номер провадження справи 20/112/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015 Справа № 908/2702/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" (49080, м. Дніпропетровськ, вул. Висоцького, буд. 4)

до відповідача: Приватного підприємства "АТК-Дніпро" (69008, м. Запоріжжя, вул. Тролейбусна, буд.34)

про стягнення 18716,98 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Сімон Р.П. (дов. № 30/10 від 30.10.2014 р.);

Від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення суми 18716,98 грн. боргу з урахуванням штрафних санкцій на підставі договору купівлі-продажу ЗП ВП14 № 4138 від 05.01.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.04.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2702/15, справі присвоєно номер провадження 20/112/15, справу призначено до розгляду на 13.05.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 09.06.2015 р., 22.06.2015 р.

У судовому засіданні 22.06.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які обґрунтовані ст.ст. 526, 530, 534, 546, 549, 550, 551, 552, 610, 611, 612, 622, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, просить позов задовольнити.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, ухвали суду направлялися на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві. Витребувані ухвалами суду документи, в т.ч. письмовий відзив, відповідач не надав, причини неявки суду не повідомив.

Суд визнав можливим розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності відповідача на підставі наявних у справі документів.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судових засіданнях, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

05.01.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський авто центр МАЗ" (продавець за договором, позивач у справі) та Приватним підприємством «АТК-Дніпро» (покупець за договором, відповідач у справі) було укладено договір купівлі-продажу ЗП ВП 14 № 4138, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю товари (запасні частини до транспортних засобів), а покупець зобов'язався прийняти і сплатити його на умовах даного договору. Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття покупцем товару по видатковій накладній, виданій продавцем, яка після її підписання сторонами має юридичну силу специфікації в розумінні ст. 266 ГК України. Сторони домовились, що всі товари, отримані покупцем від продавця, вважаються отриманими на виконання даного договору (п.п. 1.1, 1.2).

Датою поставки вважається дата підписання представником покупця видаткової накладної на товар, що поставляється (п. 2.2).

У розділі 4 договору сторони узгодили суму договору та порядок розрахунків. Відповідно до п. 4.1 остаточна загальна сума договору визначається як сума всіх видаткових накладних, підписаних з обох боків. Оплата товару здійснюється покупцем на підставі даного договору і видаткових накладних до нього шляхом переказу безготівкових коштів на поточний рахунок продавця або шляхом внесення наявних грошових коштів в касу продавця протягом 14 календарних днів із моменту отримання товару (п. 4.3).

Відповідно до п. 11.3 договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2015 р. включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на умовах договору ЗП ВП 14 № 4138 від 05.01.2015 р. згідно з видатковою накладною № 724 від 30.01.2015 р. передав відповідачу товар на загальну суму 182,00 грн., згідно з видатковою накладною № 623 від 27.01.2015 р. передав товар на загальну суму 11822,50 грн. Всього відповідачу був переданий товар на загальну суму 12004,50 грн. Товар отриманий уповноваженою особою відповідача на підставі довіреності, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідач за отриманий товар не розрахувався.

Враховуючи наявну заборгованість, позивач звернувся до суду з позовом, за яким порушено провадження у даній справі.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін врегульовано договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено усними поясненнями позивача, товар на загальну суму 12004,50 грн. був переданий відповідачу згідно з підписаними ним видатковими накладними № 724 від 30.01.2015 р. на суму 182,00 грн., № 623 від 27.01.2015 р.

Відповідач за отриманий товар не розрахувався, заборгованість становить суму 12004,50 грн.

Задовольняючи позов у частині стягнення основної суми боргу, суд бере до уваги, що факт передачі товару підтверджується підписаними двома сторонами видатковими накладними, оригінали яких оглядалися судом у судовому засіданні. Відповідач укладення договору купівлі-продажу ЗП ВП 14 № 4138 не заперечив, отримання товару за видатковими накладними, які покладено в підставу позову, не спростував.

Позовна вимога про стягнення суми основного боргу в розмірі 12004,50 грн. є обґрунтованою, доведеною, основаною на законі.

Позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача на його користь пені в сумі 474,13 грн. за період з 15.02.2015 р. по 16.03.2015 р. включно та штрафу в сумі 6002,25 грн.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 5.1 договору купівлі-продажу ЗП ВП 14 № 4138 від 05.01.2015 р. сторони встановили, що у разі порушення термінів оплати товару покупець зобов'язаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний календарний день прострочення протягом всього часу прострочення.

Згідно з вимогами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Факт порушення відповідачем термінів розрахунків є доведеним. Вимога про стягнення пені заявлена обґрунтовано. Перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки. Згідно з перерахунком пені, здійсненим судом, пеня за заявлений позивачем період становить 474,59 грн. Враховуючи приписи ст.ст. 22, 83 ГПК України, суд не виходить за межі позовних вимог, з відповідача стягується пеня в сумі 474,13 грн. за заявлений позивачем період.

Відповідно до п. 5.2 договору у разі прострочення платежу терміном понад 21 календарного дня, покупець зобов'язаний сплатити продавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми.

Розрахунок суми штрафу позивачем здійснений правильно, прострочення платежу становить понад 21 день, тому з відповідача стягується сума 6002,25 грн. штрафу.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 5.1 договору суми 236,10 грн. 24% річних, нарахованих за період з 14.02.2015 р. по 16.03.2015 р. включно.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 5.1 договору сторони встановили інший розмір процентів, ніж визначено ч. 2 ст. 625 ЦК. Відповідно до п. 5.1 у разі порушення термінів оплати товару покупець зобов'язаний сплатити відповідно до ст.. 625 ЦК України 24% річних від простроченої суми протягом всього часу прострочення.

При розрахунку 24% річних позивач допустив арифметичні помилки. Здійснивши перерахунок 24% річних, судом встановлено, що до стягнення за заявлений позивачем період належить сума 236,80 грн. 24% річних. Суд відповідно до приписів ст.ст. 22, 83 ГПК України не виходить за межі позовних вимог, з відповідача стягується сума 236,10 грн. 24% річних за заявлений позивачем період.

Таким чином, до стягнення з відповідача належить сума 18716,98 грн. боргу з урахуванням штрафних санкцій (12004,50 грн. сума основного боргу + 236,10 грн. - 24% річних + 474,13 грн. сума пені + 6002,25 грн. сума штрафу).

На підставі викладеного, позов у цілому задовольняється повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "АТК-Дніпро" (69008, м. Запоріжжя, вул. Тролейбусна, буд.34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" (49080, м. Дніпропетровськ, вул. Висоцького, буд. 4, код ЄДПОУ 33109363) суму 18716 (вісімнадцять тисяч сімсот шістнадцять) грн. 98 коп. боргу з урахуванням штрафних санкцій, суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 25 червня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.