ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2015 р.Справа № 8/17-4815-2011
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

суддів: Мацюри П.Ф., Ліпчанської Н.В.

При секретарі судового засідання: Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю № 290 від 05.06.2015р.;

від відповідача ОСОБА_2, за довіреністю б/н від 05.01.2015р.

Представник Державної виконавчої служби в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів

на ухвалу господарського суду Одеської області від 02.06.2015р.

по справі № 8/17-4815-2011

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ метал груп в порядку ст.121-2 ГПК України на дії Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ метал груп

до Державного підприємства міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів

про стягнення 80 819,76 грн.

Встановила:

У листопаді 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України "Одеський завод будівельних матеріалів" про стягнення з відповідача на користь позивача 86 865,81грн. заборгованості, з яких: 72 433,30грн. основного боргу, 5 070,33грн. штрафу, 5 675,92грн. пені, 1 563,03грн. 3% річних, 2 123,23грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.02.2012р. по справі № 8/17-4815-2011 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства міністерства оборони України ,,Одеський завод будівельних матеріалів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ метал груп" 61 033,30 грн. основного боргу, 5 070,33 грн. штрафу, 6 029,87 грн. пені, 1 563,03 грн. 3% річних, 2 123,23 грн. інфляційних втрат та 1516,40 грн. судового збору, в решті позову провадження у справі припинено.

Вказане рішення залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.04.2012р. та постановою Вищого господарського суду України від 06.09.2012р.

21.02.2012р. господарським судом Одеської області на виконання свого рішення виданий наказ.

У подальшому стягувач звернувся до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції із заявою про прийняття до виконання наказу господарського суду Одеської області від 21.02.2012р.

Постановою від 05.12.2014 р. ВП № 45700229, винесеною старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3, відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження" з посиланням на пропущення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання.

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю „АВ метал груп" подало до господарського суду Одеської області скаргу в порядку ст.121-2 ГПК України на дії Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в якій просило: поновити строк для подачі скарги на дії органу ДВС; скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, винесену старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 05.12.2014 р. ВП № 45700229; зобов'язати Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції прийняти до виконання наказ від 21.02.2012 р. № 8/17-4815-2011.

Скарга мотивована тим, що на спірні правовідносини розповсюджується дія Закону України „Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", п.3 розділу ІІ якого забороняє неприйняття виконавчих документів після спливу шестимісячного строку на їх подачу.

Державне підприємство Міністерства оборони України ,,Одеський завод будівельних матеріалів" заперечувало проти задоволення скарги з огляду на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю „АВ метал груп" пропущений річний строк пред'явлення наказу до виконання, який визначено в ст.22 Закону України „Про виконавче провадження".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.06.2015 року (ОСОБА_4В.) скаргу в порядку ст.121-2 ГПК України на дії Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції по справі № 8/17-4815-2011 задоволено; скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, винесену старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 05.12.2014р. ВП № 45700229; зобов'язано Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції прийняти до виконання наказ від 21.02.2012р. №8/17-4815-2011, виданий на виконання рішення господарського суду Одеської області від 06.02.2012р.

Суд дійшов висновку про те, що скарга стягувача є правомірною та підлягає задоволенню, оскільки із системного аналізу положень Закону України „Про виконавче провадження та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 вбачається, що виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Мотивуючи ухвалу суд першої інстанції послався на те, що органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника проводять тільки облік заяв стягувача, інвентаризацію заборгованості та подальшу передачу документів до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості, відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014р. Таким чином орган державної служби перевищив свої повноваження не приймаючи до виконання зазначений наказ.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Державне підприємство Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду Одеської області від 02.06.2015р. скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги на неправомірні дії органу ДВС у повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник наполягає на тому, що крім обліку та інвентаризації, в даному випадку державний виконавець здійснює і виконавчі дії щодо стягнення заборгованості, на які повинен поширюватись строк предявлення виконавчих документів до виконання, визначений в ч.1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження».

Більш детальніше доводи викладені у скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Державної виконавчої служби у судове засідання не зявився, не скористався наданим йому ст. 22 ГПК України правом та повноважного представника не направив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки повноважного представника Державної виконавчої служби суду не відомі.

Враховуючи обмеженість процесуального строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду першої інстанції встановленою ст. 102 ГПК України та те, що явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, судова колегія дійшла висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника Державної виконавчої служби.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступників висновків.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ встановлюється Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" (надалі - Порядок).

Встановлено, що Постановою від 05.12.2014 р. ВП № 45700229, винесеною старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3, відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження" з посиланням на пропущення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Вирішуючи правомірність прийняття цієї постанови, судова колегія звертає увагу на наступне.

Правовою підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження зазначено - пропуск встановленого строку пред'явлення документу для виконання.

Статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження" визначені строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, зокрема відповідно до пункту 2 цього закону протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, зазначеній у цієї статті строк не є граничним.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ ПРИКИНЦЕВИХ ОСОБА_5 ПОЛОЖЕНЬ Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконавчі документи за рішенням суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом 6 місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цим рішенням, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Таким чином, Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" визначено порядок та строки звернення за виконанням, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, а також правові наслідки порушення строку звернення - заборона відмови у виконанні судового рішення.

Внаслідок цього дії державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції при прийняття Постанови від 05.12.2014 р. ВП № 45700229 суперечать пункту 3 розділу ІІ ПРИКИНЦЕВИХ ОСОБА_5 ПОЛОЖЕНЬ Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Враховуючи викладене, судова колегія вважає обґрунтованими та доцільними висновки суду першої інстанції про задоволення скарги на дії ДВС.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не приймаються до уваги.

Внаслідок цього апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу господарського суду Одеської області від 02.06.2015р. по справі № 8/17-4815-2011прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, вона відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а тому відсутні підстави для її скасування.

За таких обставин, ухвала господарського суду Одеської області залишається судовою колегією без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 99, 101, 103 п.1, 105, 106 ГПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 02.06.2015р. по справі № 8/17-4815-2011 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 30.06.2015р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя П.Ф. Мацюра

Суддя Н.В. Ліпчанська