ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" червня 2015 р.Справа № 924/761/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мобільні ремонтні технології", Луганська область, м. Рубіжне

до публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат", Хмельницька область, м. Полонне

про стягнення 73286,72 грн. з яких: 41343,86 грн. - основний борг; 14575,33 грн. - штраф; 1936,12 грн. - 3% річних; 15431,41 грн. - інфляційні втрати.

Представники сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 73286,72 грн. з яких: 41343,86 грн. - основний борг; 14575,33 грн. - штраф; 1936,12 грн. - 3% річних; 15431,41 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем умов договору на виконання робіт №02-01-13 від 28.12.2012р. Зазначає, що виконання позивачем своїх обов'язків за договором підтверджується актами виконаних робіт №03 від 18.09.2013р. на суму 39982,48 грн., та №04 від 19.09.2013р. на суму 21361,39 грн., загалом на суму 61343,87 грн.

Повідомляє, що відповідач частково оплатив виконані роботи в сумі 20000,00 грн. та станом на 30.04.2015р. заборгованість за договором становить 41343,86 грн.

Крім того, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором, позивачем заявлено до стягнення 14575,33 грн. штрафу, 1936,12 грн. 3% річних та 15431,41 грн. - інфляційних втрат.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте до суду надійшло клопотання (від 19.06.2015р. вих. №12) за підписом директора товариства про розгляд справи за відсутності представника. Повідомляє, що станом на 19.06.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем не змінилася.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, причини неявки не повідомив. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції від 11.06.2015р.

Враховуючи, що судом вжито всіх передбачених ГПК України заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також з огляду на обмеженість строків вирішення даного спору, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи, господарським судом встановлено:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мобільні ремонтні технології", є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 26.06.2012р. та свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 №186231.

Публічне акціонерне товариство "Полонський гірничий комбінат" є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців із сайту Міністерства юстиції України від 23.06.2015р.

28.12.2012р. між відкритим акціонерним товариством "Полонський гірничий комбінат" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Мобільні ремонтні технології" (підрядник) укладено договір на виконання робіт №02-01-13, в якому сторони дійшли згоди щодо умов організації та проведення робіт по відновленню обладнання замовника, а саме, відновлення вісі рухомої щоки дробарки СМД-118 (п. 1.1. договору).

У відповідності до цього договору замовник доручає та сплачує, а підрядник приймає на себе зобов'язання виконати доручені роботи (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 2.1. договору вартість робіт, що виконуються підрядником за цим договором визначається відповідно до калькуляції, що додається до даного договору, та складає 52144, 32 грн., в тому числі ПДВ 8685,72 грн.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що вартість робіт може бути змінена за письмовою згодою сторін у випадку інфляції, зміни об'ємів робіт, зміни термінів чи тривалості виконання робіт.

Відповідно до п. п. 3.1. - 3.3. договору оплата здійснюється замовником в два етапи, а саме: попередня оплата та оплата по факту виконання робіт. попередня оплата проводиться замовником в розмірі 50 % вартості робіт відповідно до цього договору. Кінцева оплата проводиться в розмірі 50 % вартості робіт на протязі 10 календарних днів після підписання акту виконаних робіт.

Замовник приймає від підрядника виконані роботи на протязі трьох календарних днів з дати закінчення виконання робіт підрядником і здійснює розрахунок у порядку, передбаченому цим договором. (п. 5.4. договору).

Згідно з п. 6.1. договору за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства України.

В п. 6.5. договору сторони передбачили, що за порушення умов оплати замовник підлягає сплаті штрафу на користь підрядника в розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення боргу. Сплата штрафу не звільняє замовника від виконання своїх обов'язків за договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2013 р. або до повного виконання сторонами діючих зобов'язань. (п. 11.6. договору).

Пунктом 11.7. визначено, що до договору додаються технічні завдання, калькуляції, додатки, узгодженні відповідальними особами замовника та підрядника.

Всі факсові копії документів, що мають відношення до цього договору мають силу на рівні їх оригіналів. (п. 11.8. договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

10.09.2013р. між сторонами підписано додаток №02 до договору на виконання робіт №02-01-13 від 28.12.2012р., згідно якого погоджено виконання робіт з відновлення гірничого обладнання в рамках договору №02-01-13 від 28.12.2012р., а саме, відновлення посадочного місця підшипника головного вала дробарки СМД-118. Вартість робіт становить 39982,48 грн. (в тому числі ПДВ на суму 6663,75 грн.).

10.09.2013р. сторонами погоджено та затверджено калькуляцію на відновлення посадочного місця підшипника головного вала дробарки СМД-118 на загальну суму 39982,48 грн.

15.09.2013р. між сторонами підписано додаток №03 до договору на виконання робіт №02-01-13 від 28.12.2012р., згідно якого погоджено виконання робіт з відновлення гірничого обладнання в рамках договору №02-01-13 від 28.12.2012р., а саме, відновлення посадочного місця грохота. Вартість робіт становить 21361,39 грн. (в тому числі ПДВ на суму 3560,23 грн.).

15.09.2013р. сторонами погоджено та затверджено калькуляцію на відновлення посадочного місця грохота на загальну суму 21361,39 грн.

Відповідно до умов договору №02-01-13 від 28.12.2012р. та додатку №02 від 10.09.2013р. позивачем в період з 12.09.2013р. по 18.09.2013р. були виконані роботи по відновленню посадочного місця підшипника головного вала дробарки СМД-118. Вартість робіт становила 39982,48 грн. (в тому числі ПДВ на суму 6663,75 грн.). Виконання робіт підтверджується актом приймання виконаних робіт №03 від 18.09.2013р., який підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Також згідно умов додатку №03 від 15.09.2013р. та договору №02-01-13 від 28.12.2012р. позивачем в період з 15.09.2013р. по 19.09.2013р. були виконані роботи по відновленню посадочного місця грохота. Вартість робіт становила 21361,39 грн. (в тому числі ПДВ на суму 3560,23 грн.). Виконання робіт підтверджується актом приймання виконаних робіт №04 від 19.09.2013р., який підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Відповідачем частково було оплачено виконані роботи позивачем в розмірі 20000,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку, а саме: 07.11.2013р. - на суму 10000,00 грн. та 27.11.2013р. - на суму 10000,00 грн.

23.12.2014р. сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків, згідно якого заборгованість ПАТ "Полонський гірничий комбінат" перед ТОВ "Мобільні ремонтні технології" складає 41343,86 грн.

12.03.2015р. позивачем було направлено лист відповідачу про погашення заборгованості в розмірі 41343,86 грн. до 31.03.2015р., який залишений без реагування.

З огляду на те, що відповідач своїх грошових зобов'язань за договором №02-01-13 від 28.12.2012р. не виконав, позивач звернувся з позовом про стягнення 41343,86 грн. основного боргу; 14575,33 грн. штрафу; 1936,12 грн. - 3% річних та 15431,41 грн. інфляційних втрат.

Дослідивши докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом взято до уваги таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2012р. між відкритим акціонерним товариством "Полонський гірничий комбінат" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Мобільні ремонтні технології" (підрядник) укладено договір на виконання робіт №02-01-13, в якому сторони дійшли згоди щодо умов організації та проведення робіт по відновленню обладнання замовника, а саме, відновлення вісі рухомої щоки дробарки СМД-118 (п. 1.1. договору).

У відповідності до цього договору замовник доручає та сплачує, а підрядник приймає на себе зобов'язання виконати доручені роботи (п. 1.2. договору).

Договірні відносини, які виникли між сторонами мають ознаки договору підряду.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно вимог частини 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Виконання позивачем робіт по відновленню посадочного місця підшипника головного вала дробарки СМД-118 вартістю 39982,48 грн. та робіт по відновленню посадочного місця грохота вартістю 21361,39 грн. підтверджується актами приймання виконаних робіт №03 від 18.09.2013р. та №04 від 19.09.2013р. відповідно. Акти підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. п. 3.1. - 3.3. договору оплата здійснюється замовником в два етапи, а саме: попередня оплата та оплата по факту виконання робіт. попередня оплата проводиться замовником в розмірі 50 % вартості робіт відповідно до цього договору. Кінцева оплата проводиться в розмірі 50 % вартості робіт на протязі 10 календарних днів після підписання акту виконаних робіт.

Отже, з огляду на зазначене, відповідач зобов'язаний був здійснити остаточний розрахунок з позивачем до 29.09.2015р.

Однак, в порушення мов договору відповідачем було оплачено вартість виконаних робіт на суму 20000,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку, а саме: 07.11.2013р. - на суму 10000,00 грн. та 27.11.2013р. - на суму 10000,00 грн.

Наявність заборгованості у відповідача в розмірі 41343,86 грн. підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 23.12.2014 р., підписаним сторонами та скріпленим їх печатками.

З урахуванням вищезазначеного, позовні вимоги про стягнення 41343,86 грн. є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, є втратами пов'язаними з інфляційними процесами в державі за час прострочення виконання зобов'язання боржником, а три процента річних є за своєю правовою природою платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Згідно листа Верховного Суду України „Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 №62-97р., відповідно до якого індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Відповідно до п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 15431,41 грн. за період з жовтня 2013р. по лютий 2015р.

При перерахунку інфляційних втрат судом встановлено наступне:

- за жовтень 2013р. із суми заборгованості в розмірі 61343,87 грн. інфляційні втрати складають 245,38 грн.

- за період з листопада 2013р. по лютий 2015р. із суми заборгованості в розмірі 41343,87 грн. інфляційні втрати складають 15096,33 грн.

Таким чином, інфляційні втрати підлягають задоволенню в розмірі 15341,71 грн.

З огляду на зазначене, в стягненні інфляційних втрат в розмірі 89,70 грн. (15431,41 - 15341,71 = 89,70) необхідно відмовити.

Також позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 1936,12 грн., а саме: 196,64 грн. - за період з 29.09.2013р. по 06.11.2013р.; 84,40 грн. - за період з 07.11.2013р. по 26.11.2013р.; 1655,08 грн. - за період з 27.11.2013р. по 31.03.2015р.

Як слідує з розрахунку, поданого до матеріалів справи, позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних у розмірі 1936,12 грн., які підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 14575,33 грн. штрафу.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 4 ст. 231 ГК України, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 6.5. договору сторони передбачили, що за порушення умов оплати замовник підлягає сплаті штрафу на користь підрядника в розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення боргу.

Разом із цим, згідно з положеннями ст. 549 ЦК України грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредитору у разі порушення зобов'язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, є пеня.

Таким чином, передбачений п. 6.5. договору штраф, що нараховується у відсотках від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення боргу за своєю природою підпадає під визначення пені.

Крім того, судом береться до уваги, що у поданому до матеріалів справи розрахунку позивачем нараховано саме пеню в розмірі, заявленому до стягнення, а саме 14575,33 грн.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вбачається із розрахунку позивачем нараховано пеню за період з 29.09.2013р. по 31.03.2015р., тобто поза межами шести місяців, що суперечить вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України.

Здійснивши перерахунок пені, судом встановлено, що правомірним є нарахування пені в наступних розмірах:

- за період з 29.09.2013р. по 06.11.2013р. із суми заборгованості в розмірі 61343,87 грн. пеня складає 852,09 грн.;

- за період з 07.11.2013р. по 26.11.2013р. із суми заборгованості в розмірі 51343,87 грн. пеня складає 365,74 грн.;

- за період з 27.11.2013р. по 29.03.2014р. із суми заборгованості в розмірі 41343,87 грн. пеня складає 1811,20 грн.

Таким чином, до стягнення підлягає пеня в розмірі 3029,03 грн.

З огляду на зазначене, в стягненні пені в розмірі 11546,30 грн. (14575,33 - 3029,03 = 11546,30) необхідно відмовити.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 61650,72 грн., з яких: 41343,86 грн. - основний борг, 3029,03 грн. - пеня, 1936,12 грн. - 3% річних, 15341,71 грн. - інфляційні втрати.

В решті позову в сумі 11636,00 грн., зокрема, в частині стягнення 89,70 грн. інфляційних втрат та 11546,30 грн. пені суд відмовляє.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Мобільні ремонтні технології", Луганська область, м. Рубіжне до публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат", Хмельницька область, м. Полонне про стягнення 73286,72 грн. з яких: 41343 грн. 86 коп. - основний борг; 14575,33 грн. - штраф; 1936,12 грн. - 3% річних; 15431,41 грн. - інфляційні втрати задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат" (Хмельницька область, м. Полонне, вул. Герасимчука, 190-Б, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Мобільні ремонтні технології" (Луганська область, м. Рубіжне-10, проспект Кірова, 20-а/91, ) 41343,86 грн. (сорок одна тисяча триста сорок три гривні 86 коп.) основного боргу, 3029,03 грн. (три тисячі двадцять дев'ять гривень 03 коп.) пені, 1936,12 грн. (одна тисяча дев'ятсот тридцять шість гривень 12 коп.) 3% річних, 15341,71 грн. (одна тисяча дев'яносто шість гривень 33 коп.) інфляційних втрат, 1536,92 грн. (одна тисяча п'ятсот тридцять шість гривень 92 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 25.06.2015 р.

Суддя О.Є. Танасюк

Відповідно до ч. 5 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, 39600, Полтавська обл., м.Кременчук, вул. Бутиріна, б.17, кв. 140 (простим);

3 - відповідачу, 30500, Хмельницька обл., м.Полонне, вул. Герасимчука, 190-Б (простим).