ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 рокуСправа № 912/1969/15
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1969/15

за позовом: управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, м. Кіровоград

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

м. Кіровоград

про стягнення 1 327,58 грн.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 447 від 16.02.15;

від відповідача - участі не брали.

Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором щодо надання у тимчасове користування місць, які перебувають у комунальній власності (для розташування рекламних засобів) від 31.07.09 р. № 1848 в сумі 1 327,58 грн.

У судовому засіданні 24.06.15 р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач участі в судовому засіданні не брав, вимог суду не виконав, письмових заперечень або будь-яких пояснень по суті спору суду не надав.

Ухвала суду від 05.06.15 р. про порушення провадження у справі, направлена на адресу відповідача, повідомлену позивачем у позовній заяві та зазначену в Свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, а саме: АДРЕСА_1, повернулася на адресу господарського суду з відміткою поштового відділення про невручення: "у зв'язку з закінченням терміну зберігання" (а.с. 24, 36 - 37).

Відповідно до п.п. 3.9.1., 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами та доповненнями), за змістом ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, господарським судом дотримано вимог процесуального закону щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду даної справи.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.03 р. № 2067, плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування.

Пунктом 1 рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 09.02.09 р. № 195 затверджено Порядок визначення розміру плати за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, для розташування рекламних засобів, додатком 1 до якого є примірний договір щодо надання у тимчасове користування місць, які перебувають у комунальній власності (для розташування рекламних засобів).

Крім того, згаданим рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 09.02.09 р. № 195 затверджені Правила розміщення зовнішньої реклами в м. Кіровограді (далі - Правила), п. 2.1. яких, для регулювання діяльності у сфері розміщення зовнішньої реклами в м. Кіровограді визначено робочий орган - управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради. Керівнику робочого органу відповідно до п. 3.2. Правил, надано повноваження по укладенню з рекламодавцями договір щодо надання у тимчасове користування місць, які перебувають у комунальній власності (для розташування рекламних засобів).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.09 р. № 968 плата за тимчасове користування місцем, що перебуває у комунальній власності, зараховується до бюджетів територіальних громад сіл, селищ, міст.

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, 31.07.09 р. між управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради (далі - Управління) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Рекламодавець) укладено договір щодо надання у тимчасове користування місць, які перебувають у комунальній власності (для розташування рекламних засобів) за № 1848 від (далі - Договір, а.с. 11 - 15).

Відповідно до умов Договору, на замовлення Рекламодавця, відповідно до Закону України "Про рекламу", Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Кіровограді та Порядку визначення розміру плати за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, для розташування рекламних засобів, Управління виконує дії, передбачені Правилами розміщення зовнішньої реклами в м. Кіровограді, а Рекламодавець до початку розміщення виконує вимоги, перелічені в п. 2 цього Договору, та проводить оплату за використання рекламної площі в м. Кіровограді в порядку і розмірах, визначених в п. 4 цього Договору.

За змістом п. 2 Договору, Рекламодавець зобов'язується щомісячно перераховувати Управлінню плату за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, для розташування рекламних засобів згідно з цим Договором.

Підпунктом "б" п. 3.4. Договору визначено обов'язок Рекламодавця своєчасно та в повному обсязі вносити Управлінню плату за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, для розташування рекламних засобів, відповідно до умов цього Договору.

В п. п. 4.1., 4.2. Договору зазначено, що розмір щомісячної плати за право користування місцями що перебувають у комунальній власності, що надаються Рекламодавцю у тимчасове користування становить 63,02 грн.; період встановлюється з 29.07.09 р. по 29.10.09 р.

Згідно з п. п. 5.2., 5.3., 5.4. Договору, здійснення платежів за цим Договором відбувається шляхом перерахування Рекламодавцем коштів на банківський рахунок Управління до 10 числа місяця, за який здійснюється оплата; перерахування Рекламодавцем коштів на рахунок Управління здійснюється у встановленні цим Договором строки та відповідно до умов даного Договору; з дня укладення цього Договору і до моменту отримання дозволу, але не більше трьох календарних місяців, Рекламодавець вносить плату Управлінню у розмірі 25 % від суми, передбаченої п. 4.1. цього Договору. По закінченні 3 - місячного строку (п. 4.2.) з моменту укладення цього Договору, Рекламодавець сплачує 100 % плати за право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності, передбаченої п. 4.1. цього Договору.

Відповідно до п. п. 8.5., 8.6. Договору, всі спори та розбіжності, що виникають з цього Договору вирішуються сторонами відповідно до чинного законодавства; всі спори і розбіжності, що виникатимуть під час виконання умов цього Договору, вирішуються сторонами шляхом переговорів, а у разі необхідності - у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

В п. 9.1. Договору зазначено, що Договір вважається укладеним з дня його підписання двома сторонами (остання дата підписання даного Договору вважається датою його укладення) та діє до повного виконання сторонами даного Договору своїх зобов'язань.

Договір підписаний сторонами та скріплений круглими печатками.

Укладений між сторонами Договір містить ознаки договору оренди, правовідносини за яким регулюються Главою 58 Цивільного кодексу України, параграфом 5 ОСОБА_2 29 Господарського кодексу України та Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Так, ст. 759 Цивільного кодексу передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується переди наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно наданих позивачем до суду рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради "Про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1В." № 1071 від 14.09.09 р. та Дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 1033 від 14.09.09 р. строк дії останніх закінчується 14.09.14. р. (а.с. 19, 20 - 21).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту приймання - передачі, що є Додатком № 1 до Договору, рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради "Про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1В." № 1071 від 14.09.09 р. та Дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 1033 від 14.09.09 р., позивач свої зобов'язання за Договорами виконав належним чином та в повному обсязі, передавши в користування відповідачу місця, що перебувають у комунальній власності (а.с. 15 - на звороті, 19, 20 - 21).

Відповідно до п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.03 р. № 2067, плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування.

Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в порушення вимог закону та умов Договору розрахувався частково.

Так, згідно наданих позивачем у справі розрахунків вбачається, що станом на 01.05.15 р. за відповідачем рахується заборгованість за договором № 1848 від 31.07.09 р. в сумі 1 327,58 грн., із наступним періодом заборгованості: серпень 2013 р. - 67,18 грн.; вересень 2013 р. - 63,02 грн.; жовтень 2013 р. - 63,02 грн.; листопад 2013 р. - 63,02 грн.; грудень 2013 р. - 63,02 грн.; січень 2014 р. - 63,02 грн.; лютий 2014 р. - 63,02 грн.; березень 2014 р. - 63,02 грн.; квітень 2014 р. - 63,02 грн.; травень 2014 р. - 63,02 грн.; червень 2014 р. - 63,02 грн.; липень 2014 р. - 63,02 грн.; серпень 2014 р. - 63,02 грн.; вересень 2014 р. - 63,02 грн.; жовтень 2014 р. - 63,02 грн.; листопад 2014 р. - 63,02 грн.; грудень 2014 р. - 63,02 грн.; січень 2015 р. - 63,02 грн.; лютий 2015 р. - 63,02 грн.; березень 2015 р. - 63,02 грн.; квітень 2015 р. - 63,02 грн. (а.с. 18).

19.03.15 р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 811 про погашення відповідачем заборгованості за Договорами в загальній сумі 1 201,54 грн. у місячний термін (а.с. 16 - 17).

Відповідач претензію від 19.03.15 р. № 811 отримав 23.03.15 р., однак, за твердженням позивача, відповіді на неї не надав, заборгованість не сплатив.

У звязку з викладеним, позивач, з метою захисту своїх прав, звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 179 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів сплати заборгованості в сумі 1 327,58 грн. відповідачем до суду не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

За вказаних обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договорами в сумі 1 327,58 грн.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (25015, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1, р/р 0924, МФО 323583 в КБ "Приватбанк") на користь управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради (25006, м. Кіровоград, вул. Тимірязєва, 68, код 02498694, р/р 0821, МФО 823016 в ГУДЕСУ у м. Кіровограді Кіровоградської області) заборгованість в сумі 1327,58 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Копію рішення направити відповідачу за адресою: 25015, АДРЕСА_2.

Повне рішення складено 30.06.2015 року.

Суддя Л.С. Вавренюк