нечая О.В. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2015 р. розгляд справи було призначено на 10.06.2015 р.

09.06.2015 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли письмові заперечення на відзив.

У судове засідання 10.06.2015 р. представник позивача з'явився, надав суду свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 10.06.2015 р. з'явився, подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, надав усні пояснення по суті спору, проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергостройінвест» (далі - постачальник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» (далі - покупець, позивач) було укладено Договір поставки № 15/900 (далі - Договір), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених даним Договором, постачальник передає у власність покупця, а покупець приймає та сплачує товар (продукцію), загальна кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість, виробник якого визначена сторонами в специфікації, яка є невід'ємною частиною даного Договору.

Згідно з п. 1.3 Договору постачальник підтверджує, що укладання та виконання ним даного Договору не суперечить нормам чинного законодавства України та відповідає його вимогам (зокрема щодо отримання всіх необхідних дозволів та погоджень), а також підтверджує те, що укладання та виконання ним даного Договору не суперечить цілям діяльності постачальника, положенням його засновницьким документаии чи іншим локальним актам.

Відповідно до п. 13.1 Договору даний Договір вважається укладеним та вступає в силу з моменту його підписання та скріплення печатками сторін.

Строк дії Договору до 01.02.2015 р. (п. 13.2 Договору).

Згідно з твердженнями позивача, до нього дійшла інформації, що під час перевірки відповідача, податковий орган поставив під сумнів провадження відповідачем реальної фінансово-господарської діяльності. Згідно з листа № 1098/10/28-03-41 від 16.03.2015 р., на думку позивача, встановлено здійснення у 2013 році операцій між сторонами, які мають ознаки сумнівності у факті їх вчинення, що на думку позивача є підставою для визнання Договору недійсним.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, з тих підстав, що Договір був спрямований на реальне настання правових наслідків в межах укладеного правочину, що підтверджується документально.

Відповідно до частин 1 - 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Аналогічне положення викладене у п. 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29 травня 2013 року N 11.

Згідно з ч. 2 ст. 631 Цивільного кодексу України договір набирає чинності з моменту його укладення.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідачем було поставлено товар, відповідно до видаткових накладних, а позивачем прийнято його та оплачено відповідно до виставлених рахунків, крім того позивач зазначає про використання зазначеного товару у виробництві, що в свою чергу не свідчить про не спрямованість на настання реальних наслідків, які в свою чергу вже настали.

Так, Листом № 1098/10/28-03-41 від 16.03.2015 р. Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів було наведено в додатку до листа за результатами аналізу взаємовідносин позивача з іншими контрагентами відповідача, як ризикованого контрагента.

Однак, зазначений лист не підтверджує, що правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, що в свою чергу не є підставою для визнання Договору недійсним, більше того з доданих до матеріалів справи доказів підтверджується виконання умов Договору.

Крім того, частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про визнання договору недійсним не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача, при відмові в позові - на позивача, при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду міста «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року N 7 відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

Відповідачем заявлені до стягнення з позивача кошти, сплачені за послуги адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Судом встановлено, що між відповідачем (клієнт) та Адвокатським об'єднанням «Лихопьок Д.П.» (адвокатське об'єднання) було укладено Договір про надання правової допомоги № 44 від 21.02.2014 р., згідно з умовами якого клієнт доручає, а бюро зобов'язується надати клієнту правову допомогу згідно з Додатком № 1.

Відповідачем, на виконання умов Договору про надання правової допомоги 44 від 21.02.2014 р., було долучено Акт про надання послуг - правової допомоги від 13.05.2015 р. та калькуляцію від 29.04.2015 р. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було сплачено на користь виконавця 5 000,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення № 305 від 29.04.2015 р., а тому, враховуючи відмову у задоволенні позову, зазначена сума також покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судовий збір покласти на позивача.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" (84306, Донецька обл., місто Краматорськ, ПАТ "ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ; ідентифікаційний код 00210602) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергостройінвест" (03115, м. Київ, вулиця Хмельницька, будинок 10, офіс 8; ідентифікаційний код: 34834367) судові витрати на послуги адвоката в розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп.

Повне рішення складено 15.06.2015 р.

Суддя О.В. Нечай