РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015Справа №910/10050/15

За позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Спайк"

про стягнення коштів в розмірі 102 910,40 грн.

Суддя Комарова О.С.

Представники сторін: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державне підприємство «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України», 20 квітня 2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою б/н від 08.04.2015 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Спайк», про стягнення коштів в розмірі 102 910,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як покупець, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором поставки № 31/10/14 від 31.10.2014 року, зокрема, у визначені відповідним договором строки в повному обсязі не здійснив оплату вартості переданого йому позивачем, як постачальником, товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою суду від 22.04.2015 року (суддя Комарова О.С.) порушено провадження у справі № 910/10050/15 та призначено розгляд справи на 19.05.2015 року.

Через відділ діловодства суду 18.05.2015 р. від відповідача надійшов відзив, який було долучено до матеріалів справи.

В судове засідання 19.05.2015 року представник позивача не з'явився. Представник відповідача не заперечив проти позову, надав в судовому засіданні клопотання про визнання заборгованості в розмірі 85 000,00 грн. та клопотання про продовження строків розгляду справи на 15 днів, які були долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2015 року судом, за клопотанням представників сторін, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, та оголошено перерву в засіданні до 16.06.2015 року.

В судове засідання 16.06.2015 року представники сторін не з'явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи відповідно до ч.1ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2014 року між позивачем (надалі - Постачальник або Продавець) та відповідачем (далі по тексту - Покупець або Отримувач) (разом - сторони) було укладено договір поставки № 31/10/14 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого на умовах Договору постачальник зобов'язується поставити та передати покупцю товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість товару на умовах та в строки, визначені даним Договору.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору постачальник передав, а покупець прийняв товар на загальну суму - 257 510,40 грн., при цьому, позивач вказує, що покупець лише частково здійснив оплату вартості поставленого йому постачальником товару на суму 154 600,00 грн., а відтак, за розрахунками позивача, відповідач має заборгованість за Договором в розмірі 102 910,40 грн.

Відповідач надав суду відзив, в якому підтвердив факт поставки товару позивачем та борг визнав частково на суму 85 000,00 грн. у звязку із частковою сплатою заборгованості відповідачем вже після звернення позивача до суду.

Оцінивши в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами п. 2.2 Договору, асортимент, кількість, вимоги до якості та пакування товарів, ціна, умови оплати та термін поставки вказується у специфікації, яка узгоджується та підписується сторонами перед поставкою і є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору умови поставки визначаються та приймаються згідно з правилами Інкотермс 2010, та супроводжуються наступними документами: товарно-транспортна накладна, видаткова накладна, податкова накладна, рахунок-фактура.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що розрахунки за товар здійснюється покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника наступним чином: на умовах оплати по фактичній вазі.

Відповідно до п. 5.2 Договору зобов'язання покупця по сплаті товару вважається виконаним в момент зарахування банком грошових коштів на розрахунковий розрахунок постачальника.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Приписами ч.1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як вже було встановлено судом, 31 жовтня 2014 року між сторонами укладено договір поставки № 31/10/14, за п. 1.1. якого на умовах Договору постачальник зобов'язується поставити та передати покупцю товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість товару на умовах та в строки, визначені даним Договору.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору позивач передав товар на загальну суму 257 510,40 грн., що підтверджується накладними №№ 283, 284, 285, 291 від 04.11.2014р., 05.11.2014р., 06.11.2014р., 07.11.2014р. відповідно (належним чином засвідчені копії накладних містяться в матеріалах справи), а відповідач отримав товар, що підтверджується підписом на відповідних накладних.

Як стверджує позивач, взяті на себе зобов'язання за Договором покупець належним чином не виконав, в передбаченому Договором порядку та строк, отриманого відповідно накладних товару оплатив лише частково в розмірі 154 600,00 грн., внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість за Договором перед продавцем в розмірі 102 910,40грн., що і стало підставами заявленої позовної заяви. Відповідачем, в свою чергу, вказаний факт наявності заборгованості не спростовано.

Окрім того, представник відповідача надав суду відзив, в якому позов визнав частково на суму 85 000,00 грн., оскільки частково сплатив заборгованість перед позивачем вже після подання позовної заяви до суду. В якості підтвердження зазначеного факту відповідач в додатках до відзиву надав платіжні доручення № 63 від 20.04.2015р., № 67 від 27.04.2015р. та № 74 від 08.05.2015р. які складають 17 910,40 грн. Окрім того, відповідач просив суд затвердити графік погашення заборгованості, який, на його думку, погашатиме до 20.08.2015 року.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем не спростовано наявність заборгованості за Договором, а також те, що останній частково погасив заборгованість, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з покупця на користь постачальника грошових коштів за поставлений товар в розмірі 85 000,00 грн. (з розрахунку - 257 510,40 грн. /поставлений товар/ - 154 600,00 грн. та 17 910,40 грн. /частково сплачений товар/).

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 85 000,00 грн.

Господарський суд, враховуючи загальну суму ціни позову в розмірі 102 910,40 грн., дійшов висновку, що судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1 701,48 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Спайк" (ЄДРЮОФОП 39359764, адреса: 02099, м.Київ, вул.Ялтинська, будинок 5-Б, квартира 12), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Державного підприємства "Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України" (ЄДРЮОФОП 20760248, адреса: 80221, Львівська обл., Радехівський район, село Собанівка, вул..Широка, будинок 1А), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 85 000,00 грн. (вісімдесят п'ять тисяч гривень) та судовий збір - 1 701,48 грн. (одна тисяча сімсот одна гривня 48 копійок). Видати наказ.

3. Копію рішення направити сторонам у справі № 910/10050/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 22.06.2015 року.

Суддя О.С. Комарова