Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "01" липня 2015 р. Справа № 906/578/15

Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:
від позивача: Резнікова Т.О., дов. № 18-2885 від 12.11.14р.;

Дубровін Д.В., дов. № 1202 від 21.05.15р.

від відповідача: Максимчук М.П., дов. № 485 від 20.05.15р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" (м.Київ)

до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (м.Чуднів Житомирської області)

про стягнення 24499,20 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 24499,20 грн. боргу згідно договору № 29 про надання послуг з перевезення небезпечних вантажів від 09.07.13р.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях від 01.07.15р. № 120 (а.с.93,94). Зокрема, вказали, що Акт № 3581 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.12.13р. був підписаний відповідачем без зауважень, що всі товарно-транспортні накладні мають відповідні відмітки про отримання вантажу в місті розвантаження та всі відстані в Акті здачі-прийняття робіт зазначені згідно Актів заміру фактичної відстані. При цьому зауважили, що відповідачем підписаний та скріплений печаткою Акт ревізії взаємних розрахунків станом на 31.12.13р., що свідчить про погодження ним суми - 24499,20 грн., яка зазначена в даному Акті.

Відповідач у письмовому відзиві від 20.05.15р. № 486 на позовну заяву та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні. Зокрема зазначили, що позивачем при виконанні укладеного договору № 29 про надання послуг з перевезення небезпечних вантажів від 09.07.13р. було порушено його умови, а саме в актах заміру фактичної відстані по маршруту перевезення небезпечних вантажів зі складів військової частини НОМЕР_1 до складів військових частин НОМЕР_2 (смт.Цвітоха Хмельницької області) та НОМЕР_3 (с.Ушомир Житомирської області) вказано завищену відстань між ними та в подальшому надано для підпису представникам військової частини НОМЕР_1 та командиру частини на затвердження (а.с.51-53).

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" (позивач/виконавець) та Військовою частиною НОМЕР_1 (відповідач/замовник) договору № 29 про надання послуг з перевезення небезпечних вантажів від 09.07.13р. (а.с.9-14), позивач у грудні 2013 року надав послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом на загальну суму 24499,20 грн., що підтверджується Актом № 3581 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.12.13р. (а.с.32) та відповідними товарно-транспортними накладними за вказаний період (а.с.18,19,21,22,24,25,27,28).

Відповідно до пп.1.1 договору сторони погодили, що в силу цього договору виконавець продає, а замовник купує послуги з перевезення вантажів дорожніми транспортними засобами (перевезення небезпечних вантажів 1-го класу небезпеки автомобільним транспортом вантажопідйомністю не менше 20 т.) обладнаним згідно Закону України "Про перевезення небезпечних вантажів" від 6 квітня 2000 року №1644-111 Правил безпеки при перевезенні вибухових матеріалів автомобільним транспортом, 1997 року (ДНАОП) та забезпечення охорони вантажу, що перевозиться, далі "послуги" та Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 липня 2004р. № 822, що вказаний у специфікації, яка містить вказівку на найменування, одиницю виміру.

Згідно пп.3.1 договору, вартість послуг по здійсненню перевезень за 1 км. фактичного пробігу автомобіля з вантажем 21,12 грн. з ПДВ.

Відповідно до пп.3.2 договору, вартість послуг по організації і здійсненню перевезень визначається виходячи з:

- вартості послуг по організації і здійсненню перевезень за один кілометр фактичного пробігу автомобіля по маршруту перевезення з вантажем;

- фактичної довжини маршруту перевезення, погодженого з органами ДАІ МВС України.

Згідно пп.3.3 договору, розрахунки за надані послуги здійснюються за фактом надання послуг. Замовник здійснює оплату послуг по даному договору згідно з актами виконаних робіт, що складені на підставі товарно-транспортних накладних з відміткою про отримання вантажу в місці розвантаження шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Відповідно до пп.7.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє з дати набрання чинності до 02 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх виконання.

29.11.13р. між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до вказаного договору, згідно якої п.7.1 договору викладено у наступній редакції: "7.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє з дати набрання чинності до 20 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх виконання." (а.с.17).

Згідно даних позивача Акт здачі-прийняття робіт № 3581 від 20.12.13р. на загальну суму 24499,20 грн. підписано відповідачем без зауважень (а.с.32), направлений відповідачу Акт ревізії взаємних розрахунків від 09.01.14р. станом на 31.12.13р. на суму 24499,20 грн. (а.с.40) також підписаний та скріплений печаткою, що, на думку позивача, свідчить про підтвердження ним боргу у зазначеній сумі.

Згідно даних позивача, відповідач свої договірні зобов`язання по оплаті наданих позивачем послуг не виконав (а.с.4).

Претензії позивача: № 249 від 18.07.14р. (а.с.35) та № 434 від 04.12.14р. (а.с.37) з вимогами сплати заборгованості за послуги перевезення у розмірі 24499,20 грн., відповідач залишив без задоволення.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день прийняття рішення у справі, становить 24499,20 грн., що підтверджується довідкою позивача від 25.05.15р. № 240 (а.с.79), підписаним сторонами актом ревізії взаємних розрахунків станом на 31.12.13р. (а.с.40), підписаним позивачем актом ревізії взаємних розрахунків станом на 09.12.14р. (а.с.41) та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір перевезення регламентується главою 32 Господарського кодексу України та главами 64, 65 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.306 ГК України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.909 ЦК України та згідно з ч.1 ст.307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.5 ст.307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно ст.920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідач доказів сплати боргу не подав.

Заперечення відповідача господарський суд відхиляє, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами, зокрема, підписаними відповідачем без зауважень: Актом здачі-прийняття робіт № 3581 від 20.12.13р. на загальну суму 24499,20 грн. (а.с.32), Актами заміру фактичної відстані по маршруту перевезення небезпечних вантажів зі складів військової частини НОМЕР_1 до складів військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (а.с.15,16), актом ревізії взаємних розрахунків станом на 31.12.13р. (а.с.40), що свідчить про визнання (погодження) відповідачем суми наданих позивачем послуг з перевезення небезпечних вантажів у розмірі 24499,20 грн.

Наданий представником відповідача експертний висновок № В-1550 від 30.06.15р. Житомирської торгово-промислової палати, господарським судом до уваги не береться, оскільки він не спростовує позиції та доказів позивача та не містить відповідних експертних розрахунків і висновків (а.с.91).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають у повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача 24499,20 грн. боргу згідно договору № 29 про надання послуг з перевезення небезпечних вантажів від 09.07.13р.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 :

- на користь Державної акціонерної холдингової компанії "Артем", 04050, м.Київ, вул.Мельникова 2/10, ідентифікаційний код 14307699 - 24499,20 грн. боргу згідно договору № 29 про надання послуг з перевезення небезпечних вантажів від 09.07.13р. та 1827,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02.07.15

Суддя Гансецький В.П.

Друк.: 1 прим. у справу.