ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р. Справа № 917/550/15

У складі колегії суддів: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю:

від позивача - Карасенко О.О. (за довіреністю № 61 від 19.06.2015р.);

від відповідача - Дудченко В.В. ( за довіреністю від 29.12.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №3081 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 30.04.15 у справі № 917/550/15

за позовом ТОВ "Українська сервісна бурова компанія"

до ПАТ "Укртрансгаз"

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом, в якому просить суд розірвати договір № на поставку товару укладений 26.08.2014р. між ТОВ "Українська сервісна бурова компанія" та ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі заступника директора Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ". Позовні вимоги обґрунтовані істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, а саме підвищення курсу дол. США, збільшення цін на паливо. Зважаючи на вказані обставини, позивач просить розірвати договір з посиланням на статтю 652 ЦК України.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 30.04.2015р. у справі № 917/550/15 (суддя Киричук О.А.) в позові відмовлено повністю. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено всієї сукупності обставин, передбачених частиною 2 статті 652 ЦК України, які були б підставою для розірвання договору.

Позивач не погодився з прийнятим у справі рішенням та звернувся з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на незаконність та необгрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 30.04.2015р. у справі № 917/550/15 та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2015р. у справі № 917/550/15 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 22.06.2015р.

Відповідач надіслав відзив (вх. 9670 від 22.06.2015р.) на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що не погоджується з доводами заявника апеляційної скарги та вважає її безпідставною і просить відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

За результатами проведення конкурсних торгів на закупівлю кранів, вентилів та подібних виробів до труб, котлів, резервуарів, цистерн та подібних виробів за державні кошти 26.08.2014р. між ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" (покупець) та ТОВ "Українська сервісна бурова компанія" (продавець) укладено договір № (належним чином завірена копія міситься в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1. Договору продавець зобов'язується поставити і передати у власність покупця крани, вентилі, клапани та подібні вироби до труб, котлів, резервуарів, цистерн і подібних виробів (клапан зворотній, крани кульові), у подальшому іменовані - "товар", найменування, кількість і ціна якого вказані у Специфікації, яка є невід'ємною частиною цього Договору, а покупець зобов'язується на умовах цього Договору прийняти товар та сплатити його вартість.

Пунктом 3.1. Договору сторони узгодили, що ціна Договору згідно Спеціфікації скалдає 69412,80 грн. , в тому числі ПДВ - 11568,80 грн.

У пункті 3.1. Договору сторони закріпили, що ціна товару протягом дії Договору не може бути збільшена, якщо інше не передбачено законодавством України.

Згідно умов договору оплата вартості поставленого товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця по факту поставки окремої партії товару не пізніше 90 робочіх днів з дати поставки товару.

Сторонами в Договорі встановлено, що товар за цим договором продавець зобов'язується поставити та передати покупцю окремими партіями за письмовими заявками покупця протягом 30-ти календарних днів з дати відправлення заявки покупцем.

Відповідно до п. 11.1 даний договір є чинним з моменту його укладення сторонами і діє протягом одного року з дати укладення. Пунктом 12.1 Договору сторони встановили, що всі зміни та доповнення до цього Договору здійснюються з згодою сторін шліхом укладення додаткової угоди.

Пунктом 12.2 Договору передбачено, що істотні умови Договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, визначених у ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель".

Згідно ч. 5 статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв'язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств.

26.08.2014р. сторонами підписано спеціфікацію до Договору № на поставку товару в сумі 69412,80 грн., в якій визначено найменування, кількість та ціну одиницю товару.

18.12.2014р. ПАТ "Укртрансгаз" відповідно до умов Договору № направив на адрессу ТОВ "Українська сервісна бурова компанія" заявки на поставку товару.

29.12.2014р. ТОВ "Українська сервісна бурова компанія" у відповідь на заявки направив ПАТ "Укртрансгаз" лист, в якому повідомив про неможливість виконання умов договору та просив надати згоду на розірвання договору. Лист мотивований підвищенням курсу долару США по відношенню до української гривні та введенням додаткового імпортного мита.

27.01.2015р. та 28.01.2015р. ТОВ "Українська сервісна бурова компанія" повторно направив ПАТ "Укртрансгаз" лист з проханням надати згоду на розірвання договору.

22.01.2015р. ПАТ "Укртрансгаз" направив на адресу ТОВ "Українська сервісна бурова компанія" відповідь на лист стосовно пропозиції розірвання договору, в якому зазначило, що умовами Договору не передбачено право виконавця в односторонньому порядку відмовлятись від виконання взятих на себе зобов'язань за договором.

На підставі зазначених вище обставин позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з відповідним позовом про розірвання договору.

Рішенням господарського суду першої інстанції в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. На думку місцевого господарського суду позивачем не доведено наявності суттєвої зміни обставин, які б звільняли його від виконання договору.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає правомірним такий висновок господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 11 ЦК України та ст. 174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди (правочини), передбачені законом.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В статті 193 ГК України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно з пунктами 7, 8 ч. 5 ст. 40 ЗУ "Про здійснення державних закупівель", істотні умови договору про закупівлю можуть змінюватися після його підписання у разі, зокрема зміни ціни у зв'язку зі зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю.

Однак, як вбачається зі спірного договору та правомірно встановлено господарським судом першої інстанції в умовах договору відсутнє посилання на зміну ціни товару у зв'язку зі зміною курсу іноземних валют.

Ціна Договору вказана у гривнях та не ставиться в залежність від курсу долару США, в документації конкурсних торгів також відсутні посилання на зміну ціни товару через зміну курсу валют.

Відповідно до статті 36 Закону України "Про Національний банк України" офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється НБ України. Незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, сторони, укладаючи договір, могли передбачити можливість зміни курсу валют.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зростання курсу валюти не може бути підставою для розірвання Договору, оскільки виходячи з дінаміки зміни курсу валют можна передбачити, що курс є нестабільним.

У Постанові Верховного Суду України від 15.05.2007р. у справі № 30/110 викладений висновок, що настання фінансової економічної кризи не є істотною зміною обставин, оскільки економічна криза носить загальний характер та стосується обох сторін у договорі.

Таким чином, апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення по даній справі. При прийнятті рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, тому рішення господарського суду Полтавської області від 30.04.2015 року по справі №917/550/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 91, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача - ТОВ "Українська сервісна бурова компанія" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 30.04.2015р. у справі № 917/550/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 23.06.15р.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.