ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.06.15 Справа № 904/1817/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Синбат" Агро, с. Устимівка Полтавської області

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 1 390 038,13 грн.

Головуючий колегії, суддя: Євстигнеєва Н.М.

Суддя: Петренко Н.Е.

Суддя: Кеся Н.Б.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Синбат" Агро та товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" заборгованість у розмірі 1 390 038,13 грн. з яких:

- проіндексована сума вартості товару (боргу) у розмірі 798 088,08 грн.;

- проценти за користування товарним кредитом у розмірі 542 423,77 грн.;

- пеня у розмірі 49 526,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №13479 від 21 березня 2014 року в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару. Відповідно до п.4.8 договору позивач нарахував проіндексовану суму вартості товару (боргу) у розмірі 798 088,08 грн. Згідно п.п. 7.1, 7.2, 7.3 договору позивач нарахував проценти за користування товарним кредитом у розмірі 542 423,77 грн. та пеню за порушення термінів оплати товарного кредиту у розмірі 49 526,28 грн. Вимога про стягнення з відповідача-2 обґрунтована посиланням на договір поруки №13479-ПОР від 21 березня 2014 року, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю "Гран поліс" прийняло на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов'язань за договором купівлі-продажу.

Також, позивачем до господарського суду подано клопотання вих. № 1704/04/15 від 17.04.2015 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Синбат" Агро витрат за послуги адвоката у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідач-1 проти позову заперечує, надав до суду відзив на позовну заяву, мотивований тим, що в документах, на які посилається позивач, а саме: специфікація №3 від 11.04.2014 на суму 114 008 грн. 68 коп., що еквівалентно 9 035, 4 дол. США; специфікація №4 від 17.04.2014 на суму 8 957 грн. 26 коп., що еквівалентно 786 дол. США; специфікація № 5 від 24.04.2014, міститься підпис, який не належить директору підприємства - Сороколат Юлії Сергіївні. Також у довіреності за №21 від 07.04.2014 на зворотній стороні у рядку "керівник підприємства: Ю.С.Сороколат" міститься підпис, який виконано не директором підприємства Сороко лат Ю.С.

У видаткових накладних від 03.07.2014 за №30707/03 на суму 56 244,62грн. та від 10.09.2014 за №100928/03 на суму 14766,66грн. підпис у рядку "Прийняв:" після двокрапки виконано не представником ТОВ "Санбат" Агро Горенко І.І., а замість нього іншою особою (особами). Крім того, усі сім видаткових накладних, оригінали яких оглянуті у судовому засіданні за участю відповідача-1, оформлено з порушенням вимог п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та ч.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що позбавляє ці документи статусу доказового значення. Так, видаткові накладні від 23.04.2014 за №230441/03 на суму 8 840,14грн., від 24.04.2014 за №240425/03 на суму 37 025,81грн., від 10.09.2014 за №100928/03 на суму 14 766,66грн. у графі "відпустив" не містять ні підписів особи, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій, ні будь-яких інших ідентифікуючих таку особу даних; у графі "Дозволив" міститься виключно підпис особи, відсутнє посилання на посаду, прізвище, особи, яка від імені продавця брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій.

Відповідач-1 вважає, що додані до матеріалів справи довіреності не мають ніякої доказової сили, оскільки:

- під нижньою рискою в довіреності від 18.04.2014 за №26 дописано текст "240425/03 від 24.04.20014", тобто надано право на отримання товару, перелік якого сторонами на дату видачі довіреності не узгоджено;

- довіреність №21 від 07.04.2014 містить дані про отримання цінностей за двома накладними від 09.04.2014; у довіреності №26 від 18.04.2014 вказані дані про отримання цінностей за накладними (із зазначенням їх номерів), які датовано 23.04.2014 та 24.04.2014; у довіреності №40 від 03.07.2014 дані про отримання цінностей за накладною від 03.07.2014.

Наведені обставини, на думку відповідача-1, є підставою для призначення у справі судової експертизи.

23.06.2015 відповідач-1 надав заяву, якою підтримав клопотання про призначення у справі судової експертизи, у разі відмови у задоволенні клопотання про призначення експертизи просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату, крім 01.07.2015, 08.07.2015 та 10.07.2015.

Позивач проти задоволення клопотання про призначення судової експертизи заперечує та зазначає, що по факту придбання товару по спірним накладним, а саме: №90429/03 від 09.04.2014 на суму 241 258,1грн., №90428/03 від 09.04.2014 на суму 3 870,24грн., №110445/03 від 11.04.2014 на суму 114 008,67грн., №230441/03 від 23.04.2014 на суму 8 840,14грн., №240425/03 від 24.04.2014 на суму 37 025,81грн., №30707/03 від 03.07.2014 на суму 56 244,62грн., платником податку - ТОВ "Синбат" Агро був сформований (задекларований) податковий кредит, який надає йому право подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях в межах своєї господарської діяльності, та, відповідно, спростовує твердження про сумнівність підпису Горенка І.І. За видатковою накладною №100928/03 від 10.09.2014 на суму 14 766,66грн., яка містить посилання на основний договір та специфікацію №7 відповідачем-1 не задекларовано податковий кредит. Призначення судової експертизи для дослідження питання щодо підписів у видаткових накладних є недоцільним у розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", вказані обставини не спростовують факт продажу товару за спірними накладними, тому не є підставою для визнання господарських операцій такими, що не відбулися. Позивач вважає недоцільним дослідження підпису директора підприємства Сороколат Ю.С. у специфікаціях №3 від 11.04.2014, №4 від 17.04.2014, №5 від 24.04.2014, оскільки спірні специфікації, крім підпису, містять печатку товариства з обмеженою відповідальністю "Синбат" Агро.

23.06.2015 до господарського суду надійшло клопотання позивача про направлення повідомлення органам внутрішніх справ про вчинення працівниками ТОВ "Синбат" Агро злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України. Клопотання мотивоване тим, що при розгляді справи у діяльності працівників відповідача-1 виявлено порушення законності, що містить ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку, яка підпадає під ознаки злочину (шахрайство). Відповідь Хорольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області (Семенівське відділення) підтвердила факт обману, за допомогою якого ТОВ "Синбат" Агро намагається заволодіти чужим майном.

20 квітня 2015 року до господарського суду надійшла заява відповідача-2, товариства з обмеженою відповідальність "Гран Поліс", в якій товариство визнає позовні вимоги в повному обсязі та вважає обставини викладені в позові доведеними, а проведені розрахунки вірними.

Також, відповідач-2 подав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Розгляд справи був відкладений з 24.03.2015 на 20.04.2015, з 20.04.2015 на 05.05.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05 травня 2015 року призначено розгляд справи № 904/1817/15 колегією у складі трьох суддів.

Протоколом про автоматичний розподіл справ між суддями від 06 травня 2015 року визначено склад колегії у складі трьох суддів: головуючий суддя Євстигнеєва Н.М., судді - Петренко Н.Е., Кеся Н.Б.

Ухвалою господарського суду від 07.05.2015 справу №904/1817/15 прийнято до провадження в колегіальному складі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 26.05.15. У судовому засіданні 26.05.2015 розгляд справи відкладено на 23.06.2015.

У судове засідання позивач та відповідачі не з'явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 23.06.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Санбат Агро" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу №13479, за умовами якого (п.1.1.) продавець зобов'язався передати, а покупець зобов'язався прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин, мікродобрив, іменованих в подальшому товар, відповідно до умов даного договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Згідно з пунктом 2.1. договору якість товару повинна відповідати стандартам і Держстандартам, що діють в Україні на момент передачі товару, підтверджуватися сертифікатом якості заводу-виготовлювача.

Відповідно до п.3.1. договору, конкретний вид товару, його асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати товару наведені в Специфікаціях до даного Договору. Специфікації є невід'ємною частиною даного договору. Ціна товару встановлена за домовленістю сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - Долар США. Оплата товару (виконання зобов'язання) передбачено у гривні, згідно розділу 4 цього договору.

За умовами п. 3.2 договору, загальна сума договору складається із суми вартості товару по всіх Специфікаціях, підписаних в рамках цього договору, які є його невід'ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб передбачений пунктами 4.7., 4.8. та суми процентів за користування товарним кредитом.

Специфікаціями 1-7 до договору сторони узгодили конкретний вид товару, його асортимент, кількість, ціну, строк поставки та умови оплати товару, що має передаватися продавцем (а.с.20-26).

Відповідно до змісту Специфікацій №№1-5,7 товар по даним Специфікаціям до договору продається на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстрочкою платежу на строк до 25.10.2014, а згідно специфікації №6 з наступним графіком його сплати:

- 20% від суми вартості всього товару по специфікації покупець має сплатити до 25.08.2014;

- решту 80% від суми вартості всього товару по специфікації покупець має сплатити до 25.10.2014.

Покупець має право на коригування цін на товар, придбаний по специфікаціям №№1-6, в сторону зменшення, у розмірі 5%, та по специфікації №7 - 10% лише при виконанні ним, покупцем, двох взаємопов'язаних умов, а саме: фактичного придбання всього об'єму товару по даним специфікаціям, з дотриманням кількості товару у розрізі асортименту за найменуванням та здійснення своєчасного розрахунку за придбаний товар у розмірі 95% від загальної вартості товару належної до сплати, з урахуванням умов пунктів 4.7,4.8 договору, а згідно специфікації №7 - здійснення своєчасного розрахунку за придбаний товар у розмірі 90% від загальної вартості товару належної до сплати.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що товарний кредит з відстрочкою платежу по даному договору надається на умовах сплати 0,01% річних за користування товарним кредитом. Товарний кредит наданий продавцем покупцю в межах строків визначених умовами оплати товару у Специфікації - є строком правомірного користування товарним кредитором. Користування товарним кредитом за межами строків встановлених умовами оплати товару - є неправомірне користування покупцем товарним кредитом. У разі несвоєчасної сплати товарного кредиту, покупець продовжує користуватись товарним кредитом (неправомірне користування) по ставці згідно п. 7.2. (протягом 10-ти календарних днів), а далі по ставці згідно п. 7.3. договору.

Відповідно до п. 4.6. договору, оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях. Сторони домовились та узгодили зміну ціни на товар в межах періоду часу, що вказаний у п. 4.7. та згідно способів викладених у пунктах 4.7, 4.8. договору.

Так, у пункті 4.7 договору сторонами узгоджена зміна ціни на товар, а саме, обумовлено, що якщо у періоди часу: з моменту підписання Специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього строку користування покупцем товарним кредитом (як правомірного користування так і неправомірного), офіційний курс гривні до іноземної валюти - (Долар США) зміниться в більшу або меншу сторону від офіційного курсу гривні до іноземної валюти - (Долар США), що визначений у Специфікації до договору на момент її підписання, покупець (відповідач-1) зобов'язаний сплатити продавцю (позивачу) проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах.

Пунктом 4.8. договору купівлі-продажу передбачено, якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (Долар США) А1 існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у п. 4.7. договору, буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курсу продажу), то продавець (позивач) має право на індексацію суми вартості товару у гривні, а покупець (відповідач-1) зобов'язаний сплатити продавцю (позивачу) уже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з врахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), згідно наступної формули:

проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1:А0)хСП=ПСП, де:

М1 - міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) на дату, коли мало місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0;

А0 - це:

- (при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти - долара США визначений у Специфікації до договору;

- (при кожній черговій індексації) - це курс гривні до іноземної валюти - долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу) був на місці показника М1.

СП - сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на:

- дату, коли грошові кошти від покупця (відповідача-1) (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця (позивача);

- дату, вказану в умовах оплати у Специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту;

- дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати, вказаної в умовах оплати у Специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту.

ПСП - проіндексована сума вартості Товару (боргу).

Міжбанківський курс гривні до іноземної валюти - долар США (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "Райффайзен Банк Аваль". Банк обирається за вибором продавця (позивача). Кількість разів, при яких може бути задіяна індексація суми вартості товару у гривні (боргу), є необмеженою і прямо пропорційно залежить від кількості разів зміни курсу гривні до іноземної валюти, згідно пунктів 4.7., 4.8. договору, у періоди: починаючи з моменту підписання Специфікації до відвантаження (поставки товару покупцю), та протягом всього періоду користування покупцем (відповідачем) товарним кредитом (як правомірного користування так і не правомірного).

У відповідності до пунктів 4.13., 4.14. договору продавець зобов'язаний надати покупцю рахунок, податкову накладу, накладну на передачу товару (видаткова), сертифікати якості на кожну партію товару, а на вимогу покупця - товарно-транспортну накладну. Покупець для отримання товару зобов'язаний надати продавцю доручення на право отримання товарно-матеріальних цінностей для отримання товару.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що право власності на товар переходить до покупця в момент одержання ним товару, супровідних документів, та підписання накладних на передачу товару.

Відповідно до пункту 5.4. договору прийом товару по кількості і якості та документів згідно пункту 4.13. проводиться покупцем у момент одержання товару від продавця. Покупець зобов'язаний перевірити цілісність тари, пломб на ній (якщо вони присутні), а також відсутність ознак ушкодження і псування товару й у випадку їхнього виявлення негайно, до закінчення прийому, письмово заявити продавцю. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем, а документи, передбачені пунктом 4.13., - йому переданими.

За умовами п. 13.1. договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов'язань за цим договором.

Одночасно з укладеним договором купівлі-продажу, 21.03.2014 між ТОВ "Агросфера" (кредитор) і ТОВ "Гран Поліс" (поручитель) за №13479-ПОР був укладений договір поруки, за яким поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Синбат" Агро (боржник) його зобов'язань перед кредитором по основному договору, передбаченому розділом 2 цього договору поруки, що включає: погашення (сплату) товарного кредиту та будь-якої іншої заборгованості в сумі та у строк згідно основного договору; погашення (сплату) суми, на яку збільшено вартість товару, у зв'язку із застосуванням способу зміни ціни на товар (індексація) згідно умов основного договору; сплату процентів за користування товарним кредитом у відповідності до основного договору та процентів за користування грошовими коштами; сплату неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору, а також сплату усіх можливих судових та/або господарських витрат, пов'язаних з розглядом справ, предметами яких будуть вимоги кредитора, пов'язані з виконанням основного договору.

Під основним договором в цьому договорі розуміють договір купівлі-продажу №13479 від 21.03.2014, укладений між кредитором (в основному договорі іменується продавець) та боржником (в основному договорі іменується покупець) (п. 2.1. договору).

Пунктом 1.4. договору встановлено, що поручитель відповідає солідарно та в повному обсязі по зобов'язанням боржника перед кредитором по основному договору. При цьому кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Цим договором поруки забезпечується виконання зобов'язання у повному обсязі.

Відповідно до п. 8.1. договору поруки, цей договір набирає чинності з дати його підписання та діє протягом 4-х років.

На виконання умов договору поставки позивач передав відповідачу-1 товар на суму 476 014,24грн., що підтверджується наступними видатковими накладними (а.с.27-33) та довіреностями на отримання товару (а.с. 34 -38):

№90429/03 від 09.04.2014 на суму 241 258,1грн.,

№90428/03 від 09.04.2014 на суму 3 870,24грн.,

№110445/03 від 11.04.2014 на суму 114 008,67грн.,

№230441/03 від 23.04.2014 на суму 8 840,14грн.,

№240425/03 від 24.04.2014 на суму 37 025,81грн.,

№30707/03 від 03.07.2014 на суму 56 244,62грн.,

№100928/03 від 10.09.2014 на суму 14 766,66грн.

При цьому видаткові накладні підписні відповідачем-1 без зауважень та заперечень, скріплені печаткою підприємства.

Відповідач-1 згідно накладної на повернення товару від 18.07.2014 повернув товар на суму 50 158,31грн. (а.с.39) та частково розрахувався, що підтверджується банківськими виписками по рахунку від 04.09.2014 на суму 12 549,38грн. (а.с.40), від 14.11.2014 на суму 10 000,00грн. (а.с.41), від 12.12.2014 на суму 60 000,00грн., а всього на суму 132 707,69грн.

Відповідач-1 зобов'язання по оплаті поставленого товару у повному обсязі не виконав. Заборгованість, яка залишилась неоплаченою, складає 343 306,55грн. (476 014,24грн. - 132 707,69грн.) та сума індексації, нарахована на суму основного зобов'язання згідно умов договору - 454 781,53грн., а всього проіндексована сума вартості товару складає 798 088,08грн.

Позивач посилається на невиконання відповідачем-1 передбачених договором зобов'язань по оплаті поставленого йому позивачем товару за вищенаведеними видатковими накладними, наявність боргу відповідача-1 у розмірі 798 088,08грн. (з урахуванням проіндексованої вартості товару (боргу)), солідарну відповідальність відповідачів за зобов'язаннями за спірним договором поставки, що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 694 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За приписами ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Наведені вище норми чинного законодавства України надають право сторонам за договором купівлі-продажу товару з розстроченням платежу встановити в умовах такого договору ціну товару з визначенням грошового еквіваленту в іноземній валюті, суми, що підлягає сплаті у гривнях, та передбачити можливість здійснювати перерахунок ціни товару, проданого в кредит.

Оскільки пунктом 4.8. договору купівлі-продажу сторонами було узгоджено право позивача на індексацію суми вартості товару (боргу) у гривні, у разі зміни (збільшення або зменшення) міжбанківського валютного курсу гривні до іноземної валюти (Долар США), позивач мав законні підстави перерахунку суми боргу з урахуванням відповідних змін, що спростовує доводи відповідача-1 щодо неправомірного розрахунку позивачем заборгованості, застосовуючи міжбанківський курс з урахуванням комісії.

Як зазначено позивачем у розрахунку проіндексованої суми вартості товару (боргу) до договору купівлі - продажу №13479 від 21.03.2014, ним було використані значення курсу гривні до долара США, визначеного у специфікації або на дату попередньої індексації (копії довідок ПАТ "ПУМБ" про курс долара по відношенню до гривні містяться в матеріалах справи), та застосовано у цьому розрахунку курс гривні до долара США на дату виникнення боргу або на дату платежу, який дорівнював 1 172,8167грн. за 100 одиниць на 08.04.2014; 1 261,7898грн. за 100 одиниць на 10.04.2014; 1 124,7453грн. за 100 одиниць на 22.04.2014; 1 151,2850грн. за 100 одиниць на 23.04.2014; 1 183,3402грн. за 100 одиниць на 02.07.2014; 1 292,6071грн. за 100 одиниць на 09.09.2014; 1 400,00грн. за 100 одиниць на 26.08.2014; 1290,0грн. за 100 одиниць на 04.09.2014; 1 295,0 грн. за 100 одиниць на 27.10.2014; 1542,01грн. за 100 одиниць на 14.11.2014; 1 570,9грн. за 100 одиниць на 12.12.2014; 2 650,0грн. за 100 одиниць на 02.03.2015.

Перевіривши розрахунки позивача, господарський суд визнає їх такими, що відповідають порядку визначення вартості товару та погашення заборгованості, який був передбачений сторонами в умовах договору купівлі-продажу, вважає, що розмір проіндексованої суми основного боргу відповідача-1 перед позивачем становить 798 088,08 грн., з якої 343 306,55грн. сума вартості товару по видатковим накладним та 454 781,53грн. - сума індексації відповідно до умов договору.

Враховуючи умови договору та умови специфікації до договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу-1, поставка якого підтверджується зазначеними вище видатковими накладними та не заперечується відповідачем-1, є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі відповідач-1 не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 798 088,08 грн. з урахуванням індексації вартості товару у встановленому порядку не спростував.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення на користь позивача проіндексованої вартості товару (боргу) у сумі 798 088,08 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідачів грошові кошти у сумі 542 423,77грн. процентів, які були нараховані за користування товарним кредитом, та пені у сумі 49 526,28грн.

Стягнення процентів сторони передбачили в розділі 7 Договору купівлі-продажу.

Відповідно до п.7.2. договору, якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, на прострочену суму нараховується 35 процентів річних за користування товарним кредитом від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, та протягом 10-ти календарних днів, тобто до моменту, коли починає діяти інша процентна ставка, визначена у п. 7.3. цього договору.

Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховуються 350 процентів річних за користування товарним кредитом (п.7.3. договору купівлі-продажу).

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено право продавця у разі прострочення оплати товару вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 5 ст. 694 Цивільного кодексу України також встановлено, що якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.1. вказаного договору купівлі-продажу сторонами узгоджено, що у випадку порушення покупцем термінів оплати, згідно цього договору він сплачує Продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від своєчасно неоплаченої суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати. Сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування пені припиняється через рік (365 календарних днів) від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, умовами укладеного між сторонами договору купівлі-продажу встановлено окремі зобов'язання відповідача-1 як зі сплати процентів за користування товарним кредитом, так і зі сплати неустойки (пені) за порушення виконання ним своїх грошових зобов'язань, що не може вважатися покладенням подвійної відповідальності за одне й те саме цивільне правопорушення.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Розрахунки позивача відповідають умовам договору та чинному законодавству.

Оскільки прострочення виконання грошового зобов'язання має місце, є правомірними вимоги позивача про стягнення процентів, які були нараховані за користування товарним кредитом у сумі 542 423,77грн. та пені у сумі 49 526,28грн.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У зв'язку з порушенням відповідачем-1 зобов'язання за договором купівлі-продажу №13 479 від 21.03.2014 у позивача згідно з договором поруки №13479-ПОР від 21.03.2014 виникло право заявити вимоги щодо задоволення виконання зобов'язання за основним договором до відповідачів солідарно.

Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

Розглянувши клопотання відповідача-1 про призначення у справі судової експертизи, колегія суддів вважає, що призначення судової експертизи для дослідження питання щодо підписів у видаткових накладних є недоцільним з огляду на положення ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Вказані відповідачем-1 обставини не спростовують факт продажу (поставки) товару за спірними накладними, тому не є підставою для визнання господарських операцій такими, що не відбулися. Оскільки спірні специфікації, крім підпису, містять печатку товариства з обмеженою відповідальністю "Синбат" Агро, доказів втрати, пошкодження знищення якої матеріали справи не містять, суд вважає також недоцільним дослідження підпису директора підприємства Сороколат Ю.С. у специфікаціях №3 від 11.04.2014, №4 від 17.04.2014, №5 від 24.04.2014.

Крім того, по факту придбання товару по спірним накладним, а саме: №90429/03 від 09.04.2014 на суму 241 258,1грн., №90428/03 від 09.04.2014 на суму 3 870,24грн., №110445/03 від 11.04.2014 на суму 114 008,67грн., №230441/03 від 23.04.2014 на суму 8 840,14грн., №240425/03 від 24.04.2014 на суму 37 025,81грн., №30707/03 від 03.07.2014 на суму 56 244,62грн., платником податку - ТОВ "Синбат" Агро був сформований (задекларований) податковий кредит, який надає йому право подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях в межах своєї господарської діяльності, та, відповідно, спростовує твердження про сумнівність підпису Горенка І.І. Та обставина, що відповідачем-1 за видатковою накладною №100928/03 від 10.09.2014 на суму 14 766,66грн., яка містить посилання на основний договір та специфікацію №7, не задекларовано податковий кредит, не свідчить про неотримання ним від позивача товару.

Суд відхиляє клопотання позивача про направлення повідомлення органам внутрішніх справ про вчинення працівниками ТОВ "Синбат" Агро злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України, з огляду на те, що позивач не позбавлений права самостійно звернутися до правоохоронних органів з заявою про проведення перевірки з наведених у клопотанні підстав та встановлення обставин порушення з боку працівників відповідача-1 вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи вищевикладене, розумність термінів розгляду справи, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 10 000,00грн. (клопотання від 17.04.2015, а.с.72).

Позивач надав договір про надання правової допомоги №28/15 від 23.02.2015, Додаток №1 від 02.03.2015 до цього договору, за яким сплатив АО "АБ "Баррістер" вартість адвокатських послуг у сумі 10 000,00грн. (платіжне доручення №2830 від 17.04.2015, №2832 від 17.04.2015, а.с.74-75); акт приймання-передачі наданих послуг адвоката у сфері права від 17.04.2015.

Відповідно до п.6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року, витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Тому адвокатські послуги, надані адвокатом Жижиним Р.В., є судовими витратами у розумінні ст.44 ГПК України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів враховує наступне.

Позовні вимоги позивача до відповідачів, як до солідарних боржників, ґрунтуються на обставинах неналежного виконання цими особами як договору купівлі-продажу (основного договору), так і договору поруки.

Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсягу, суд вважає що судові витрати у справі мають бути покладені повністю на обох відповідачів у рівних частинах. При цьому суд враховує, що нормами процесуального законодавства не передбачено стягнення судових витрат солідарно.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Синбат" Агро (38271, Полтавська область, Семенівський район, с. Устимівка, ), товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд.1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова,1, ) заборгованість з урахуванням проіндексованої вартості товару (боргу) у сумі 798 088,08 грн., проценти за користування товарним кредитом у сумі 542 423,77 грн., пеню у сумі 49 526,28 грн., про що видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Синбат" Агро (38271, Полтавська область, Семенівський район, с. Устимівка, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова,1, ) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 13 900,38грн., витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката у сумі 5 000,00грн., про що видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд.1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова,1, ) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 13 900,38грн., витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката у сумі 5 000,00грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Головуючий колегії, суддя: Євстигнеєва Н.М.

Суддя: Петренко Н.Е.

Суддя: Кеся Н.Б.

Повне рішення складено, - 24.06.2015