ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 р. Справа № 909/477/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишин В. В. , при секретарі судового засідання Максимів Н. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Моршинське" (вул. І. Франка, 64 А, м. Моршин, Стрийський район, Львівська область, 82482)

до відповідача - 1: Приватного акціонерного товариства "Зірниця" (вул. Польова, 5, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, 76011)

до відповідача - 2: Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вул. Дегтярівська, 27 т, м. Київ, 04119; Фактична адреса: вул. Івана Дубового, 18, м. Київ, 04119)

про визнання поруки припиненою.

За участю представників сторін:

Від позивача: Ковалюк О.М. - представник (паспорт серія СС № 410221 виданий 21 жовтня 1997року Івано-Франківським МУВС МВС України в Івано-Франківській області, довіреність від 15.04.2015).

Від відповідача - 1: представник в судове засідання не з'явився.

Від відповідача - 2: Брегей І.С. - представник (довіреність № 194 від 20.03.2015).

в с т а н о в и в:

до господарського суду Івано-Франківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Моршинське" з позовом до відповідача - 1 Приватного акціонерного товариства "Зірниця" та до відповідача - 2 Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про визнання поруки припиненою.

Ухвалою суду від 30.04.2015 порушено провадження у справі № 909/477/15 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 13.05.2015.

Ухвалами господарського суду Івано-Франківської області від 13.05.2015, 28.05.2015 та від 11.06.2015 відкладався розгляд справи на 28.05.2015, 11.06.2015 та на 25.06.2015 відповідно, у зв'язку з нез'явленням в засідання представників сторін та неподанням витребуваних доказів.

Після порушення провадження у справі, представник відповідача - 2 надсилав суду клопотання, в порядку ст. 74-1 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення участі представника позивача в судових засіданнях в режимі відеоконференції. Судом розглянуто вказані клопотання та задоволено. При наявності технічної можливості справа розглядалась в режимі відеоконферентзвязку.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Відповідач - 1 надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (Вх. № 9099/15 від 11.06.2015) у відповідності до якого ліквідатор Приватного акціонерного товариства "Зірниця" вказує на той факт, що товариство визнано банкрутом і судове рішення постановлене по даній справі не змінить обсяг кредиторських зобов'язань банкрута перед кредиторами, визнаних ухвалою суду про затвердження реєстру вимог кредиторів банкрута, а тому при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Представник відповідача - 2 щодо позовних вимог заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (Вх. № 8494/ від 02.06.2015) та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, так як вважає, що банком пред'явлено позови про стягнення заборгованості за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007 в межах шестимісячного строку встановленого частиною 4 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, із врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, відповідно до приписів ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Моршинське" звернулось з позовом до відповідачів: Приватного акціонерного товариства "Зірниця" та Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про визнання поруки припиненою. Згідно рішення загальних зборів учасників від 30.12.2013, Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" змінило повне найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Моршинське" яке зберігає за собою всі права і обов'язки.

На розгляді Львівського апеляційного господарського суду знаходиться справа № 914/745/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Моршинське" за заявою Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області.

10.04.2014 Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулось до господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника на суму 59 173 763, 25 гривень, з яких 56 248 971, 13 борг за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Моршинське" виступило поручителем Приватного акціонерного товариства "Зірниця".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Моршинське" не визнає грошових вимог на суму 9 174 898, 55 гривень, оскільки вважають, що порука, укладена в забезпечення зобов'язань по кредитному договору припинилась.

Позивач, обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у відповідності до умов кредитного договору № 07/30-03 від 28.11.2007, зі змінами та доповненнями, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та Закритим акціонерним товариством "Зірниця", останнє отримало кредит в сумі 26 200 000, 00 гривень зі сплатою процентів за ставкою 23 % річних, терміном повернення 15.12.2012.

В забезпечення зобов'язань по кредитному договору, 30.04.2009 між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" і Закритим акціонерним товариством "Зірниця" укладено договір поруки.

Договором № 1 від 11 травня 2010 року сторони внесли зміни до договору поруки, згідно з яким поручитель зобов'язався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником своїх зобов'язань по кредитному договору, а саме: погасити основну суму кредиту; погасити суму процентів, згідно з кредитним договором; погасити суму штрафів; пені, комісій, збитків, витрат по зверненню на предмет застави, та інші платежі, згідно з кредитним договором.

У зв'язку із невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 21.02.2011 у справі № 20/173 стягнуто солідарно з Закритого акціонерного товариства "Зірниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпати плюс 2004" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованість за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2013 у справі № 909/272/13-г стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства "Зірниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпати плюс 2004" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" прострочену заборгованість за відсотками, пеню, інфляційні втрати, 3 % річних по кредитному договору.

Загалом за вказаним судовим рішенням стягнуто 47 135 929/29 гривень заборгованості за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007.

У своїй позовній заяві позивач вказує на той факт, що Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернувшись із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моршинське" про грошові вимоги до банкрута, окрім тих сум, що стягнуті рішенням суду безпідставно включив до своїх грошових вимог суму відсотків, пені, інфляційних збитків в розмірі 9 174 898, 55 гривень, тобто банк провів нарахування заборгованості по дату порушення провадження у справі про банкрутство 17.03.2014.

Однак, позивач не визнає грошових вимог банку, оскільки вважає поруку припиненою, відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, оскільки договором поруки не встановлено строку його дії. Кредитним договором строк виконання основного зобов'язання визначений до 15.12.2012.

Таким чином, позивач вважає, що право пред'явлення вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моршинське", як поручителя Приватного акціонерного товариства "Зірниця", виникло у банку з 15.12.2012 протягом наступних шести місяців, тобто до 15.06.2013. Проте із заявою про грошові вимоги банк звернувся до суду 10.04.2014, тобто із значним пропуском шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України. Отже, позивач вважає, що поруку за договором від 30.04.2009 зі змінами від 11.05.2010 слід вважати припиненою з 16.06.2013.

Суд вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання поруки припиненою з 16.06.2013, з посиланням на положення ст. 559 Цивільного кодексу України та у зв'язку із пропуском банком встановленого законом шестимісячного строку для пред'явлення вимоги про стягнення кредитної заборгованості.

Як видно із матеріалів справи, 28.11.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та Закритим акціонерним товариством "Зірниця" укладено кредитний договір № 07/30-03, з подальшими змінами, згідно до якого останнє отримало кредит в сумі 26 200 000, 00 гривень зі сплатою процентів за ставкою 23 % річних, терміном повернення 15.12.2012.

В забезпечення зобов'язань по кредитному договору, 30.04.2009 між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" і Закритим акціонерним товариством "Зірниця" укладено договір поруки.

Договором № 1 від 11 травня 2010 року сторони внесли зміни до договору поруки, згідно з яким поручитель зобов'язався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником своїх зобов'язань по кредитному договору, а саме: погасити основну суму кредиту; погасити суму процентів, згідно з кредитним договором; погасити суму штрафів; пені, комісій, збитків, витрат по зверненню на предмет застави, та інші платежі, згідно з кредитним договором.

Як встановлено судом, Приватне акціонерне товариство "Зірниця" не повертало кредитних коштів та не сплачувало платежів за користування кредитом.

У зв'язку із невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду від 21.02.2011 у справі № 20/173 стягнуто солідарно з Закритого акціонерного товариства "Зірниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпати плюс 2004" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованість за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007.

Крім того, рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2013 у справі № 909/272/13-г стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товриства "Зірниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпати плюс 2004" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" прострочену заборгованість за відсотками, пеню, інфляційні втрати, 3 % річних по кредитному договору.

Загалом за вказаними судовими рішеннями стягнуто 47 135 929/29 гривень заборгованості за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007.

Як видно із матеріалів справи, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Моршинське" порушено провадження у справі про банкрутство.

У своїй позовній заяві позивач вказує на той факт, що Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернувшись із заявою про грошові вимоги до банкрута, окрім тих сум, що стягнуті рішеннями суду, безпідставно включив до своїх грошових вимог суму відсотків, пені, інфляційних збитків в розмірі 9 174 898, 55 гривень, тобто банк провів нарахування заборгованості по дату порушення провадження у справі про банкрутство - 17.03.2014.

Вказані обставини стали підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Моршинське" з позовом про визнання припиненою поруки з 16.06.2013 за договором поруки від 30.04.2010, із змінами від 11.05.2010, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" і Закритого акціонерного товариства "Зірниця". Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у спірному договорі відсутня вказівка про конкретний строк чи термін, з настанням якого припиняється договір поруки, відтак, договір поруки, враховуючи приписи ст. 559 Цивільного кодексу України є таким, що укладений на невстановлений строк.

Так, позивач стверджує, що строк виконання основного зобов'язання наступив 15.12.2012, а тому відповідач - 2, як кредитор, мав право звернутися до поручителя з вимогою про виконання зобов'язання у строк до 15.06.2013. Оскільки, у вказаний строк, тобто протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, відповідач - 2 не звернувся до позивача з вимогою про виконання зобов'язання, забезпеченого договором поруки, то порука вбачається припиненою.

Дану вимогу суд вважає безпідставною, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Тобто порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки по відношенню до основного зобов'язання.

Як визначено у ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється, зокрема, після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо ж такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

За змістом ст. 553 Цивільного кодексу України, поруку визначено як договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, тож в даному випадку порука має похідний характер від забезпечуваного нею зобов'язання за договором кредитної лінії.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

За змістом статей 559, 598 Цивільного кодексу України, припинення зобов'язання з поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Тобто, у ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України термін "порука" використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

Як зазначалось вище, відповідно до умов п. 2. договору про внесення змін № 13 від 11.05.2010 до кредитного договору № 07/30-03 від 28.11.2007, останній термін повернення кредиту сторонами визначено 15.12.2012.

Однак, відповідач - 1 Закрите акціонерне товариство "Зірниця" не виконував зобов'язань по погашенню кредитної заборгованості.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.3012 чітко визначено, що строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення у повному обсязі.

Як зазначалося вище, після закінчення терміну повернення кредиту кредитор звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2013 у справі № 909/272/13-г стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства "Зірниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпати плюс 2004" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" прострочену заборгованість за відсотками, пеню, інфляційні втрати, 3 % річних по кредитному договору.

Таким чином, із наведеного вбачається, що вимоги до поручителів були пред'явлені банком без пропуску шестимісячного строку, як це передбачено ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Отже, судом було встановлено відсутність підстав для припинення договору поруки.

Відтак, беручи до уваги все вищенаведене та виходячи із аналізу вищезазначених норм права, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про визнання поруки припиненою з 16.06.2013, за договором від 30.04.2010, зі змінами від 11.05.2010, який укладений між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" і Закритим акціонерним товариством "Зірниця" слід відмовити.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Господарські витрати за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 553, 554, 559, 598 Цивільного кодексу України, ст. 33, 34, 43, 49, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Моршинське" до відповідача 1: Приватного акціонерного товариства "Зірниця" до відповідача - 2: Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про визнання поруки припиненою - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.07.15

Суддя Михайлишин В. В.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

____________________________ Осудар І. Б. 01.07.15