ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 червня 2015 р. Справа № 909/391/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., при секретарі судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону,

вул. Чорновола,9, м.Івано-Франківськ, 76018;

в інтересах держави - Міністерства оборони України,

Повітрофлотський проспект, 6, м.Київ, 03168,

в особі Державного підприємства "Івано-Франківський військовий

ліспромкомбінат", вул. Л.Ребета, 6,м.Івано-Франківськ,76014;

до відповідача: Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району;

вул. Національної Гвардії, 14А,м.Івано-Франківськ,82400;

про: стягнення заборгованості в сумі 142 200,00грн.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Негрич Н.М. - прокурор військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону, (довіреність №7/40-1110вих.15 від 23.04.2015р.);

від позивача: Данюк І.В. - начальник юридичного відділу, (довіреність №1047 від 30.12.2014р.);

від відповідача: Шаріпова Я.С. - юрисконсульт, (довіреність №11/130 від 02.02.2015р.).

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону, в інтересах держави - Міністерства оборони України, в особі Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача - Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, заборгованість в сумі 67 200,00грн.

Ухвалою від 23.04.15р., судом прийнято до розгляду заяву прокурора про збільшення позовних вимог №7/40-1091вих.15 від 22.04.2015р. (вх.№4601/15 від 23.04.2015р.), а спір вирішується відповідно до збільшеної ціни позову, а саме, заборгованість яку просить прокурор стягнути з відповідача складає 142 200,00грн.

В судових засіданнях 21.05.15р., 18.06.15р., 23.06.15р. оголошувались перерви до 09.06.15р., до 23.06.15р., до 25.06.15р.

Військовий прокурор, представник позивача, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, вказуючи при цьому, на поставку позивачем - Державним підприємством "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та отримання відповідачем - Івано-Франківською квартирно-експлуатаційної частиною району, по товарно - транспортних накладних (а.с.11-20, 60-69), в період грудень 2014р. - лютий 2015р., товару (дрова паливні), на загальну суму 142 200,00грн. Невиконання відповідачем взятого на себе зобов"язання зі сплати коштів за отриманий товар, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 142 200,00грн., яку і просить прокурор, позивач стягнути з відповідача в судовому порядку.

Представник відповідача, в судовому засіданні, факт поставки позивачем товару в сумі 142 200,00грн.- підтвердив, однак, проти позову заперечив, звертаючи увагу суду на те, що на виконання наказу Міністерства оборони України "Про передачу паливних дров" №864 від 03.12.13р., на підставі погодження Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на безоплатну передачу паливних дров №974 від 01.12.14р., відповідачем отримано від позивача на праві оперативного управління дрова паливні на суму 142 200,00грн. та згідно наряду № 303/26/301-Д, затвердженого начальником головного КЕУ, книги обліку руху дрів паливних, отриманих на безоплатній основі від Прикарпатського військового ліспромкомбінату (а.с.93-94), квитанцій дорожніх відомостей за грудень 2014р. - березень 2015р. (88-92), направлено КЕВ м.Харків для створення запасу паливних дров для сталого проведення військовими частинами, які беруть участь в антитерористичній операції, опалювального сезону 2014-2015р. Вказує, що наказом Міністерства оборони України "Про передачу паливних дров" №864 від 03.12.13р., жодних умов щодо оплатної передачі паливних дров не передбачено, а відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 142 200,00грн., за отриманий, на безоплатній основі, товар є неправомірною та безпідставною.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, присутніх в судовому засіданні, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності подані до матеріалів справи докази, суд вважає позов таким, що підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, судом встановлено, що наказом Міністерства оборони України "Про передачу паливних дров" №864 від 03.12.13р., на підставі Положення про порядок передачі об"єктів права державної та комунальної власності, затвердженого постановою КМУ №1482 від 21.09.98р., Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у збройних силах, затвердженого постановою КМУ №1225 від 04.08.2000р., враховуючи погодження на безоплатну передачу паливних дров Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" №974 від 01.12.14р., з метою створення запасу паливних дров для сталого проведення військовими частинами, які беруть участь в антитерористичній операції, опалювального сезону 2014-2015р., зобов"язано передати протягом листопада 2014р. - лютого 2015р. паливні дрова від державних лісогосподарських підприємств Міністерства оборони до квартирно-експлуатаційних підрозділів, згідно з додатком до наказу. Зобов"язано начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України організувати: приймання паливних дров підпорядкованими квартирно - експлуатаційними підрозділами від державних лісогосподарських підприємств Міністерства оборони України; оформлення та подання на затвердження Міністерству оборони України актів приймання-передачі паливних дров. Закріпити паливні дрова в двотижневий строк після затвердження актів приймання-передачі за відповідними квартирно-експлуатаційними підрозділами на праві оперативного управління.

В судових засіданнях 21.05.15р., 18.06.15р., 23.06.15р., неодноразово оголошувались перерви, у зв"язку з необхідністю надання доказів в обґрунтування позовних вимог, без яких розгляд справи за наявними в ній матеріалами не може бути повним, всебічним та об"єктивним, як цього вимагає закон, а саме, погодження №974 про безоплатну передачу дров паливних ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" від 01.12.2014р., протокол №01 загальних зборів трудового колективу ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" від 10.11.2014р., належним чином оформлені та затверджені акти приймання-передачі паливних дров, на які є посилання в наказі Міністерства оборони України "Про передачу паливних дров" №864 від 03.12.13р.

В порушення ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України, як позивачем так і відповідачем не подано витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору. А відтак, суд не має змоги достовірно встановити факт оплатної чи безоплатної передачі позивачем відповідачу товару (дрова паливні), на загальну суму, що є необхідною умовою для виникнення/невиникнення у відповідача обов"язку здійснити розрахунок за отриманий товар.

В обґрунтування причин невиконання вимог суду, прокурор, позивач, вказують на те, що їм необхідно достатньо часу для надання суду таких документів. Разом з тим, правила ч.1 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, встановлюють строк не більше двох місяців, у який спір має бути вирішено господарським судом. Більше того, ухвалою суду від 09.06.15р., за клопотанням відповідача, яке обґрунтоване необхідністю витребування у позивача доказів, зважаючи на приписи п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, згідно яких, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та норми ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до яких, господарський суд, створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, судом продовжено строк вирішення спору на п"ятнадцять днів.

Виходячи з аналізу правових норм, визначених Господарським процесуальним кодексом України, Конституцією України, рішення господарського суду повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального, процесуального права та фактичними обставинами справи, достовірно встановленими судом, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Розподіл обов"язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов"язок доказування певних обставин справи покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно з приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, на основі вище вказаного, позовна вимога позивача визнається судом документально не підтвердженою, а розгляд справи за наявними в ній матеріалами не може бути повним, всебічним та об"єктивним, як цього вимагає закон та не дає можливості суду дослідити всі обставини, що мають значення для її вирішення по суті.

Зі змісту п.3.13 Постанови Пленум Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вбачається, що в разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України /господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з"явився на виклик у засідання господарського суду і його нез"явлення перешкоджає вирішенню спору/.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв"язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

З огляду на вище викладене, беручи до уваги всі обставини справи, суд прийшов до висновку, про залишення позову без розгляду, для надання можливості позивачу після усунення допущених недоліків на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

В силу п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням). В даному випадку, відсутні підстави для повернення судового збору з Державного бюджету, оскільки, за звернення до господарського суду Івано - Франківської області з позовом, військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону, судовий збір не сплачував, позаяк, в силу п.11 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору.

Керуючись п.11 ч.1 ст.5, п.4 ч.1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", ст. ст. 4-5,33, 34, 43, п.5 ч.1 ст.81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, в інтересах держави - Міністерства оборони України, в особі Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" до відповідача Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення заборгованості в сумі 142 200,00грн. - залишити без розгляду

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з цим позовом до господарського суду в загальному порядку.

Суддя С.Кобецька

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ О.М.Доцяк 25.06.15р.