РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015Справа №910/8787/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»
до Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво "Вища школа"
про стягнення 23246,78 грн.

Суддя Грєхова О. А.

Представники сторін:

від позивача: Кравчик С.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: Вуйцик О.Г. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво "Вища школа" про стягнення 23246,78 грн. заборгованості, з якої: 10362,48 грн. - борг за спожиту активну електричну енергію, 1450,01 грн. - борг за спожиту реактивну електричну енергію, 6970,22 грн. - двократна вартість між фактично спожитою та договірною величинами електроенергії, 771,32 грн. - 3% річних та 3692,75 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору на використання електричної енергії №4223 від 18.06.1997 позивач поставив відповідачу електричну енергію, проте відповідач в порушення умов договору зобов'язання по оплаті поставленої електричної енергії в повному обсязі не виконав, а також в період з листопада 2012 року по січень 2013 року допустив перевищення договірної величини споживання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.04.2015 порушено провадження у справі №910/8787/15-г та призначено до розгляду на 18.05.2015.

В судовому засіданні 18.05.2015 представник позивача подав документи, на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.05.2015, в зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, розгляд справи відкладено до 08.06.2015.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.06.2015 задоволено клопотання представників сторін про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 08.06.2015 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 22.06.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 22.06.2015 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

В свою чергу, представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог не заперечував.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 08.06.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь в розгляді справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.06.1997 між Підприємством Київські кабельні мережі ВЕО «Київенерго» в особі начальника РВЕ «Західний» (енергопостачальна організація) та Видавництвом «Вища школа» (нова назва - Державне підприємство «Державне спеціалізоване видавництво "Вища школа") (споживач), було укладено Договір на використання електричної енергії №4223, за умовами якого, постачальник (позивач) продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач (відповідач) оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною (п. 1.1. Договору в редакції Додатку 1 до додаткової угоди від 10.05.2012).

Відповідно до п. 2.2. Договору в редакції Додатку 1 до додаткової угоди постачальник зобов'язався, зокрема, постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору.

В той час, як споживач зобов'язався, серед іншого, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановок відповідно до Додатків «Перелік об'єктів споживача» та «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу», оплачувати постачальнику вартість електричної енергії; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача (п.п. 2.3.2.-2.3.4. Договору в редакції Додатку 1 до додаткової угоди).

За умовами п. 4.2.2. Договору в редакції Додатку 1 до додаткової угоди за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Пунктом 1 Додатку 2 до Договору сторони визначили, що розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 15 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати, яка здійснюється до 18 числа місяця, що передує розрахунковому. Остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами цього договору здійснюється на підставі виставлених постачальником рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання (п. 2 Додатку 2 до Договору).

Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії, визначений у Додатку №5б до Договору №4223.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу за період з 01.12.2012 по 01.03.2013 активну електричну енергію на загальну суму 10362,48 грн., а також реактивну електричну енергію на загальну суму 1450,01 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про використану електричну енергію відповідача та актами прийняття-передавання товарної продукції за спірний період.

Крім того, позивач після закінчення розрахункового місяця направляв відповідачу рахунки на оплату електроенергії у встановленому договором порядку.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо постачання електричної енергії.

Натомість, відповідач свої зобов'язання за договором щодо своєчасної та повної сплати вартості спожитої електричної енергії належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за активну електричну енергію на загальну суму 10362,48 грн., а також реактивну електричну енергію на загальну суму 1450,01 грн.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений сторонами договір є договором енергопостачання, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу електричної енергії та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати електроенергії підтверджений матеріалами справи, її фактичними обставинами та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію на загальну суму 10362,48 грн., а також реактивну електричну енергію на загальну суму 1450,01 грн.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи відповідач допустив перевищення договірних величин споживання електроенергії в листопаді 2012 року на 476,00 кВт/год., в грудні 2012 на 2758,00 кВт/год. та у січні 2013 на 2873,00 кВт/год.,

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Як зазначалося вище, в п. 2.2. Додатку 2 до Договору сторони погодили, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами цього договору здійснюється на підставі виставлених постачальником рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

За перевищення договірної величини споживання електроенергії, позивач направляв відповідачу рахунки на оплату: №3104223/11/2 від 15.11.2012 на суму 540,76 грн. з ПДВ; №3104223/12/2 від 15.12.2012 на суму 3133,20 грн. з ПДВ та №3104223/1/2 від 15.01.2013 на суму 3296,26 грн. з ПДВ.

Втім, відповідач направлені йому рахунки у встановлений строк не оплатив.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджено факт перевищення відповідачем договірних величин споживання електроенергії в період з листопада 2012 року по січень 2013 року, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача плати за перевищення в сумі 6970,22 грн. також підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної норми чинного законодавства, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 771,32 грн. та 3692,75 грн. інфляційних втрат за період з грудня 2012 по березень 2015.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов'язку оплатити заявлені до сплати кошти.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням витрат на сплату судового збору в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво "Вища школа" (01054, м. Київ, вулиця Гоголівська, будинок 7, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ) 10362 (десять тисяч триста шістдесят дві) грн. 48 коп. боргу за спожиту активну електричну енергію, 1450 (одну тисячу чотириста п'ятдесят) грн. 01 коп. боргу за спожиту реактивну електричну енергію, 6970 (шість тисяч дев'ятсот сімдесят) грн. 22 коп. боргу за двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величинами електроенергії, 3692 (три тисячі шістсот дев'яносто дві) грн. 75 коп. інфляційних втрат, 771 (сімсот сімдесят одну) грн. 32 коп. 3% річних та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 24.06.15

Суддя О.А. Грєхова