КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2015 р. Справа №910/14247/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

розглянувши апеляційні скарги заступника прокурора міста Києва, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2015 р. у справі № 910/14247/14 (суддя Підченко Ю.О.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень

Державної виконавчої служби України Юхименко О.С.

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі:

1. Кабінету Міністрів України,

2. Державної іпотечної установи

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

про стягнення 228 140 524,16 грн.

за участю представників сторін:

прокуратури-Бондарчук В.П. за посвідченням

позивача 1-не з'явився

позивача 2- Кривошей Є.В. за довіреністю

ДВС- Малиш Т.О. за довіреністю

скаржника-Кренець О.С. за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва № 910/14247/14 від 22.05.2015р. задоволена скарга Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С.: визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С. щодо винесення постанови про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ПАТ "Комерційний банк "Надра" в рамках ВП №45323809; визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно Публічноого акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" від 06.11.2014 р. ВП №45323809.

Не погоджуючись з ухвалою Заступник прокурора м. Києва та Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просять її скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Представники скаржників в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в апеляційних скаргах.

Представник позивача 2 підтримав апеляційні скарги, вважає що ухвала господарського суду підлягає скасуванню.

Представник боржника проти вимог, викладених в апеляційних скаргах заперечував, вважає їх необґрунтованими, просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник позивача 1 в судове засідання не з'явився, причина суду не відома. Враховуючи приписи ст. 102 ГПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням господарського суду м. Києва від 01.08.2014р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2014р. позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на користь Державної іпотечної установи відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 228 140 524,16 грн.

На виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва 28.10.2014 р. видано відповідний наказ.

18.11.2014р. Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С., у якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С. щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ПАТ "КБ "Надра" в рамках ВП №45323809 та визнати неправомірною і скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ПАТ "КБ "Надра" від 06.11.2014 р. ВП №45323809.

Скарга мотивована тим, що враховуючи необхідність захисту інтересів кредиторів, а також збереження балансу черговості, зазначеної у Законі України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вважає законним збереження арешту на майно та кошти банку лише в межах суми заборгованості - 228 140 524,16 грн. Крім того, позивач 2 зазначає, що 06.05.2015р. він звертався до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з листом №3805/15/3 в якому зазначив, що постановою від 06.11.2014 р. (ВП №45323809) накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику, у межах суми звернення стягнення та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу.

06.02.2015р. у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Надра" запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Надра" Стрюкову І.О. У своєму листі №13-4-10500 від 29.04.2015р. до Державної іпотечної установи уповноважена особа Фонду висловила своє занепокоєння щодо того, що арешт накладено на все майно боржника, що унеможливлює ефективне виконання заходів з підготовки задоволення вимог кредиторів згідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та несе реальну загрозу інтересам вкладників та клієнтів банку, у зв'язку із чим Державна іпотечна установа, просила Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України взяти вказану інформацію до відома та при проведенні виконавчих дій керуватись вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Дослідивши і з'ясувавши всі обставини та матеріали справи, які мають значення для вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 115, 116 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно з частиною першою статті 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

При виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець згідно зі статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і у вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах у депозитаріях останніх, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

03.11.2014р. Державна іпотечна установа звернулась до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України із заявою №5952/15 про прийняття вищевказаного наказу до виконання, відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на кошти та майно боржника та здійснення всіх можливих заходів для фактичного виконання даного наказу.

06.11.2014р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову ВП №45323809 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 28.10.2014р. у справі №910/14247/14, про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на користь Державної іпотечної установи відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 228 140 524,16 грн.

06.11.2014 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову ВП №45323809 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої арешт накладено на все рухоме та нерухоме майно, що належить Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра" в межах суми звернення стягнення 228 140 524,16 грн.; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра" лише в межах суми боргу.

Відповідно до положень статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника.

Арешт (опис) майна - це сукупність дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення. Отже, акт опису (арешту) майна - це службовий документ, який містить в собі письмовий опис заходу примусового виконання рішення та майна, на яке може бути звернено стягнення, тобто події.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Разом з тим, відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, внесено реєстраційний запис параметрами якого є арешт нерухомого майна, відповідно до постанови ДВС, об'єкт обтяження: все рухоме майно. Відомостей про обтяження нерухомого майна у матеріалах справи не має.

З матеріалів справи також вбачається, що 18.11.2014 боржник надав державному виконавцю перелік об'єктів нерухомого майна, на яке в межах суми звернення стягнення 228 140 524,16грн. може бути накладений арешт.

Одночасно, Банк звернувся до господарського суду зі скаргою на дії Державної виконавчої служби, в якій просив скасувати постанову Державної виконавчої служби України ВП №45323809 про арешт майна боржника, таким чином державний виконавець не мав змоги реально здійснити всі можливі заходи для фактичного виконання даного наказу в межах переліку нерухомого майна, що був наданий боржником.

Крім того, як зазначалось вище, матеріали справи не містять доказів того, що заборона на відчуження стосується всього належного боржнику майна, оскільки постановою арешт накладено на все рухоме та нерухоме майно, що належить Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра" в межах суми звернення стягнення 228 140 524,16 грн.

Аналогічна позиція викладена у постанові Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року N 14 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» в якій зазначено, що стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, приміщення, земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням правил ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження». При введенні спеціальною нормою закону мораторію на примусову реалізацію певного майна виконавче провадження підлягає зупиненню. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Відмова державного виконавця задовольнити зазначену вимогу боржника може бути визнана в судовому порядку необґрунтованою, коли очевидно, що ця вимога не порушувала інтересів стягувача й не ускладнювала виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що лише зі спливом чотирьох місяців від дати винесення державним виконавцем постанови про арешт майна (06.11.2014р.), 06.02.2015 у боржника запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра».

Таким чином, твердження боржника, що арешт майна, в межах 228 140 524,16 грн., несе реальну загрозу стабільній роботі Банку та інтересам вкладників та інших клієнтів, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 23.03.2012р. «Про судове рішення» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні скарги на дії ВДВС.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на боржника- Банк «Надра»

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 106, 121-2 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Заступника прокурора міста Києва, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 22.05.2015 року у справі № 910/14247/14 -скасувати.

2. Відмовити Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра" у задоволенні скарги на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) Юхименко О.С.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (04053 м.Київ вул..Артема,15,ідент.код 20025456) на користь Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького,13, код 00015622) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 609грн.(шістсот дев'ять грн.. 00коп.).

3. Матеріали справи повернути господарському суду м. Києва .

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв