ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Справа № 911/4487/14

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суал"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 (головуючий суддя Ропій Л.М., судді Рябуха В.І., Калатай Н.Ф.)
та на рішення Господарського суду Київського області від 12.01.2015 (суддя Рябцева О.О.)
у справі№ 911/4487/14 Господарського суду Київського області
за позовомОСОБА_4
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Суал",
третя особа ОСОБА_5,
провизнання недійсним рішення зборів учасників відповідача від 11.03.2014,
за участю представників:
позивачаОСОБА_6,
відповідача та третьої особи ОСОБА_7,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.01.2015 у справі № 911/4487/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.04.2015, позов задоволено повністю: визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Суал" (код 34411494), що оформлені протоколом № 11/03/14 від 11.03.2014; з відповідача на користь позивача стягнуто 1.218,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду та постанову апеляційного суду скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Вимоги та доводи касаційної скарги мотивовані тим, що судами попередніх інстанцій було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального права, зокрема, ч. 2 ст. 52, ст. 60 Закону України "Про господарські товариства", ч. 2 ст. 144 ЦК України. Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності доведення позивачем наявності у нього корпоративного права (прибутковим касовим ордером або актом приймання майна, якщо вклад внесено неповністю, або свідоцтвом, виданим товариством, якщо вклад внесено повністю). Скаржник вважає, що без доведеності факту наявності корпоративного права позивач не може вимагати захисту такого в суді, посилаючись виключно на статут та його державну реєстрацію, рішення загальних зборів або витяг з реєстру. Скаржник стверджує, що особа стає учасником товариства саме з моменту внесення до статутного капіталу своєї частки або з моменту укладення з первісним учасником товариства договору купівлі-продажу корпоративних прав чи відступлення за договорами міни, дарування.

Заявник зазначає, що з урахуванням положень ч. 2 ст. 52 Закону України "Про господарські товариства" були проведені легітимні позачергові загальні збори та прийнято оскаржуване рішення.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 (третьою особою) 08.02.2014 надіслав на адресу позивача повідомлення про проведення позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Суал", що підтверджується копіями наявних у справі опису вкладення у цінний лист від 08.02.2014 та фіскального чеку від 08.02.2014.

Також у газеті "Голос України" № 24 (5774) за 08.02.2014 розміщено повідомлення про проведення 11.03.2014 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Суал" із зазначенням переліку питань, що виносяться на голосування.

11.03.2014 відбулись позачергові збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Суал", прийняті на них рішення оформлені відповідним протоколом за №11/03/14.

На вказаних зборах був присутній лише один учасник ОСОБА_5, який володіє 50% статутного фонду. Зазначеними загальними зборами Товариства з обмеженою відповідальністю "Суал" прийняті наступні рішення:

виключити ОСОБА_4 із складу учасників ТОВ "Суал";

для формування статутного капіталу товариства ОСОБА_5 протягом 1 року з моменту прийняття рішення внести грошові кошти в сумі 500.000,00 грн. на розрахунковий рахунок товариства;

розподілити та затвердити розмір часток учасників у статутному капіталі товариства наступним чином: ОСОБА_5 - розмір частки у статутному капіталі 100 %, номінальна вартість 1.000.000,00 грн.;

Відповідно до п. 2.1, 2.2 протоколу рішенням зборів затверджено Статут ТОВ "Суал" у новій редакції; доручено діючому директору ТОВ "Суал" особисто або через уповноважену особу здійснити державну реєстрацію змін до Статуту товариства та внести зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, щодо зміни складу учасників товариства; за підсумками голосування всі рішення прийняті одноголосно.

Позивач з таким рішення зборів не погодився та звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення позачергових зборів учасників ТОВ "Суал", оформленого протоколом № 11/03/14 від 11.03.2014, з підстав порушення норм ч. 1 ст. 116 ЦК України, ст. 58, ч. 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства".

Згідно з ч. 5 ст. 98 ЦК України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

За приписами ст. 98 ЦК України рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом; рішення, зокрема, про внесення змін до статуту товариства, приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 13 від 24.10.2008 р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" зазначив, що судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства).

Статутом Товариства, у редакції чинній на час проведення зборів, зокрема п. п. 1, 5, 7, 9, 10, 12 ст. 9, визначено, що вищим органом управління товариства є збори учасників; кількість голосів кожного з учасників у зборах визначається пропорційно розміру частки учасника у статутному фонді; збори можуть приймати рішення з будь-яких питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані зборами учасників до компетенції виконавчого органу; рішення зборів учасників приймаються одноголосно; рішення, зокрема, про внесення змін до статуту товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 (50) голосів; збори вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

З урахуванням проведення 11.03.2014 позачергових зборів учасників відповідача за участю лише одного учасника товариства ОСОБА_5, якому належить 50 відсотків голосів, з урахуванням положень ст. 60 згаданого Закону, суди правомірно визнали збори учасників неповноважними, що є безумовною підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень у зв'язку з прямою вказівкою Закону.

Судами також встановлено, що 21.06.2006 державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації проведено державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "Суал" (код 34411494), номер запису 0000828.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Суал" було створено на підставі рішення зборів засновників - ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яке було оформлено протоколом № 1 від 05.12.2005. Цим же рішенням було затверджено статут товариства.

Згідно з п. 1 ст. 2 Статуту ТОВ "Суал" в редакції, затвердженій зборами засновників від 05.12.2005 та зареєстрованій державним реєстратором 21.06.2006, засновниками товариства виступають ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Пунктом 2 ст. 11 зазначеної редакції Статуту ТОВ "Суал" було передбачено, що ОСОБА_4 вносить до дня державної реєстрації кошти у сумі 250.000,00 грн., (50%), решту вносить протягом одного року з дня державної реєстрації товариства майном та /або грошима; ОСОБА_5 вносить 100% внеску майном, а саме: електроцех "А1", площею 627,1 кв. м, фарбувальний цех "А2", площею 158,9 кв. м, адмінбудинок "А3", площею 384,9 кв. м, котельня "А4", площею 218,1 кв. м. Майно знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Майно оцінено установчими зборами засновників на суму 500.000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 11 зазначеної редакції Статуту ТОВ "Суал" статутний фонд (капітал) товариства розділений між Учасниками на частки пропорційно до вкладу кожного, а саме: ОСОБА_4- 500.000,00 грн., що становить 50% статутного фонду; ОСОБА_5 - 500.000,00 грн., що становить 50% статутного фонду.

На даний час товариство діє на підставі Статуту, затвердженого загальними зборами учасників (протокол № 06/03/12 від 06.03.2012), та зареєстрованого державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації 19.03.2012.

Судами також відзначено, що згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 438699, станом на 16.10.2014 засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Суал" є позивач та третя особа, у яких розміри внеску до статутного фонду товариства становлять по 500.000,00 грн. у кожного; розмір статутного капіталу складає 1.000.000,00 грн., дата закінчення його формування - 21.06.2007.

Таким чином, судами попередніх інстанцій встановлено, що формування статутного фонду товариства було закінчено 21.06.2007.

Положеннями п. 1 ст. 2, п. п. 1, 2 ст. 11 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Суал" (в редакції, затвердженій зборами учасників від 06.03.2012, протокол № 06/03/12, зареєстрованій 19.03.2012, номер запису 700828) визначено, що засновниками товариства виступають фізичні особи-резиденти: ОСОБА_4, ОСОБА_5; статутний фонд (капітал) товариства становить 1.000.000,00 грн.; статутний фонд (капітал) товариства розділений між учасниками на частки пропорційно до вкладу кожного, а саме: ОСОБА_4 - 500.000,00 грн., що становить 50 % статутного фонду; ОСОБА_5 - 500.000,00 грн., що становить 50 % статутного фонду.

За приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 52 Закону України "Про господарські товариства", в чинній редакції та такій, що діяла на дату проведення позачерговий зборів учасників товариства, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства. Якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства.

Як передбачено п. 9 ст. 11 статуту відповідача, якщо учасники протягом першого року діяльності товариства не сплатили повністю суму своїх вкладів, товариство повинно оголосити про зменшення свого статутного капіталу і зареєструвати відповідні зміни до статуту у встановленому порядку або прийняти рішення про ліквідацію товариства.

Враховуючи факт створення товариства у 2005 році, а також те, що матеріали справи не містять доказів внесення змін до його статуту в частині положень про засновників-учасників товариства та розміру їх вкладів до статутного фонду (до ст. ст. 2, 11 статуту), суди дійшли підставного висновку про повне формування статутного фонду товариства, виходячи з презумпції правомірності статутних та установчих документів товариства. При цьому доказів зворотнього позивачем судам не надано.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на обмеженість процесуальних дій касаційної інстанції, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, колегія суддів відхиляє всі інші доводи скаржника, які фактично зводяться до переоцінки доказів та необхідності додаткового встановлення обставин справи, а також ґрунтуються на довільному тлумаченні чинного законодавства.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

На думку колегії суддів, висновок місцевого та апеляційного судів про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог є законним, обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування постановлених у справі рішення місцевого суду та постанови апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суал" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2015 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 р. у справі № 911/4487/14 - без змін.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
О.В. Попікова