УХВАЛА

22.06.2015Справа № 4/192
За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Салюс"

на дії Державної виконавчої служби України

у справі 4/192

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Кліринговий дім"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Салюс"

Про стягнення 45902381,67 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: не викликались.

Обставини справи:

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.05.2009 по справі №4/192 позов Акціонерного банку "Кліринговий Дім" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Салюс" на користь Акціонерного банку "Кліринговий дім" 5299650,00 дол. США, що по курсу НБУ станом на 09.04.2009р. складає заборгованість за наданим кредитом у сумі 40 807 305,00 грн., 490469,38 дол. США, що по курсу НБУ станом на 09.04.2009р. складає проценти нараховані та несплачені у сумі 3 776 614,23 грн., 575077,67 дол. США, що по курсу НБУ станом на 09.04.2009р. складає пені 4 428 098,06 грн., 25 500 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (нежила будівля - офіс (літера А), загальною площею 2818,90 (дві тисячі вісімсот вісімнадцять цілих і дев'яносто сотих) кв. м., яка розташована за адресою: вулиця Кудряшова, будинок № 9 (дев'ять), місто Київ, Україна).

Реалізацію предмета іпотеки вирішено провести шляхом продажу предмета іпотеки Позивачем від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу відповідно до ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Встановлено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 2 813 300 доларів США, що станом на 09.04.2009 року становить 21 662 410 гривень, відповідно до висновку про вартість, складеного 19.02.2009 року незалежним суб'єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест Груп".

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2010 по справі 4/192, рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2009 змінено та викладено його в наступній редакції:

"Позов Акціонерного банку "Кліринговий Дім" задоволено частково, стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Салюс" на користь акціонерного банку "Кліринговий дім" 5299650,00 дол. США, що по курсу НБУ станом на 09.04.2009р. складає заборгованість за наданим кредитом у сумі 40 807 305,00 грн., 490469,38 дол. США, що по курсу НБУ станом на 09.04.2009р. складає проценти нараховані та несплачені у сумі 3 776 614,23грн., 575077,67 дол. США, що по курсу НБУ станом на 09.04.2009р. складає пені 4 428 098,06 грн., державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (нежила будівля - офіс (літера А), загальною площею 2818,90 (дві тисячі вісімсот вісімнадцять цілих і дев'яносто сотих) кв.м., яка розташована за адресою: вулиця Кудряшова, будинок №9 (дев'ять), місто Київ, Україна)

Реалізацію предмета іпотеки вирішено провести шляхом продажу предмета іпотеки позивачем від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу відповідно до ст.38 Закону України "Про іпотеку". Встановлено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 35 062 859,00грн. (з урахуванням ПДВ), відповідно до висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №10129 судової будівельно-технічної експертизи від 25.02.2010р.".

02.07.2010р. на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2010р . було видано наказ на примусове виконання рішення.

18.06.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Салюс" звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Державної виконавчої служби України, а саме просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попіва Р.І. щодо передачі арештованого майна (нежила будівля - офіс, загальною площею 2 818,90 к.в.м., яка розташована за адресою: вул. Кудряшова, буд. 9, що в м. Києві) на реалізацію. Також просив зупинити проведення аукціону по продажу майна (нежила будівля - офіс, загальною площею 2 818,90 кв.м., яка розташована за адресою: вул. Кудряшова, буд. 9, що в м. Києві), призначеного на 10.07.2015р.о 09:00год.

Відповідно до пункту 36 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. N01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року", а також відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. N14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" викладено правову позицію, згідно з якою скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями, зокрема, ГПК.

Відповідно до пункту 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення статті 56 Господарського процесуального кодексу України, належним та допустимим доказом відправлення стягувачу, та ВДВС копії скарги та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

На підтвердження доказів надіслання копії скарги та заяви про зупинення реалізації арештованого майна на адресу Державної виконавчої служби України скаржником надано суду лише опис вкладення в поштовий конверт без чеку (поштової квитанції) на підтвердження факту надання послуг (надіслання копії скарги).

Підтвердженням надання послуги зв'язку і належним доказом відправлення ВДВС та стягувачу копії скарги та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Проте, такий документ не міститься серед матеріалів, доданих до скарги.

Також, скаржником суду не надано жодних доказів на підтвердження факту надіслання стягувачу копії скарги та доданих до неї документів, в порядку ст. 56 ГПК України (ані опису вкладення, ані чеку).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Салюс" на дії Державної виконавчої служби України повернути скаржнику без розгляду.

Суддя І.І. Борисенко