ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р.Справа № 922/1962/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Харківського національного медичного університету, м. Харків
до Комунального закладу охорони здоров'я Первомайська центральна районна лікарня, м. Первомайський
про стягнення 21 120,00 грн. основного боргу та пені в сумі 890,51 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Кудінов О.О., за дорученням № 36 від 03.04.2015р.

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний медичний університет, м. Харків (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Комунального закладу охорони здоров'я "Первомайська центральна районна лікарня", м. Первомайський, в якій просить суд стягнути з відповідача 21 120,00 грн. основного боргу, пені в сумі 890,51 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827,00 грн., посилаючись на укладення договору на проведення гігієнічних досліджень №74/13 від 01.04.2013року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору на проведення гігієнічних досліджень №74/13 від 01.04.2013року в частині розрахунків за фактично виконану роботу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.04.2015 р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.04.2015р. о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.04.2015 року було задоволено клопотання позивача про продовження строку розгляду справи. Продовжено строк розгляду спору на підставі ч.3 ст.69 ГПК України, до 14.06.2015 року та розгляд справи відкладено на 09.06.2015 р. о 10:00 год.

В судовому засіданні 09.06.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Крім того, 28.04.2015 р. до господарського суду Харківської області від представника позивача надійшла заява (вх. № 17313), відповідно до якої останній просить суд долучити до матеріалів справи копію поштового опису та квитанції від 27.04.2015 року, в якості доказів направлення Акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.12.2014 р. по 20.04.2015 р. та копію доручення представника позивача № 36 від 03.04.2015р. Також, 09.06.2015 року до суду представник позивача надав заяву (вх. № 23419), відповідно до якої просить суд долучити до матеріалів справи копію Акту звіряння взаємних розрахунків період з 01.12.2014 р. по 20.04.2015 р. між позивачем та відповідачем, підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

Всі надані представником позивача документи, були прийняті судом до розгляду, досліджені та долучені до матеріалів справи.

Відповідач не скористався своїми правами, наданими йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на участь його представника в судовому засіданні 09.06.2015 року, про причину неявки суд не повідомив, докази вручення відповідачеві судової ухвали від 23.04.2015 р. в матеріалах справи відсутні.

Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про направлення ухвали суду від 23.04.2015 р. відповідачу на його адресу, що зазначена у позовній заяві, що співпадає з адресою у витягу з ЄДР, але, поштове повідомлення про вручення судової ухвали відповідачу на час розгляду справи не повернулась.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про належне повідомлення учасників процесу про час та місце судового засідання.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, а також з огляду на те, сторони були попередженні про розгляд справи за наявними матеріалами у разі їх нез'явлення в засідання суду, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд, встановив наступне.

01.04.2013 року між Харківським національним медичним університетом (позивачем, виконавцем) та Комунальним закладом охорони здоров'я Первомайська центральна районна лікарня (відповідачем, замовником) було укладено договір № 74/13 про проведення гігієнічних досліджень (Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по виконанню наступних робіт: "Проведення лабораторних і інструментальних досліджень умов праці на робочих місцях лікарні, з метою атестації робочих місць".

Пунктами 1.2. - 1.3. Договору, сторонами погоджено вимоги до виконання робіт за договором, які ґрунтуються на чинному законодавстві України та кількість робочих місць, що підлягають атестації, що складає 22 (двадцять два).

Згідно п.1.4. Договору, сторонами визначено, що в результаті виконання робіт виконавець зобов'язується передати замовнику наступні документи: протоколи досліджень шкідливих і небезпечних виробничих факторів для робочого місця, оформлені у встановленому порядку (форми №№ 297/0, 330/0, 336-1/0, 401/0 по 1 прим, для кожного фактора). проекти карт робочих місць кінцевий "Акт здавання - приймання науково-технічної продукції".

Відповідно до п.3.1. Договору, вартість науково-технічної продукції у відповідності до протоколу про договірну ціну (Додаток 1) становить: 21 120,00 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 3520,00 грн.

Так, п.4.1. Договору, передбачено, що перелік наукової, технічної та іншої документації, що підлягає оформленню і здачі виконавцем замовнику :протоколи досліджень шкідливих і небезпечних виробничих факторів для кожного робочого місця, оформлені у встановленому порядку (форми №№ 297/0, 330/0, 336-1/0, 401/0 по 1 прим, для кожного фактора) проекти карт умов праці; акт "здаванням приймання науково-технічної продукції".

Замовник протягом 5 днів з дня одержання акта здавання-приймання робіт та документів, зазначених у п. 4.1 даного договору, зобов'язаний направити виконавцю підписаний акт здачі-приймання науково-технічної продукції або мотивоване відмовлення від приймання робіт. (п.4.2. Договору).

На виконання умов договору, позивач за замовленням відповідача належно виконав по Договору роботи в повному обсязі, на загальну суму 21 120,00 грн.

Факт виконання робіт підтверджується матеріалами справи, а саме: Актом здавання-приймання науково-технічної продукції №1 від 01.04.2013р. на суму 10 560,00 грн. та Актом здавання-приймання науково-технічної продукції №2 від 01.04.2013 р. на суму 10 560,00 грн. (арк.с. 18-19).

Судом встановлено, що відповідач виконані позивачем роботи прийняв без заперечень та зауважень, що підтверджується підписом уповноваженого представника відповідача та печаткою підприємства відповідача на вказаних Актах.

Відповідно до п. 3.2. Договору, фінансові розрахунки замовник здійснює за фактично виконану роботу, на підставі підписаного обома сторонами "Акту здавання науково-технічної продукції".

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав договірні зобов'язання і за належно виконані позивачем роботи в розмірі 21 120,00 грн. не розрахувався.

Крім того, до матеріалів справи позивачем був наданий Акт звірки взаємних розрахунків між Харківським національним медичним університетом та Комунальним закладом охорони здоров*я Первомайська центральна районна лікарня, складений за період з 01.12.2014 р. по 20.04.2015 р., відповідно до якого сторонами підтверджено наявну заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 21 120,00 грн.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Згідно із приписами ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

В ч.1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з вимогою про необхідність проведення грошових розрахунків за виконані роботи (вимога №321/06 від 10.02.2015р.), однак, заборгованість відповідача перед позивачем сплачена не була. (арк.с. 21)

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та в строк, встановлений для його виконання.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту надання послуг за договором № 74/13 від 01.04.2013 року про проведення гігієнічних досліджень, та недоведеність з боку відповідача факту повного розрахунку з позивачем за отримані послуги за актами, що міститься в матеріалах справи, суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 21120,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Крім суми основного боргу, на підставі п.5.2. договору позивачем нараховано пеню у розмірі 890,51 грн. за період з 20.12.2014 року по 10.02.2015 року.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.5.2. Договору, за порушення договірних зобов'язань винна сторона сплачує штрафні санкції в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми не виконаних зобов'язань за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд, дослідивши представлений позивачем розрахунок пені (розрахунок виконано за підписаними між сторонами Актами наданих послуг, із зазначенням періодів нарахування, пеня обмежена розміром подвійної облікової ставки НБУ, арк.с. 20), враховуючи встановлення факту прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання за договором № 74/13 від 01.04.2013 року про проведення гігієнічних досліджень, дійшов висновку, що обраний позивачем початок періоду нарахування, відповідає встановленому судом моменту виникнення у позивача права вимагати від відповідача виконання грошового зобов'язання з оплати наданих послуг, нарахування пені здійснено позивачем з врахуванням вимог договору, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, у зв'язку з чим суд, задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 890,51 грн., - як обґрунтовані та правомірно заявлені.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1827,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 610, 901, 903, 905 Цивільного кодексу України, ст. 176, 193, 216 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, п.1-1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального закладу охорони здоров'я Первомайська центральна районна лікарня, м. Первомайський (64105, Харківська область, м. Первомайський, вул. Жовтнева, буд. 3, Код ) на користь Харківського національного медичного університету, м. Харків (61022, м. Харків, пр. Леніна, буд. 4, р/р № 11549 в ГУДКУ в Харківській обл., МФО 851011 Код ) суму основного боргу в розмірі 21 120,00 грн., пені в розмірі 890,51 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827,00 грн.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.06.2015 р.

Суддя О.О. Присяжнюк

справа № 922/1962/15