РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015Справа №910/11227/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний комерційний банк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центродрук"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"
про стягнення 51 490,71 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Кулєшов В.Л. (дов. № 36 від 01.05.2015 року)
від відповідача не з'явився
від третьої особине з'явився
Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 25 червня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "Аграрний комерційний банк" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центродрук" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 51 490,71 грн., в тому числі 50 000,00 грн. розмір сплаченої гарантії, 1 102,74 грн. 35 % річних, 383,56 грн. заборгованість за процентами, 4,41 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором про надання гарантії № 993-1214/CRD2 від 10.12.2014 року в частині укладення з бенефіціаром (Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк") договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2015 року порушено провадження у справі № 910/11227/15, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" та призначено справу до розгляду на 04.06.2015 року.

04.06.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про його задоволення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 04.06.2015 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 25.06.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 25.06.2015 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимого.

В судове засідання 25.06.2015 року представник відповідача не з'явився, проте 24.06.2015 року через відділ діловодства суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти заявлених позовних вимог. Вважав заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Аграрний комерційний банк" (гарант за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центродрук" (принципал) укладений Договір про надання гарантії № 993-1214/CRD2 за умовами якого гарант в порядку та на умовах, які визначені цим договором надає ПАТ КБ "Приватбанк" гарантію, згідно умов якої гарантує перед бенефіціаром виконання принципалом його зобов'язань щодо укладення з бенефіціаром договору. Гарантія є необхідною для участі принципала у конкурсних торгах, що оголошує бенефіціар, проведення якого заплановано на 11.12.2014 року.

Згідно пункту 1.2 договору, гарантія видається на суму 50 000,00 грн. на строк по 10.02.2015 року.

Відповідно до пункту 4.1. Договору у разі виконання гарантом зобов'язань принципала, які забезпечені гарантією, він згідно до чинного законодавства України набуває прав зворотної вимоги (регресу) до принципала в межах суми, фактично сплаченої ним за гарантією.

Пунктом 4.2. Договору сторони погодили, що принципал зобов'язаний погасити свої грошові зобов'язання перед гарантом, які виникли внаслідок виконання гарантом його зобов'язань перед бенефіціаром, які забезпечені гарантією, протягом 2 (двох)робочих днів з моменту отримання відповідної вимоги від гаранта.

Згідно тендерної гарантії № 993-1214/CRD2 від 10.12.2014 року, ПАТ "Аграрний комерційний банк" взяв на себе безвідкличні зобов'язання негайно сплатити ПАТ "КБ "Приватбанк" за першою вимогою платежу суму в розмірі 50 000,00 грн. за умови одночасного письмового підтвердження, що принципал не виконав своїх зобов'язань, що передбачаються його пропозицією: відкликає або змінює свою цінову пропозицію, яка зафіксована в протоколі торгів; відмовляється від підписання договору після оголошення його переможцем торгів або порушення строків підписання договору; принципал, що став переможцем торгів, не надає необхідних гарантів щодо виконання умов договору згідно результатів торгів, якщо не передбачено протоколом торгів; відмова від інших умов, які зафіксовані в протоколі торгів.

Термін дії гарантії минає, навіть якщо цей документ не повернено до 10.02.2015 включно, якщо тільки письмова вимога за цією гарантією згідно з умовами не надійде до банку до цього дня.

З урахуванням того, що договір поставки у встановлені строки не підписаний сторонами, ПАТ КБ "Приватбанк" листом від 09.02.2015 року повідомив позивача про порушення строків підписання договору після оголошення його переможцем торгів. Тому у вказаному листі бенефіціар, у відповідності до тендерної гарантії №993-1214/CRD2 від 10.12.2014 року звернувся до позивача з вимогою виплатити суму у розмірі 50 00,00 грн., протягом 30 банківських днів після отримання вимоги та пакету документів передбачених гарантією.

Платіжним дорученням № 218275 від 24.03.2015 позивач перерахував 50 000,00 грн. на рахунок ПАТ КБ "Приватбанк" за гарантією ТОВ "Центродрук" № 993-1214/CRD2 згідно вимоги про оплату (вих. №17.0.0.0/2-55 від 09.02.2015).

В свою чергу, як свідчать матеріали справи позивач звернувся до відповідача з листом № 544//0513-9356-01 від 24.03.2015 року відповідно до якого просив виконати зобов'язання перед ПАТ "Агрокомбанк" в сумі 50 000,00 грн. відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору про надання гарантії.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором про надання гарантії № 993-1214/CRD2 від 10.12.2014 року в частині укладення з бенефіціаром (Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк") договору.

У поданому відзиві представник відповідача заперечував проти заявлених позовних Вважав заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частин 1, 2 статті 200 Господарського кодексу України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Згідно статті 560 Цивільного кодексу України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред'явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано (частини 1, 2, 3, 4 статті 563 Цивільного кодексу України).

Одержана вимога/повідомлення бенефіціара або банку бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта (резидента) сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком-гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії.

Сплата за вимогою/повідомленням коштів бенефіціару за гарантією здійснюється банком-гарантом (резидентом) на умовах і в строки, передбачені гарантією для оплати вимоги/повідомлення, та згідно з інструкціями і реквізитами, зазначеними в тексті гарантії та/або у вимозі/повідомленні, отриманими від бенефіціара/банку бенефіціара або іншого банку.

Банк-гарант (резидент) здійснює перерахування коштів з рахунку, на якому обліковувалися кошти принципала для грошового забезпечення (покриття) гарантії, або з інших відповідних рахунків банку-гаранта (резидента) (пункти 2, 3 розділу 4 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 639).

Однією із умов участі у тендері була наявність безвідкличної гарантії виданої на користь бенефіціара, тому позивач виконав умови договору про порядок надання гарантії № 993-1214/CRD2 та видав відповідну гарантію, яка була складовою документів необхідних для участі у торгах за якими переможцем став відповідач - ТОВ "Центродрук".

Таким чином, з урахуванням вищенаведених положень, позивач здійснив гарантійний платіж у розмірі 50 000,00 грн. на рахунок Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

Відповідно до статті 568 Цивільного кодексу України, зобов'язання гаранта перед кредитором припиняється у разі: 1) сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію; 2) закінчення строку дії гарантії; 3) відмови кредитора від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов'язків за гарантією.

Відповідно до пункту 4.1. Договору у разі виконання гарантом зобов'язань принципала, які забезпечені гарантією, він згідно чинного законодавства України набуває прав зворотної вимоги (регресу) до принципала в межах суми, фактично сплаченої ним за гарантією.

Принципал зобов'язаний погасити свої грошові зобов'язання перед гарантом, які виникли внаслідок виконання гарантом його зобов'язань перед бенефіціаром, які забезпечені гарантією, протягом 2 робочих днів з моменту отримання відповідної вимог від гаранта.

Як свідчать матеріали справи, вимога гаранта про сплату коштів отримана принципалом 30.03.2015 року, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення.

Обставини, які свідчать про відсутність підстав для виконання та сплати 50 000,00 грн. по тендерній гарантії № 993-1214/CRD2 від 10.12.2014 року виданої ПАТ "Аграрний комерційний банк" відсутні.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 50 000,00 грн. розміру сплаченої гарантії підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 102,74 грн. 35 % річних, 383,56 грн. заборгованість за процентами, 4,41 грн. пені.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Порушення відповідачем строків оплати, передбачених Договором-1 та Договором-2 є порушенням зобов'язання, що відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 3.2. Договору у випадку виконання гарантом зобов'язань принципала, які забезпечені гарантією, принципал сплачує гаранту плату у розмірі 35 процентів річних від суми коштів, яка фактично була сплачена гарантом бенефіціару за наданою гарантією. Проценти нараховуються гарантом щомісяця за період із 1-го по останнє число поточного місяця, виходячи з фактичної кількості днів у місяці і 365/366 днів у році. Нарахування процентів за місяць, у якому грошові кошти були фактично сплачені гарантом бенефіціару, починається з дня здійснення гарантом такої проплати за гарантією.Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день повного погашення принципалом зворотних вимог гаранта, які виникли в результаті здійснення гарантом проплати за виданою гарантією. Проценти, нараховані за місяць відповідно до умов цього пункту, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця не пізніше 7-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані. Проценти, нараховані за місяць, в якому принципал повністю погасив зворотні вимоги гаранта, які виникли в результаті здійснення гарантом проплати за виданою гарантією, повинні бути сплачені не пізніше дня погашення принципалом таких зворотних вимог.

Здійснивши перерахунок пені, річних та процентів з урахуванням умов договору та періоду прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання, господарський суд дійшов до висновку, що розмір пені, річних та процентів є арифметично вірним, а тому з відповідача підлягає стягненню 1 102,74 грн. 35 % річних, 383,56 грн. заборгованість за процентами, 4,41 грн. пені.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Аграрний комерційний банк" задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центродрук" (03058, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 39-В, ідентифікаційний код 35378783) на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний комерційний банк" (03150, м. Київ, вул. Димитрова, буд. 9 А, ідентифікаційний код 21570492) 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 1 102 (одну тисячу сто дві) грн. 74 коп. 35 % річних, 383 (триста вісімдесят три) грн. 56 коп. заборгованість за процентами, 4 (чотири) грн. 41 коп. пені, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.06.2015

Суддя С.В. Стасюк