ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 р. Справа№ 914/1042/15

За позовом: Державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецбудмеханізація", с. Сокільники, Пустомитівський район, Львівска область

про стягнення 14 598 859,01 грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Представники:

Від позивача: Рагуліна О.В. - представник за довіреністю від 29.01.2015р. №ЦУПП-24;

Від відповідача: Сеник Р.Р. - керівник.

На розгляд господарського суду Львівської області Державним підприємством "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецбудмеханізація" про стягнення 14 598 859,01 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.04.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 20.04.2015р.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 20.04.2015р. розгляд справи відкладено на 05.05.2015р.

В судовому засіданні 05.05.2015р. з метою повного та всестороннього дослідження всіх обставин справи було оголошено перерву до 01.06.2015р.

Ухвалою суду від 07.05.2015р. виправлено допущену описку та визначено дату наступного судового засідання замість 01.06.2015р. на 02.06.2015р.

02.06.2015р. судом винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладено розгляд справи на 15.06.2015р.

В судових засідання 15.06.2015р. та 17.06.2015р. оголошувались перерви з метою повного та всестороннього дослідження всіх обставин справи.

В судовому засіданні 18.06.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяв та просить позов задоволити повністю.

В судовому засіданні 18.06.2015р. представник відповідача заперечує проти заявлених позивних вимог, просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні докази судом встановлено таке.

Між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №ЦУПП - 04/0028/14 від 28 липня 2014 року, відповідно до умов якого відповідач (постачальник) зобов'язувався на протязі серпня - вересня 2014 року поставити покупцеві (позивачу у справі) товар, зазначений у специфікації до договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар згідно умов договору. Товаром є шпали дерев'яні І тип, ДСТУ ГОСТ 78-2009, шпали дерев'яні ІІ тип, ДСТУ ГОСТ 78 - 2009.

Графіком поставки (додаток №2 до договору) передбачено періоди поставки, а саме: з 01 по 10 серпня 2014 року; з 11 по 20 серпня 2014 року; з 21 серпня по 31 серпня 2014 року; з 01 по 10 вересня 2014 року; з 11 вересня по 20 вересня 2014 року; з 21 по 30 вересня 2014 року.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у разі непоставки (недопоставки) товару у передбачений термін, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 3% вартості непоставленого товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад 10 днів додатково стягується штраф в розмірі 30% від загальної суми договору.

Угодою про неустойку від 28.07.2014 року №ЦУПП - 04/0028/14/НУ передбачено у разі порушення своїх зобов'язань за договором обов'язок постачальника сплатити покупцю грошову суму в розмірі 223 680, 00грн.

Пунктом 2 цієї угоди передбачено, що постачальник не несе відповідальності за порушення своїх зобов'язань, якщо воно сталося не з його вини. Постачальник вважається невинуватим, якщо доведе, що ним були здійсненні всі залежні від нього дії, необхідні для належного виконання зобов'язання.

18.08.2014 року позивач направив відповідачу претензію на суму 89 980,99 грн. у зв'язку з невиконанням договору поставки в частині недопоставки товару.

За наслідками розгляду претензії відповідач листом від 29.08.2014 року повідомив позивача про те, що у зв'язку із зміною законодавства України, а саме прийняття Закону України «Про внесення змін та доповнень Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 31 липня 2014 року з 1 серпня 2014 року введено податок на додану вартість (за ставкою 20%) на операції з поставки лісо продукції, яка є сировиною для виготовлення шпал. А тому постачальники відповідача на тривалий термін зупинили відпуск лісо продукції через необхідність перегляду її ціни. Також відповідач зазначив, що протягом другої половини липня - на початку серпня 2014 року встановились високі показники температури повітря, що зумовило введення обмежень щодо вирубки лісу у більшості регіонів України через загрозу виникнення пожежі. При цьому відповідач просив позивача утриматися від застосування штрафних санкцій за недопоставку продукції. До цієї відповіді на претензію додано копію відповіді ДП «Новомосковський ВЛГ» від 26 серпня 2014 року з приводу зриву поставок продукції.

У свою чергу, з метою виконання договору поставки, як слідує з висновку Львівської торгово - промислової палати від 11.05.2015 року №19-08-5/755, відповіді ДП «Новомосковський військовий лісгосп» від 04 вересня 2014 року №209 на претензію ТзОВ «Західспецбудмеханізація», відповідач уклав з ДП «Новомосковський військовий лісгосп» договір від 28.07 2014 року №0728-1 про постачання шпал дерев'яних не просочених.

Зокрема, у відповіді на претензію відповідачу у справі, ДП «Новомосковський військовий лісгосп» наголосив, що труднощі з приводу поставок лісопродукції виникли з ряду причин: 1) змінами в законодавстві України; 2) введення обмежень вирубки лісу через загрозу виникнення пожеж; 3) введення обмежень Укравтодором та Державтоінспекцією проїзду автомобільними дорогами щодо встановлення максимальної ваги автомобілів до 24т.; 4) на території військового полігону проводяться навчання, а тому в»їзд до лісових масивів заборонений.

Матеріали справи також містять Акт від 20.08.2014 року службового розслідування лісової пожежі по ДП «Новомосковський військовий лісгосп», що сталася 1.08.2014 року. З цього питання судом також долучено до матеріалів справи повідомлення з офіційного сайту Головного управління ДСНС у Дніпропетровській області по факту виникнення лісової пожежі на території ДП «Новомосковський лісгосп».

Зазначені обставини, із зазначенням того, що ТзОВ «Західспецбудмеханізація» (відповідач у справі) доклало всіх зусиль і використало всі доступні для нього можливості для належного виконання зобов'язань з постачання готової продукції контрагенту, а обставини, які перешкоджали своєчасному виконанню зобов'язань, а саме - обмеження на вирубку лісу, на пересування великогабаритного автомобільного транспорту по автодорогах при високій температурі та заборона в'їзду до лісових масивів для вивозу лісо продукції для переробки, можна визначити як надзвичайні і невідворотні за даних умов відповідно до законодавства України; що обставини, які перешкоджали своєчасному виконанню зобов'язань не могли бути розумно передбачені ТзОВ «Західспецбудмеханізація» і знаходилися поза його контролем встановлені у висновку Львівської торгово - промислової палати від 11.05.2015р. №19 08-5/755.

З наявністю зазначених обставин, які перешкоджали своєчасному виконанню відповідачем зобов'язань згідно договору, позивач у справі погодився (додаткові пояснення від 16.06.2015р. №24805/15).

29.12.2014 року позивач направив відповідачу лист №8/4975/13 з пропозицією розглянути можливість пролонгації укладених договорів, зокрема договору №ЦУПП - 04/0028/14 від 28 липня 2014 року не більше ніж на 20% вартості договору на термін достатній для проведення процедури закупівлі шпал та брусів дерев'яних згідно Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Матеріали справи містять докази часткового виконання сторонами своїх зобов'язань, зокрема копії видаткових накладних, копії акту приймання - передачі товару, докази оплати поставленої продукції.

При винесенні рішення суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Так, ст. 614 ЦК України врегульовано, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

В свою чергу, ст.. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Випадок (казус) - це суб'єктивна підстава звільнення від цивільно-правової відповідальності. Випадок (казус) має місце тоді, коли психічне ставлення суб'єкта до своїх дій (бездіяльності) та їх результатів виражається в неусвідомленні і неможливості усвідомлення протиправності своєї поведінки та непередбаченні її протиправних наслідків.

Іншими словами, при наявності випадку відсутня вина боржника, а за відсутності вини немає цивільно-правової відповідальності, крім ситуацій, коли законом або договором передбачена підвищена відповідальність (незалежно від вини).

Випадок необхідно відмежовувати від вини, яка проявляється у формі необережності. Головним критерієм розмежування цих двох категорій є момент передбачення. Вина певною мірою завжди пов'язана з передбаченням (або його можливістю чи необхідністю).

Відповідно до ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Матеріалами справи підтверджено, ТзОВ «Західспецбудмеханізація» (відповідач у справі) доклало всіх зусиль і використало всі доступні для нього можливості для належного виконання зобов'язань з постачання готової продукції контрагенту, а обставини, які перешкоджали своєчасному виконанню зобов'язань, а саме - обмеження на вирубку лісу, на пересування великогабаритного автомобільного транспорту по автодорогах при високій температурі та заборона в'їзду до лісових масивів для вивозу лісо продукції для переробки, можна визначити як надзвичайні і невідворотні за даних умов відповідно до законодавства України; що обставини, які перешкоджали своєчасному виконанню зобов'язань не могли бути розумно передбачені ТзОВ «Західспецбудмеханізація» і знаходилися поза його контролем. Зазначені обставини встановлені у висновку Львівської торгово - промислової палати від 11.05.2015р. №19 08-5/755.

Також матеріали справи містять Акт від 20.08.2014 року службового розслідування лісової пожежі по ДП «Новомосковський військовий лісгосп», що сталася 1.08.2014 року; повідомлення з офіційного сайту Головного управління ДСНС у Дніпропетровській області по факту виникнення лісової пожежі на території ДП «Новомосковський лісгосп»; лист ДП «Новомосковський військовий лісгосп» від 04 вересня 2014 року №209 на претензію ТзОВ «Західспецбудмеханізація», про неможливість своєчасної поставки шпал дерев'яних не просочених в силу обставин, які від лісництва не залежать.

У п.8.1. договору сторони передбачили, що вони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін ( аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово - промисловою палатою України або іншим уповноваженим державним органом.

Відповідно до ч.3 ст.14 Закону України «Про торгово - промислові палати в Україні», регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішення Президії ТПП України

від 18 грудня 2014 р. № 44(5) торгово - промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно неможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

При цьому суд констатує, що з наявністю зазначених обставин, які перешкоджали своєчасному виконанню відповідачем зобов'язань згідно договору, позивач у справі погодився (додаткові пояснення від 16.06.2015р. №24805/15).

Згідно з ч.2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

При цьому суд наголошує, що факт пожежі на ДП «Новомосковський військовий лісгосп» підтверджується відповідним повідомленням на офіційному сайті Головного управління ДСНС у Дніпропетровській області по факту виникнення лісової пожежі на території ДП «Новомосковський лісгосп».

Враховуючи те, що відповідач не міг самостійно впливати на своєчасність поставки за договором, з огляду на особливості здійснення господарської діяльності у цій сфері, визнання обставин непереборної сили, що вплинули на господарські відносини між сторонами, керуючись приписами ст.3 Цивільного кодексу України, якою визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема,справедливість, добросовісність та розумність суд дійшов висновку про відсутність у діях відповідача вини у невиконанні договору поставки, що згідно ст. 218 ГК України, ст. 617 ЦК України позбавляє позивача права застосовувати до відповідача штрафні санкції.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.2 статті 49 ГПК України судовий збір покласти на відповідача, оскільки останній своєчасно не повідомив позивача про вжиті ним заходи для недопущення господарського правопорушення, чим спонукав позивача звернутися до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженої відповідальності «Західспецбудмеханізація» (81130, Львівська область, Пустомитівський район, село Сокільники, вул. Л. Українки, буд. 56; ) на користь Державного підприємства «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» (03038, м. Київ, вул. Федорова, буд. 32; ) 73 080,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.06.2015 р.

Суддя Коссак С.М.