КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. Справа№ 910/10151/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Самсіна Р.І.

суддів: Скрипки І.М.

Шаптали Є.Ю.

За розглядом апеляційної скарги Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 року (суддя - Ковтун С.А.) у справі № 910/10151/15

За позовом Київського міського відділення Фонду соціального

страхування з тимчасової втрати працездатності

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк

«Надра»

про стягнення 1 199 452, 36 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник): не з'явились;

від відповідача: Мазуренко О.П. (довіреність № 13-11-16807 від 26.06.2015р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2015р. відмовлено у задоволенні позову Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової страти працездатності за вимогами про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» коштів в сумі 1 199 452, 36 грн. на користь Лівобережної міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та перерахування їх на рахунок Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Ухвалою суду від 18.06.2015р. порушено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, у якій, скаржник просив скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 18.05.2015р. по справі № 910/10151/15 та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги Київського міського відділення повністю.

Склад суду по розгляду апеляційної скарги у справі змінено, ухвалою суду від 01.07.2015р. апеляційну скаргу у справі № 910/10151/15 прийнято до провадження колегією суддів, розгляд скарги ухвалено здійснювати в судовому засіданні 01.07.2015р. про яке сторони повідомлені належним чином.

Згідно доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції грубо проігноровано бездіяльність посадових осіб ПАТ КБ «Надра» до введення тимчасової адміністрації та не надано належної правової оцінки таким діям, що призвело до прийняття неправомірного рішення.

З посиланням на п. 4 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо непоширення обмежень встановлених п. 1 ч. 5 цієї статті на зобов'язання банку щодо виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров'я або смертю тощо, скаржник стверджує, що починаючи з 30 січня 2015р. ПАТ КБ «Надра» всупереч договору та нормам чинного законодавства, заблокував на рахунках Лівобережної МВД саме соціальні виплати.

В судове засідання не з'явились представники позивача - Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, однак враховуючи, що явка в судове засідання є правом сторін, а не їх обов'язком, не визнавалась судом обов'язковою для представників сторін, справа може розглядатись без їх участі, оскільки таке нез'явлення не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

У апеляційній скарзі викладені підстави з яких, за твердженням скаржника підлягає скасуванню прийняте судом першої інстанції рішення у справі, такі суду є зрозумілими, не потребують додаткового роз'яснення представником. Про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні 01.07.2015р. позивача повідомлено належним чином ухвалою суду від 18.06.2015р., отримання якої 22.06.2015р. підтверджено поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення.

За розглядом матеріалів справи, при дослідженні наявних доказів, враховуючи доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, судом відзначається про відсутність підстав для скасування судового рішення при врахуванні наступного.

Сторонами не заперечується, а матеріалами справи підтверджено, що 26.10.2011р. між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та Лівобережною міжрайонною виконавчою дирекцією Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності мало місце укладення договорів за № 14854 банківського рахунка, № 14854 банківського рахунку із спеціальним режимом функціонування (для зарахування страхових коштів).

Предметом спору у справі, є вимоги позивача стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» кошти в сумі 1 199 452, 36 грн. на користь Лівобережної міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та перерахувати їх на рахунок Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відносини між банком та клієнтом (володільцем банківського рахунка) щодо укладення договору банківського рахунка та здійснення операцій за рахунком клієнта урегульовано положеннями глави 72 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

У вимозі до банку щодо зобов'язання виконати умови договору за вих. № 127-002 від 02.02.2015р. із зазначенням в ній адресатом начальника Шевченківського відділення філії ПАТ КБ «Надра» (аркуш справи 16) зазначено, що починаючи з 28.01.2015р. по рахунку було здійснено 19 платежів на суму 203 727, 95 грн. та 29.01.2015р. по іншому рахунку було здійснено 4 платежі на суму 2 546, 52 грн., але на рахунки отримувачів, станом на 02.02.2015р., кошти не надійшли.

Листом за вих. № 166-02 від 10.02.2015р. Лівобережною міжрайонною виконавчою дирекцією Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності повідомлено ПАТ КБ «Надра» про відкриття нових рахунків в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та заявлено про перерахування залишків коштів по рахункам відкритим в ПАТ «КБ «Надра» за вказаними реквізитами.

Відповідно до встановлених під час розгляду справи обставин:

- рішенням № 26 від 05.02.2015р. Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління НБУ від 05.02.2015р. № 83, запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 06.02.2015р. по 05.05.2015р. та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Комерційний банк «Надра»;

- рішенням № 85 від 23.04.2015р. Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» по 05.06.2015р. (включно).

Вказані документи долучені до матеріалів справи в копіях, зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) та НБУ (http://www.bank.gov.ua/control/uk/index), а тому в розумінні статті 35 ГПК України є загальновідомою, і не потребує доказуванню.

Виписками з рахунків Лівобережної міжрайонної виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності підтверджено залишки грошових коштів станом на 03.03.2015р. по сумах 1 002 735, 05 грн., 2 083, 05 грн., 4 741, 75 грн., 189 892, 51 грн., відповідно порушення права позивача щодо якого заявлено позов (перерахування вказаної суми залишків з рахунків) відбулось на час коли в банку було запроваджено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до визначеного предмету у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Статтею 36 даного Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 частини 6 статті 36 даного Закону (в редакції чинній з 09.06.2013р.) передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Відповідно до визначення наданого у п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у цьому Законі термін «вкладник» вживається у значенні «фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката».

Таким чином, позивач, як юридична особа не підпадає під визначення поняття «вкладник» у розумінні вищевказаного Закону, а згідно наведених положень закону ч. 5, 6 ст. 36 Закону України, під час введення тимчасової адміністрації в банку не поширюється заборона на зобов'язання банку щодо виплати коштів за договорами банківського рахунку саме вкладників (фізичних осіб), які здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Тобто, банку, в якому введена тимчасова адміністрація, не заборонено виконувати зобов'язання щодо виплати коштів за договорами банківського рахунку укладеними з фізичними особами (вкладниками), і такі виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Визначення терміну «кредитор банку» міститься у статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

У спірних відносинах, позивач є кредитором банку на якого поширюються обмеження встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і тому не можуть бути задоволені його вимоги (у т.ч. спірні) до відповідача від часу запровадження у останньому тимчасової адміністрації.

При цьому посилання скаржника на положення п. 4 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо непоширення обмежень встановлених п. 1 ч. 5 цієї статті на зобов'язання банку щодо виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров'я або смертю тощо, судом відхиляються, оскільки предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення коштів (залишків) з рахунків виконавчої дирекції та про їх перерахування на рахунки відділення фонду, а не вимоги про здійснення державних чи соціальних виплат банку.

Пункт 4 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» застосовується саме у відношенні зобов'язань банку щодо здійснення соціальних, державних виплат, тоді як при перерахуванні грошових коштів з рахунків відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, банк не виконує свої зобов'язання по здійсненню соціальних чи державних виплат, а проводить розрахунково-касове обслуговування рахунку згідно укладеного договору.

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та скасування рішення Господарського суду м. Києва від 18.05.2015 року.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015р. у справі № 910/10151/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/10151/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Р.І. Самсін

Судді І.М. Скрипка

Є.Ю. Шаптала