ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015 року Справа № 904/4382/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

судді: Дармін М.О., Березкіна О.В.

Секретар судового засідання: Валяр М.Г.

За участю представників сторін:

від ТОВ "НоваФарм": Полторацька О.В. представник, довіреність № 14Д-15 від 09.02.15;

від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська: Никитенко Є.В. представник, довіреність № 19979/04-62-10-026 від 21.07.14;

від ТОВ "Агрофармахім": Фесенко Д.Ю. представник, довіреність № б/н від 01.08.14;

інші учасники провадження у справі не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НовоФарм" на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року у справі №904/4382/14

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофармахім", м. Дніпропетровськ

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофармахім", м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 18.12.2014 року (суддя Полєв Д.М.) визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофармахім" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута Лященка С.С. та зобов'язано вчинити певні дії.

Не погодившись з постановою місцевого господарського суду, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду звернулась Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, в якій просить скасувати вказану постанову, провадження по справі припинити, аргументуючи порушенням господарським судом норм права, зокрема, статті 129 Конституції України, статті 111 Цивільного кодексу України, пункту 11.3 Розділу 11 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011 року, статей 4, 41, 91, 106 Господарського процесуального кодексу України, неповнотою дослідження судом обставин справи та передчасністю висновків суду про визнання боржника банкрутом. Скаржником зазначено, що судом першої інтсанцї не прийнято до уваги тих обставин, що ліквідатором боржника, в порушення вимог статті 111 ЦК України, не надано на перевірку в податкову інспекцію проміжного ліквідаційного балансу підприємства-боржника.

Також, з посиланням на ст.1 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", скаржником вказано, що законодавство про банкрутство допускає участь у справі про банкрутство інших осіб окрім кредиторів, юридичних осіб, чиї інтереси можуть порушуватися в ході здійснення провадження у справі про банкрутство. Оскільки Закон про банкрутство не містить пряму заборону на оскарження податковими органами судових актів у справі про банкрутство, тому апеляційна скарга підлягає розгляду по суті.

Скаржником до апеляційного суду подано докази про можливі ознаки доведення боржника ТОВ "Агрофармахім" до банкрутства (фіктивного банкрутства) (а.с. 16-22, т.5). Вказані докази судом до уваги не приймаються, оскільки вони не були предметом розгляду в суді першої інстанції, отже не можуть бути підставою для скасування постанови господарського суду.

Не погодившись з постановою місцевого господарського суду, товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НовоФарм" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду, провадження по справі припинити. Скаржник вважає, що господарський суд допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які він визнав встановленими, допущено порушення ст.43 ГПК України, ст.94 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім того, скаржник посилається, що судом першої інстанції не досліджено належним чином план санації, який було додано до заяви про порушення справи про банкрутство ТОВ"Агрофармахім", не перевірено наявність повідомлень розпорядником майна усіх кредиторів про проведення зборів кредиторів, не надано належної оцінки рішенню комітету кредиторів від 26.11.14р., на підставі якого було прийнято оскаржувану постанову, судом не надано належної оцінки фінансовому стану боржника. Також, скаржником зазначено, що план санації не відповідає вимогам законодавства, до плану санації не додано документів, які б пояснювали та підтвердили інформацію, викладену в ньому.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Веталон» просить суд в задоволенні апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська відмовити, а також у відзиві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Веталон».

У відзиві на апеляційну скаргу керуючий санацією Іончиков О.Д. просить суд в задоволенні апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська відмовити. У відзиві зазначено, що план санації, затверджений на зборах ТОВ "Агрофармахім" від 05.06.14р., не може бути виконаний, оскільки отримання банківського кредиту неможливо через відсутність у боржника майна, яке може бути забезпеченням виконання зобов'язання щодо повернення грошових коштів необхідних для проведення запланованих заходів; санаційні заходи зі збільшення статутного капіталу та стягнення дебіторської заборгованості розраховані на дату 05.06.14р. у гривні, курси якої на цей час зменшився вдвічі.

У відзиві на апеляційну скаргу розпорядник майна Лященко С.С. просить суд в задоволенні апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська відмовити. У відзиві зазначено, що скаржник не є, ані конкурсним, ані поточним кредитором, а тому не є учасником провадження по справі.

У відзиві на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НовоФарм" просить суд апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі припинити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови місцевого господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників учасників провадження по справі, колегія суддів вважає, що оскаржувану постанову слід залишити без змін, з огляду на викладене нижче.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 01.07.2014 р. порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФАРМАХІМ" відповідно до статті 94 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство); введено процедуру санації боржника строком на шість місяців до 01.01.2015р.; призначено керуючим санацією керівника боржника Іончикова О.Д., призначено розпорядника майном боржника арбітражного керуючого Лященко С.С.

Згідно із ст. 94 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарським судом Дніпропетровської області здійснено офіційне оприлюднення оголошення про введення процедури санації Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФАРМАХІМ" по справі № 904/4382/14 на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України в мережі інтернет №№5627 від 02.07.2014р.

Ухвалою суду від 11.11.2014р. затверджено реєстр вимог кредиторів.

Головою комітету кредиторів подано клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором арбітражного керуючого Лященко С.С.

Постановою господарського суду від 18.12.2014 року визнано ТОВ "Агрофармахім" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута Лященка С.С. та зобов'язано вчинити певні дії.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону про банкрутство, санація - система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

При проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, створений відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 26 Закону до компетенції комітету кредиторів належить право внесення пропозицій господарському суду щодо продовження строку процедури санації боржника; прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Враховуючи зазначені приписи Закону про банкрутство, подання клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури належить до компетенції комітету кредиторів, в свою чергу господарський суд дає оцінку рішенням комітету кредиторів та враховує їх резолюції у прийнятті судових актів у справі, якщо такі рішення відповідають приписам чинного законодавства.

На підставі вимог ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.11.14р. відбулися збори кредиторів ТОВ"Агрофармахім", на яких обрано комітет кредиторів у складі: ТОВ «Веталон», ТОВ«Куйбишевська птахофабрика», ТОВ «Птахофабрика зарічна» (протокол зборів кредиторів ТОВ "Агрофармахім" від 25.11.14р. - а.с.18, т.4).

26.11.2014р. комітетом кредиторів прийнято рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Лященко Сергія Сергійовича (протокол засідання комітету кредиторів ТОВ "Агрофармахім" від 26.11.14р. - а.с. 34-35, т.4).

26.11.14р. головою комітету кредиторів - ТОВ «Веталон» подано клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором арбітражного керуючого Лященко С.С. До вказаного клопотання долучено протокол засідання комітету кредиторів ТОВ "Агрофармахім" від 26.11.14р., на якому було вирішено: головою комітету кредиторів обрано ТОВ «Веталон»; визнано задовільною роботу розпорядника майна ТОВ "Агрофармахім" Лященко С.С.; прийнято рішення звернутися до господарського суду з клопотанням про припинення процедури санації, визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; призначення ліквідатором арбітражного керуючого Лященко С.С.

Також до матеріалів справи надано аналіз фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках боржника (а.с.43-48, т.4), який відображає низькі економічні показники підприємства.

Частиною 11 ст. 94 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено: якщо справу про банкрутство боржника порушено за заявою кредитора (кредиторів), комітет кредиторів має право звернутися до господарського суду з клопотанням про призначення керуючим санацією керівника боржника, а також розпорядника майна в порядку, встановленому цим Законом. Керуючий санацією та розпорядник майна діють відповідно до вимог цього Закону з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації; подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, план санації боржника затверджений комітетом кредиторів 05.06.2014р. не може бити виконаний, в зв'язку з тим, що фінансове становище боржника за час здійснення провадження у справі про банкрутство не відновлено та не покращено.

Колегія суддів вважає, що господарський суд, розглянувши клопотання голови комітету кредиторів, дослідивши протокол засідання комітету кредиторів, аналіз фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках боржника, врахувавши фінансове становище боржника під час процедури санації та взявши до уваги, що до суду не надійшло інших пропозиції стосовно подальшого руху справи, зокрема затвердження мирової угоди, продовження процедури санації, пропозиції кредиторів щодо внесення інвестицій, а також відстрочки, розстрочки чи прощення (списання) боргів, відповідно до вимог ст.43 ГПК України, суд дійшов правильного, обґрунтованого та підтвердженого відповідними матеріалами справи висновку про необхідність прийняття постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури строком на 1 рік згідно Закону.

Стосовно апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області необхідно зазначити наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 91 ГПК України визначає осіб, що мають право апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, яке не набрало законної сили, якими є, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

До складу учасників провадження у справі про банкрутство, згідно статті 1 Закону про банкрутство, входять сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності-боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Отже, законодавство про банкрутство допускає участь у справі про банкрутство інших, окрім кредиторів, юридичних осіб, чиї інтереси можуть порушуватися в ході здійсненням провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до пункту 41.1.1. частини 41.1. статті 41 Податкового кодексу України, контролюючим органам державою делеговано повноваження контролю та справляння податків з суб'єктів підприємницької діяльності. Відкриття ліквідаційної процедури відповідно до статей 37, 38, 95 Закону про банкрутство має наслідком завершення підприємницької діяльності боржника, що, відповідно, унеможливлює виникнення нових податкових зобов'язань.

Право на апеляційне оскарження мають учасники провадження у справі про банкрутство, а також інші, окрім кредиторів, юридичні особи, а також державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками провадження у справі, але судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов'язки.

Тобто, судом першої інстанції має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або у мотивувальній частині оскаржуваного рішення повинні міститися висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки цієї особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права учасників провадження у справі про банкрутство, а й їх процесуальні права, що витікають із визначеного пунктом 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, права кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав та обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Відповідно до частини 1 статті 33 та частини 2 статті 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, не погодившись з прийнятою у даній справі постановою суду першої інстанції, ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану постанову, мотивуючи тим, що суд першої інстанції неповно досліджено обставини справи та передчасно зроблено висновки про необхідність визнання боржника банкрутом. Також заявник апеляційної скарги зазначив про те, що судом першої інтсанцї не прийнято до уваги тих обставин, що ліквідатором боржника, в порушення вимог статті 111 ЦК України, не надано на перевірку в податкову інспекцію проміжного ліквідаційного балансу підприємства-боржника.

Матеріалами справи підтверджується, що ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська не зверталася з кредиторськими вимогами до боржника, в апеляційній скарзі не зазначає про наявність у боржника заборгованості зі сплати податкових платежів.

З огляду на встановлене, апеляційний суд дійшов до висновку, що оскаржувана податковою інспекцією постанова суду першої інстанції не стосується її прав та обов'язків, тому контролюючий орган не має права на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

З метою правильного та однакового застосування законодавства про банкрутство, Пленум Верховного Суду України у пункті 12 Постанови "Про судову практику в справах про банкрутство" №15 від 18.12.2009 року роз'яснив господарським судам про те, що юридичні та фізичні особи, акціонери, учасники господарських товариств, що не мають статусу сторони чи учасника у справі про банкрутство, не мають права на оскарження судових рішень у справі про банкрутство, а помилково порушене апеляційне і касаційне провадження підлягають припиненню в порядку, передбаченому статтею 80 ГПК України на підставі статей 91 та 107 ГПК України як такі, що не підлягають вирішенню в господарських судах. В інших випадках такі скарги повертаються без розгляду. Це стосується і скарг зазначених осіб на такі ухвали.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою податкової інспекції підлягає припиненню, оскільки станом на час прийняття судом першої інстанції постанови від 18.12.2014 року та на момент звернення з апеляційною скаргою, податкова інспекція не набула статусу учасника провадження даній справі, тому не вправі оскаржувати прийняту у цій справі постанову про визнання боржника банкрутом.

Доводи скаржника про неможливість проведення податкової перевірки у зв'язку з ненаданням ліквідатором первинних документів фінансово-господарської діяльності банкрута, як на підставу для обґрунтування порушення прав контролюючого органу в ході здійснення провадження у справі про банкрутство, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наявність спеціальних повноважень у контролюючих органів щодо розшуку недобросовісних платників податків, вилучення документів, накладення арештів та інше, які дозволяють їм належне виконання посадових обов'язків на предмет проведення податкових перевірок.

Також колегія суддів вважає помилковими доводи податкової інспекції про необхідність надання ліквідатором боржника, відповідно до вимог статті 111 ЦК України, на перевірку в податкову інспекцію проміжного ліквідаційного балансу підприємства-боржника. Оскільки ТОВ"Агрофармахім" не здійснює ліквідаційну процедуру, передбачену ст.111 ЦК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів прийшла до висновку, що постанову господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року у справі №904/4382/14 прийнято у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року у справі №904/4382/14.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НовоФарм" залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року у справі №904/4382/14 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 25.06.2015 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін