ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р. Справа № 925/674/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., при секретарі Олексенко Т.В. за участю представників сторін: позивача - Нестерка І.О. за довіреністю, відповідача - не з'явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" до товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма "Буртаг ЛТД" про стягнення 10662367,44 грн. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 10662367,44 грн. заборгованості за кредитним договором №40-В від 24.12.2008р. шляхом звернення стягнення на заставлене майно відповідно до договору застави №40-З від 19.10.2009 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач, як позичальник за кредитним договором, свої зобов'язання з повернення кредиту не виконав. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором сторонами було укладено договір застави, тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу по кредиту шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позові.

Представник відповідача письмовий відзив на позов суду не подав, свого представника для участі у судовому засіданні не направив, причин неявки не назвав..

За таких обставин суд вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку ст.. 75 ГПК України за наявними матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

24 грудня 2008 року між публічним акціонерним товариством "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" (надалі позивач або банк) та товариством з обмеженою відповідальністю „ФІРМА „БУРТАГ ЛТД" (надалі відповідач або позичальник) укладений кредитний договір №40-В (надалі Кредитний договір), згідно з яким банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті для здійснення статутної діяльності у розмірі 300 000,00 (триста тисяч) доларів США 00 центів (пункт 1.1. Кредитного договору). Кредит відповідно до умов кредитного договору надавався відповідачу на умовах сплати процентів за користування кредитом із розрахунку 15 (п'ятнадцять) процентів річних та терміном остаточного погашення (повернення) кредиту - 23 січня 2009 року (пункт 2.1. Кредитного договору).

Позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту згідно умов кредитного договору належним чином та в повному обсязі, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 1001 від 24.12.2008р. та виписками з особових рахунків позичальника.

01.01.2009р. позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, якою плата за користування кредитом збільшена до 18 (вісімнадцять) процентів річних.

23.01.2009р. позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду м№2 до кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до 23 квітня 2009 р.

31.03.2009р. позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до « 30» березня 2010 року.

30.03.2010р. позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду до кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до 30 квітня 2010 року.

30.04.2010р. позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду до кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до 30 березня 2011 року.

30.03.2011р. позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду до кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до 29 березня 2012 року.

29.03.2012р. позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду до кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до 27 березня 2013 року.

27.03.2013р. позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду до кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до 26 березня 2014 року.

19 жовтня 2009 року на забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором позивач та відповідач уклали Договір застави № 40-3 (далі Договір застави).

У відповідності до умов договору застави (пункт 2.1.) відповідач передав в заставу позивачу готову продукцію загальною балансовою вартістю 4 800 000,00 (чотири мільйони вісімсот тисяч) гривень 00 копійок (надалі Предмет застави), як забезпечення вимог позивача, що випливають з кредитного договору (пункт 1.1. Договору застави).

Повний перелік переданих в заставу основних засобів (Предмет застави) викладений в Додатку № 1 до Договору застави.

Відповідно до умов пункту 2.5. договору застави предмет застави знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 122/1, на відповідальному збереженні у відповідача.

07.04.2015р. відомості про забезпечувальне обтяження вказаного рухомого майна внесені в Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Відповідно до положень пунктів 1.1 2.1. та 3.1. кредитного договору відповідач зобов'язувався повернути отриманий кредит не пізніше 26 березня 2014 року.

Пунктом 2.3. кредитного договору передбачено, що розрахунок відсотків (процентів) за користування кредитом здійснюється банком на фактичний залишок заборгованості по кредиту за календарну кількість днів з моменту зарахування кредиту на валютний рахунок позичальника до його повного погашення.

Нараховані відсотки за користування кредитом сплачуються відповідачем щомісячно до 30 (тридцятого) числа і одночасно з поверненням кредиту (пункт 2.3. кредитного договору).

Відповідно до пункту 3.7. кредитного договору за кожний день прострочення повернення кредиту та погашення відсотків позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості.

При порушенні строків повернення кредиту або сплати відсотків за користування кредитом, відповідач сплачує позивачу одноразово за кожний випадок несвоєчасного платежу штраф в розмірі 5 (п'ять) процентів від неповернутої суми кредиту та/або несплаченої суми відсотків (пункт 3.8. кредитного договору).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610-611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, а саме: сплата неустойки та відшкодування збитків.

Також, згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню).

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Строк виконання зобов'язань по кредитному договору настав. Проте, відповідач до виконання умов Кредитного договору поставився недобросовісно та допустив прострочення виконання договірних зобов'язань.

Вказаними діями відповідач порушує права та інтереси позивача, що потребує застосування судового захисту, зокрема, шляхом звернення стягнення на Предмет застави.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 229 Господарського кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Станом на 08 квітня 2015 року борг за кредитним договором позичальником не погашено. Заборгованість за кредитом, відсотками та неустойкою (пеня, штраф), за офіційним курсом Національного банку України на момент подачі позову (1 долар США дорівнює 23,506033 гривень) відповідно до Повідомлення про встановлення НБУ офіційного курсу гривні до іноземних валют від 07.04.2015р. № 19-205/23315, становить 10 662 367,44 (десять мільйонів шістсот шістдесят дві тисячі триста шістдесят сім) гривень 44 копійки.

в тому числі:

- заборгованість за кредитом - 7 051 809,90 гри.;

- заборгованість за відсотками (процентами) - 2 350 720,83 грн.;

- пеня за прос рочку сплати (повернення) кредиту-646 061,71 грн.;

- пеня за прострочення сплати відсотків (процентів) - 197 722,92 грн.;

- штраф за несвоєчасну сплату (повернення) кредиту- 352 590,50 грн.;

- штраф за несвоєчасну сплату відсотків (процентів) - 63 461,59 грн.

Відповідно до пункту 4.1. Договору застави, ст. 20 Закону України „Про заставу", позивач має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Пунктами 4.2. та 4.3. договору застави передбачено, що звернення стягнення на Предмет застави здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса або в судовому порядку, причому позивач самостійно визначає спосіб звернення стягнення.

В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до пункту 4.1. договору застави позивач має право за рахунок вартості заставленого майна задовольнити свої вимоги в повному обсязі, включаючи суму основного боргу по кредиту, відсотки, штрафні санкції (штрафи та пені).

Відповідно до ст. 25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Згідно зі ст. 24 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" Банк - 08.04.2015р. зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави. Інших обтяжувачів на предмет застави в реєстрі не зареєстровано.

Постановою Правління Національного банку України від 11.09.2014р. №563 з 18 вересня 2014 року відкликано банківську ліцензію позивача. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) від 17.09.2014р. № 92 розпочато процедуру ліквідації позивача та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію позивача Пантіну Любов Олександрівну, строком на один рік, з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року включно.

Згідно ч. 2. ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Згідно ч. 3. ст. 47 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку, а згідно ст. 48 - виконує повноваження органів управління банку.

Доказів того, що відповідач погасив заборгованість за кредитним договором на час розгляду справи останній не подав.

Таким чином суд приходить до висновку про правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення вказаної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави.

В той же час, приймаючи рішення у справі суд виходить з того, що позивачем розрахунок боргу здійснено виходячи із курсу НБУ за 1 дол. США 23,506033 грн. станом на момент подачі позову. Однак на час прийняття рішення курс НБУ за 1дол.США становить 21,0588 грн., у зв'язку із чим сума заборгованості відповідача підлягає перерахунку і становить:

- заборгованість за кредитом - 6317640 грн.;

- заборгованість за відсотками (процентами) - 2105985,29 грн.;

- пеня за прострочку сплати (повернення) кредиту - 646061, 71 грн.;

- пеня за прострочення сплати відсотків (процентів) - 197722,92 грн.;

- штраф за несвоєчасну сплату (повернення) кредиту - 315882,00 грн.;

- штраф за несвоєчасну сплату відсотків (процентів) - 63461,49 грн.

За таких обставин суд вважає за необхідне позов в частині стягнення 9646753, 41 грн. задовольнити, в частині стягнення 1015614,03 грн. відмовити.

Оскільки відповідно до п. 22 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, то з відповідача у відповідності до ст.. 49 ГПК України та ст..4 Закону України "Про судовий збір" підлягає також до стягнення на користь бюджету судовий збір в сумі 73080,00 грн. .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості перед публічним акціонерним товариством "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" (вул. Микільсько-Ботанічна, б. 6/8, м. Київ, 01033,код 19024948) за кредитним договором №40-В від 24.12.2008р. в розмірі 9646753,41 грн. звернути стягнення на предмет застави за Договором застави №40-3 від 19.10.2009р., майно (готова продукція), що знаходиться за адресою: місто Черкаси, вулиця Смілянська, 122/1, та належить товариству з обмеженою відповідальністю "ФІРМА „БУРТАГ ЛТД" (вул. Кірова, буд. 102/1, м. Черкаси, 18000, код 21350342), шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА „БУРТАГ ЛТД" вул. Кірова, буд. 102/1, м. Черкаси, 18000, код 21350342 в доход Державного бюджету судовий збір в сумі 73080,00 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.06.2015 р.

Суддя К.І.Довгань