ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015 року Справа № 904/9575/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Дарміна М.О., Герасименко І.М.

При секретарі Валярі М.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: Рудоквас Ю.А. представник, довіреність № б/н від 25.11.14;

від відповідача: Шишова Н.Л. представник, довіреність № 10/03-09 від 16.06.15;

представники третіх осіб не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року у справі № 904/9575/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КС Партнер», м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ»

третя особа 1- яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ОСОБА_4;

третя особа 2 - яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5

третя особа 3 - яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «КСС»

третя особа 4 - яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «КС Маркет»

про розірвання кредитних договорів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року (суддя Манько Г.В.) у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КС Партнер» - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ», звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, про розірвання кредитних договорів, про припинення зобов'язань за кредитними договорами, за договорами іпотеки, поруки, застави та зняття обтяжень з нерухомого і рухомого майна.

В обґрунтування своєї скарги відповідач посилається на те, що резолютивна частина рішення повністю суперечить мотивувальній частині рішення і висновкам суду першої інстанції.

Так, апелянт зазначає, що відмовляючи позивачу у позові, суд одночасно в мотивувальній частині рішення встановив факт припинення зобов'язань за кредитними договорами, договором іпотеки, поруки і застави, фактично задовольнивши таким чином позовні вимоги.

Суд порушив правила територіальної підсудності, оскільки розглянув справу не за місцем знаходження відповідача - м. Київ, а у місті Дніпропетровську, та вирішив питання щодо прав і обов'язків юридичних осіб, які не були залучені до участі у справі і які відступили своє право вимоги позивачу.

Апелянт вважає, що суд помилково дійшов до висновку про припинення кредитних договорів внаслідок того, що в результаті відкликання банківської ліцензії та початку процедури ліквідації позивач повинен достроково погасити свої зобов'язання перед відповідачем.

Крім того, суд безпідставно застосував положення ст.606 ЦК України до спірних правовідносин, оскільки у даному випадку не відбулось поєднання боржника і кредитора в одній особі.

Всі ці обставини на думку відповідача, є підставою для скасування рішення суду та відмови у позові.

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 24.02.2015 року у зв'язку з відпусткою судді Дарміна М.О. справу було призначено до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), суддів Чус О.В., Іванов О.Г.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25 лютого 2015 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 24 березня 2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 24.03.2015 року у зв'язку з виходом на роботу судді Дарміна М.О. справу було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), суддів Чус О.В., Дармін М.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24 березня 2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників третіх осіб-1,2,3,4, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 20 квітня 2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 27.04.2015 року у зв'язку з відпусткою судді Чус О.В. справу було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), суддів Іванов О.Г., Дармін М.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 квітня 2015, у зв'язку з відпусткою головуючого судді Березкіної О.В., розгляд апеляційної скарги було перенесено на 20 травня 2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 18.05.2015 року у зв'язку з виходом на роботу судді Чус О.В. справу було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), суддів Чус О.В., Дармін М.О.

В судовому засіданні 20.05.2015 року було оголошено перерву до 22 червня 2015 року.

Розпорядженням в.о.голови суду Науменка І.М. від 22.06.2015 року у зв'язку з лікарняним судді Чус О.В. справу було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), суддів Герасименко І.М., Дармін М.О.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, проте рішення суду не скасовується з наступних підстав.

Звертаючись до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» із позовом про розірвання кредитних договорів, визнання припиненими зобов'язання за кредитними договорами, договорами іпотеки, поруки, застави та зняття обтяжень з нерухомого і рухомого майна, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КС Партнер» посилалось на те, що відповідачем істотно порушуються умови кредитних договорів № 6-0064/13/14-LTf від 24 жовтня 2013 року та № 6-0065/13/14-MLL від 24 жовтня 2013 року щодо кінцевого строку повернення Позивачем кредитів, та у зв'язку з цим позивач має право вимагати розірвання вищевказаних кредитних договорів в судовому порядку. Крім того, у зв'язку із укладанням позивачем з кредиторами відповідача договорів про відступлення права вимоги № 01 від 25.10.2014 року, №14/10/25-01 від 25.10.2014 року, № 14/10/25-02 від 25.10.2014 року, № 14/10/25-03 від 25.10.2014 року та заявою від 06.10.2014 р. про розірвання договору банківського рахунку № 3-71400/263193 від 21.10.2013 р., укладеного між позивачем та відповідачем, та кредитними договорами №6-0064/13/14-LTf від 24 жовтня 2013 року та № 6-0065/13/14-MLL від 24 жовтня 2013 року, в правовідносинах, що виникли між позивачем та відповідачем за означеними договорами та кредитними договорами, відбулось поєднання в особі позивача двох статусів - боржника Банку та кредитора Банку на суму у розмірі 3 655 024,46 грн., що також є підставою для задоволення позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання позивача за кредитними договорами припинились з 25 жовтня 2014 року, тобто, з дати укладання позивачем договорів про відступлення права вимоги до ПАТ « БАНК ФОРУМ» кредиторами: ПАТ « Фондова біржа «Перспектива», Приватним акціонерним товариством компанія з управління активами «Академія Інвестментс», що діє від свого імені, в інтересах та рахунок пайового інвестиційного фонду не диверсифікованого виду закритого типу «Ріал Естейт Менеджмент Інвестментс-Проспект», ПАТ «Ребус Україна», ПАТ «Менеджмент Технолоджіз», Асоціацією «Українські Фондові торговці», фізичною особою-підприємцем - ОСОБА_10, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11, ТБ «Перспектива-Коммодіті», ТОВ «КС маркет», ТОВ «КСС», фізичною особою-підприємцем-ОСОБА_5 і одночасно з виникненням зобов'язання відповідача за договорами банківського рахунку з вищезазначеними особами, здійснити оплату на користь позивача. Враховуючи те, що припинення зобов'язань між позивачем та відповідачем відбулося 25 жовтня 2014 року, а позивач звернувся до суду з позовною заявою 04 грудня 2014 року, то зобов'язання позивача щодо заборгованості за кредитними договорами №6-0064/13/14-LTf від 24 жовтня 2013 року та № 6-0065/13/14-MLL від 24 жовтня 2013 р., припинили існування ще до порушення провадження у справі, як і зобов'язання за порукою та заставою.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що вищезазначене є достатньою підставою здійснити держателем або реєстратором Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

1. припинення іпотеки № 3045101 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладеної на підставі договору наступної іпотеки №3-0334/13/14-IP, посвідченого 24.10.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черниш Є.В., на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 й ОСОБА_5;

2. припинення іпотеки № 3499198 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладеної на підставі іпотечного договору №3-0335/13/14-IP, посвідченого 22.11.2013 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черниш Є.В., на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_4 й ОСОБА_5;

3. зняття заборони відчуження за № 3043772 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладеної на підставі договору наступної іпотеки №3-0334/13/14-IP, посвідченого 24.10.2013 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черниш Є.В., на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 й ОСОБА_5;

4. зняття заборони відчуження за № 3498360 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладеної на підставі іпотечного договору №3-0335/13/14-IP, посвідченого 22.11.2013 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черниш Є.В., на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_4 й ОСОБА_5;

5. припинення обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна реєстраційний номер 13973578, контрольна сума 10БА85А051, накладеного на підставі договору застави товарів в обороті № 3-0333/13/14-ZS від 24.10.2013 р. на товар в обороті (канцтовари в асортименті), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Оскільки відповідач не звертався до Держателя Державного реєстру щодо припинення обтяжень рухомого та нерухомого майна, що є предметом спору, то відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, викладеним у резолютивній частині рішення про відмову у позові, проте колегія суддів не погоджується з мотивами та обґрунтуванням, які викладені судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХII Господарського процесуального кодексу України», не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Колегія суддів погодившись з висновками суду першої інстанції про відмову у позові, вважає за необхідне зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції у мотивувальній частині фактично погодився з твердженням позивача, що за вищезазначеними грошовими зобов'язаннями відбулося поєднання боржника і кредитора в одній особі - в особі позивача, що є підставою для припинення зобов'язання на підставі статті 606 ЦК України.

Проте, погодитись з такими висновками суду не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно із статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Тобто, зобов'язання - це правовідношення між, як мінімум, двома сторонами, а поєднання двох сторін у одній особі є підставою для припинення зобов'язання.

Статтею 606 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. При цьому необхідною умовою припинення зобов'язання згідно зі статтею 606 ЦК України, є взаємна відповідність прав і обов'язків боржника і кредитора, за відсутності якої зобов'язання не може бути припинене.

Приписи статті 606 ЦК України встановлюють такий спосіб припинення цивільно-правового зобов'язання, що не залежить від волі сторін. Поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце в разі, якщо до сторони, яка є боржником, переходить за певних обставин зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, та/або навпаки.

Іншими словами, в силу об'єктивних обставин або певного правочину один із суб'єктів правовідношення зникає (або виходить із двосторонніх зобов'язальних правовідносин).

При цьому до особи, що залишилась, переходять всі правомочності щодо взаємних зобов'язань, у зв'язку з чим власне і припиняється правовідношення.

Отже, щоб зобов'язання припинилось на підставі наведеної норми поєднанням двох сторін у одній особі, необхідно щоб у результаті такого поєднання лишилась лише одна особа. Поєднання боржника та кредитора може бути наслідком, зокрема, правонаступництва, причому як загального, так і у випадку ліквідації з правонаступництвом злиття, приєднання тощо.

Із встановлених судом першої інстанції обставин щодо невиконання Банком умов Договору банківського рахунку № 3-71400/263193 від 21.10.2013 р., укладеного між Позивачем та Відповідачем, за яким станом на 25.10.2014 р. на поточному рахунку № 3193, відкритому Позивачу в ПАТ "БАНК ФОРУМ", зберігалися грошові кошти у розмірі 344 888,55 грн., наявності заборгованості відповідача перед позивачем на підставі договорів про відступлення права вимоги, не вбачається, що відбулось поєднання боржника і кредитора в одній особі саме у зобов'язанні за кредитним договором № 6-0064/13/14-LTf від 24 жовтня 2013 року та № 6-0065/13/14-MLL від 24 жовтня 2013 року, за якими позивач є боржником, а Банк кредитором. Обидві сторони цього договору продовжують об'єктивно існувати із збереженням за ними всіх прав та обов'язків.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про встановлення факту припинення зобов'язань за кредитними договорами № 6-0064/13/14-LTf від 24 жовтня 2013 року та № 6-0065/13/14-MLL від 24 жовтня 2013 року на підставі статті 606 ЦК України у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі, і як наслідок встановлення факту припинення зобов'язання за договорами поруки, іпотеки, застави, укладеними у забезпечення виконання зобов'язань перед ПАТ "Банк Форум" за вказаними кредитними договорами, є неправильними, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають з мотивів, викладених судом апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції правил територіальної підсудності є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.1 ст. 15 ГПК України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо. Як вбачається з матеріалів справи, позивач за договором є зобов'язаною стороною, тому господарський суд Дніпропетровської області обґрунтовано прийняв до свого провадження справу за місцем знаходження позивача.

Відтак, враховуючи, що помилкове застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень ст. 606 ЦК України не зробило неможливим встановлення фактичних обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, вказана обставина не може бути достатньою підставою для його скасування, що узгоджується з абзацом 5 п. 12 постанови пленуму ВГСУ від 17.05.2011 N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" (в редакції від 16.01.2013 р.), згідно якого роз'яснено, що не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року у справі № 904/9575/14 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст виготовлено 25.06.2015 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя І.М.Герасименко