ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2015 р. Справа № 925/601/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Довганя К.І., при секретарі судового засідання Олексенко Т.В. за участю представників сторін: позивача - не з'явився, відповідача - не з'явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом комунального підприємства "Черкасиоблкіно" Черкаської обласної ради до Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області про стягнення 13676,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення боргу за договором оренди нерухомого майна, що належить до обласної комунальної власності №2 від 12.06.2012 на загальну суму 13676,46 грн., з урахуванням 325,20 грн. 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не в повному розмірі оплатив виставлені позивачем рахунки, посилаючись на недійсну, з точки зору, позивача додаткову угоду, якою було зменшено площу орендованих приміщень.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час судового засідання.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час судового засідання. У письмовому відзиві наданому суду, проти позовних вимог відповідач заперечував повністю, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди нерухомого майна №2 від 12.06.2012, відповідно до якого ними орендувалось приміщення загальною площею 72,90 кв. м., проте, додатковою угодою від 24.07.2012 до цього договору сторони погодили, що площа орендованого приміщення, і відповідно орендної плати зменшується до 63,80 кв.м. Крім того відповідач зазначає, що враховуючи, що орендарем виставлялися рахунки на завищену суму, орендар звертався з проханням скорегувати, переплачену ним суму, зарахувавши її в рахунок наступних платежів, тому просив у позові відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, що надані сторонами до матеріалів справи, суд встановив:

12.06.2012 між комунальним підприємством „Черкасиоблкіно" Черкаської обласної ради (далі - орендодавець) в особі в.о. директора Залізняка М.М., що діє на підставі Статуту, з одного боку, та Регіональним фондом підтримки підприємництва по Черкаській області (далі - орендар) в особі генерального директора Тищенко П.В., що діє на підставі Статуту, з іншого боку, уклали договір нерухомого майна, що належить до обласної комунальної власності №2 (далі - договір).

Предметом договору, відповідно до розділу 1 договору визначено, що орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування приміщення (майно), загальною площею 72,90 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська 112.

Майно передається в оренду для розміщення офісу 60,9 кв.м. та спільного користування 12 кв. м. Межі орендованого майна визначаються план-схемою згідно з додатком №5 (п.1.2, 1.3 договору).

Відповідно до п.3.1 договору, орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди комунального майна і становить за перший місяць оренди - без ПДВ 3212, 30 грн., з ПДВ - 3854,76 грн.

Орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати на індекс інфляції за наступний місяць.

В цей же день між сторонами за договором був складений акт прийому-передачі в оренду приміщення, яке розташоване в м. Черкаси вул. Смілянська, 112, відповідно до якого орендар прийняв у строкове користування приміщення площею 72,90 кв. м., кількістю 5 кімнат у задовільному стані.

24.07.2012 між цими ж сторонами була підписана додаткова угода до договору, відповідно до умов якої сторони погодили внести зміни до п.1.1 договору та викласти його в наступній редакції: „Орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування приміщення загальною площею 63,80 кв. м.

Пункт 1.2: майно передається в оренду для розміщення офісу - 51,80 кв. м. та спільного користування 12 кв. м.

Пункт 1.3: Орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди комунального майна, згідно розрахунку орендної плати і становить з 01.07.2012 за місяць оренди без ПДВ - 2739,32 грн., з ПДВ - 3287,19 грн.

Всі інші умови договору залишаються без змін."

В цей же день між сторонами договору був складений та підписаний акт прийому-передачі приміщення, яке розташоване у м. Черкаси вул. Смілянська, 112, відповідно до якого, орендодавець передав орендарю у користування приміщення площею 63,80 кв. м., кількість кімнат 4 у задовільному стані.

Протягом дії договору, орендодавцем виставлялися рахунки на оплату орендної плати, які відповідачем оплачувались, але за доводами позивача, не в повному розмірі, в результаті чого за його підрахунками у орендаря виникла заборгованість.

Позивач неодноразово звертався до орендаря з листами (№134/02 від 02.07.2014, №165/01 від 04.09.2014, №33/01 від 2302.2015, №42/01 від 01.04.2015) з вимогою погасити наявну заборгованість.

У відповіді на зазначені звернення орендар заперечував про наявність у нього заборгованості, посилаючись на додаткову угоду до договору та нарахування орендодавцем завищеного розміру орендних платежів. Зазначені протиріччя стали підставою для звернення орендодавця до суду з позовом про стягнення з орендаря заборгованості за договором у сумі 13676,46 грн. та 3% нарахованих річних на прострочену суму у розмірі 325,20 грн.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги до задоволення не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон), яка регламентує правові засади оренди державного та комунального майна, відносини щодо оренди майна державної та комунальної власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Орендою, згідно з положеннями вищезазначеного Закону є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Договір оренди нерухомого майна, що належить до обласної комунальної власності №2 від 12.06.2012, який укладений між сторонами, за своєю правовою природою є договором оренди та відповідає вимогам ст.283 ГК України та ст.759 ЦК України, якими встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності сторонами.

За актом прийому-передачі орендар отримав у користування 5 приміщень для розміщення офісу та загального користування, загальною площею 72,90 кв. м.

В подальшому сторони внесли зміни до договору, прийнявши додаткову угоду до договору, якою зменшили площу орендованого майна і розмір орендної плати.

Суд не приймає доводи позивача щодо недійсності зазначеної додаткової угоди, на підтвердження яких останній надає складений 01.10.2014 комісійний акт, про те, що приміщення площею 9,1 кв. м. зачинене, а ключі від нього не передані орендодавцю, з огляду на те, що зазначені позивачем обставини не є тією обставиною, яка б свідчила про недійсність укладення додаткової угоди, оскільки укладаючи її сторонами були погоджені усі істотні умови для такого договору. Щодо посилання позивача на п.11.9 договору, в яку зазначено обов'язок зі складення орендарем акта приймання-передачі орендованого майна, то вказаним пунктом урегульовані правовідносини у випадку припинення (закінчення, розірвання чи ін.) договору оренди, а не внесення змін до нього.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що укладена між сторонами додаткова угода є чинною та обов'язковою для виконання сторонами договору.

Відповідно до ст.19 Закону, орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Аналогічні положення містить ст.762 ЦК України, відповідно до якої за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з умов договору та її невід'ємної частини - додаткової угоди, орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди комунального майна та передбачена сторонами у п.1.3 договору і становить з 01.07.2012 за місяць оренди без ПДВ - 2739,32 грн., з ПДВ - 3287,19 грн., тому виходячи із зазначеного розміру орендодавець зобов'язаний і нараховувати плату за користування майном.

Проте, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, копій виставлених відповідачу рахунків, починаючи з 31.03.2013 орендар почав виставляти рахунки, які значно перевищують визначений договором розмір орендної плати. Судом встановлено, що протягом 2013 року індекс інфляції мав від'ємне значення, а до кінцевої дати, зазначеної позивачем у позовній заяві до 01.10.2014, розмір орендної плати за місяць з врахуванням індексу інфляції становитиме лише 3826,60 грн., в той час коли починаючи з 31.03.2013 орендарем виставляються рахунки на суму 4248,68 грн., з 31.03.2014 - 4445,00 грн., з 30.09.20014 - 5060,22 грн., що значно перевищує визначений договором розмір.

Таким чином, враховуючи, що за період заборгованості, за який заявив позивач з 12.06.2012 по 01.10.2014, що становить неповних 28 місяців при максимальному розмірі орендної плати загальна сума становитиме 107144,80 грн., і враховуючи загальну суму сплати відповідачем орендних платежів за цей же період, яка зазначена орендодавцем у акті звіряння 128921,75 грн., суд прийшов до висновку, що у відповідача відсутня заборгованість з орендних платежів, згідно зазначеного договору оренди, оскільки сплачені ним кошти значно перевищують розмір його зобов'язання щодо плати за користування орендованим майном.

Разом з тим, оскільки ні позивач, ні відповідач не надали суду обґрунтованого розрахунку чи контррозрахунку спірних сум, а суд не наділений повноваженнями щодо здійснення такого взаєморозрахунку між сторонами, відтак визначення конкретної суми переплати може бути визначено самими сторонами при проведенні відповідних бухгалтерських звірок.

Враховуючи все вищевикладене, суд прийшов до висновку, про безпідставність позовних вимог позивача та відсутності порушення його прав.

Відповідно до ст.44 ГПК України при відмові у позові, судовий збір покладається на позивача та не відшкодовується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено і підписано 25.06.2015.

Суддя К.І.Довгань