РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015Справа №910/11438/15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"
доПублічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО"
провідшкодування шкоди в порядку регресу 26 358,53 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:
від позивача - Гаркуша Г.В., представник за довіреністю;
від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 26 358,53 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвала суду про порушення провадження у справі була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

На призначене судове засідання 25.06.2015р. представник відповідача не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час його проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчить наявний у матеріалах справи оригінал поштового відправлення, з якого слідує, що поштова кореспонденція з ухвалою суду про призначення судового засідання була вручена відповідачу 18.05.2015р.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

Враховуючи встановлений ч. 1 ст. 69 ГПК України строк вирішення спору та зважаючи на те, що суд не знайшов підстав для відкладення розгляду справи, відповідно до статті 75 ГПК України суд здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.11.2013р. на перехресті нерівнозначних доріг вул. Звіринецької та вул. Сорочинського в м. Києві була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля "Ніссан", д.р.н. АА0452СВ, яким керував Грушевський Д.О. та автомобіля «Лексус» д.р.н. АА5309КО.

Причиною ДТП стало те, що водій Грушевський Д.О., керуючи автомобілем "Ніссан", д.р.н. АА0452СВ не надав договору автомобілю, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Лексус» д.р.н. АА5309КО, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР. Дані обставини підтверджуються розгорнутою довідкою №9309434 про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Печерського районного суду м. Києва (справа №757/), копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Лексус» д.р.н. АА5309КО (Застрахований автомобіль), який був застрахований позивачем на підставі Договору добровільного страхування від 28.11.2012р. №250559290.12.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування від 28.11.2012р. №250559290.12, страхового акту №106923 від 04.12.2013р. та страхового акту №107142 від 10.12.2013р. позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 26 358,53 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями №14875 від 16.12.2013р., №15010 від 18.12.2013р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "Ніссан", д.р.н. АА0452СВ, яким керував Грушевський Д.О., під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Печерського районного суду м. Києва (справа №757/412/14-п).

На час скоєння вищевказаної ДТП (27.11.2013р.) цивільно-правова відповідальність будь-яких осіб під час експлуатації автомобіля "Ніссан", д.р.н. АА0452СВ, на законних підставах, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АЕ/1146244 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 0,00 грн., строк дії полісу з 19.12.2012р. до 18.12.2013р.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АЕ/1146244 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Ніссан", д.р.н. АА0452СВ, на час спірної ДТП.

Вартість матеріального збитку відповідно до виставлених рахунків-фактур №СМУ00030575 від 02.12.2013р., №СМУ00031324 від 10.12.2013р. складає 28 359,97 грн.

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Окрім того, на підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «Лексус» .р.н. АА5309КО позивачем надано суду Звіт про визначення вартості матеріального збитку №1141 станом на 10.12.2013р., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників (Сврз) автомобіля «Лексус» д.р.н. АА5309КО у результаті його пошкодження при ДТП складає 33 209,35 грн., при коефіцієнті фізичного зносу 0,00 грн.

Також, судом взято до уваги, що відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «Лексус» .р.н. АА5309КО, рік випуску автомобіля - 2011р., а отже на момент ДТП (27.11.2013р.) строк його експлуатації не перевищував 7 років, а отже підстав для вирахування зносу в даному випадку не має.

Окрім того, на підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «Лексус» .р.н. АА5309КО позивачем надано калькуляцію №1141/13Х від 10.12.2013р., що розрахована по системі Audatex, відповідно до якої вартість ремонту складає 33 209,35 грн.

Слід зазначити, що дані, зазначені у ремонтній калькуляції №1141/13Х від 16.03.2013р., відповідають даним встановленим в п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Зміст ремонтної калькуляції не суперечить умовам чинного законодавства України про оціночну діяльність та чітко відображає суму завданих збитків, оскільки калькуляція складалась на основі комп'ютерної програми Audatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АЕ/1146244 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1191 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (26 358,53 грн.), з урахуванням того, що франшиза за полісом №АЕ/1146244 дорівнює 0,00 грн., тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 26 358,53 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в заявленій сумі 26 358,53 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, ідентифікаційний код 16285602) 26 358 (двадцять шість тисяч триста п'ятдесят вісім) грн. 53 коп. страхового відшкодування, а також 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.06.2015

Суддя І.І. Борисенко