донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.06.2015 справа №908/1742/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Зубченко І.В., Марченко О.А., Радіонова О.О.
за участю представників:
від позивача:не з'явився
від відповідача :не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш», м. Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від15.04.2015р. (повний текст підписано 21.04.2015р.)
у справі№908/1742/15-г (суддя Попова І.А.)
за позовомДержавного підприємства «Українські авіаційні паливно-мастильні матеріали», м.Київ
до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш», м. Маріуполь Донецької області
простягнення заборгованості у сумі 10200,00грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Українські авіаційні паливно-мастильні матеріали», м.Київ, позивач звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш», м. Маріуполь Донецької області про стягнення заборгованості у сумі 10200,00грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.04.2015р. (повний текст підписано 21.04.2015р.) у справі №908/1742/15-г задоволено позовні вимоги та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь Державного підприємства «Українські авіаційні паливно-мастильні матеріали» заборгованість у сумі 10200,00грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1827,00грн.

Рішення суду мотивовано тим, що матеріалами справи доведено надання відповідачу послуг за договором №ПР-08412-2013 від 01.03.2013р. на загальну суму 10200,00грн. Відповідач свої зобов'язання з оплати наданих та прийнятих послуг згідно акту здачі-приймання виконаних робіт не виконав, у зв'язку з чим його заборгованість склала 10200,00грн. Доказів перерахування позивачу боргу у цій сумі відповідач не надав, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у вказаній сумі визнані судом доведеними і обґрунтованими, через що задоволені.

Відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 15.04.2015р. у справі №908/1742/15-г повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи; невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник посилається на те, що кінцевим результатом робіт відповідно до договору є видача спеціалістам, що пройшли стажування та перевірку знань, посвідчення. А судом першої інстанції не надана належна правова оцінка тим обставинам, що в матеріалах справи відсутні докази видачі відповідних посвідчень спеціалістам аеропорту «Маріуполь».

На думку скаржника рішення суду HHє помилковим з огляду також на те, що в порушення вимог договору рахунок для здійснення оплати за роботи ним не був отриманий, належних доказів надсилання таких рахунків на адресу відповідача позивач суду не надав, у зв'язку з чим строк для здійснення оплати не настав.

В результаті автоматичного розподілу справ між суддями від 27.05.2015р. сформовано колегію суддів у наступному складі: Зубченко І.В. (головуючий), Марченко О.А., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.05.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження у справі №908/1742/15-г, призначено розгляд скарги на 23.06.2015р., явку сторін не визнано обов'язковою. Вказана ухвала була надіслана сторонам.

Представник позивача у судове засідання 23.06.2015р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Представник скаржника у судове засідання 23.06.2015р. не з'явився, надавши до канцелярії суду клопотання, в якому просив суд відкласти судовий розгляд на іншу дату через неможливість явки представників. Зазначене клопотання, колегією суддів не задоволено, оскільки відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у справі і додатково поданими доказами, проте заявник не довів необхідність розгляду скарги саме за його участю, а також не визначився про необхідність надання додаткових доказів.

Разом з тим, відповідно до п.3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р., у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на викладене, враховуючи ті обставини, що явка представників скаржника та сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

01 березня 2013 року між Державним підприємством «Українські авіаційні паливно-мастильні матеріали» (виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Азовзагальмаш» був укладений договір №ПР-08412-2013, за умовами якого виконавець бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника організувати і провести стажування та перевірку професійних знань, кваліфікаційних навиків та експериментальну перевірку виконання технологічних процесів, пов'язаних з заправленням повітряних суден у інженерно-технічних працівників служби ПММ та інженерно-авіаційної служби аеропорту Маріуполь ПАТ «Азовзагальмаш», згідно програми, у період з 13.05.2013р. по 17.05.2013р. (далі - договір).

Розділом 2 договору сторони визначили вартість робіт, порядок розрахунків, приймання та здачі робіт.

Відповідно до п.2.1 розмір плати встановлюється за весь обсяг робіт і не може змінюватися. Вартість робіт складає 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн., ПДВ 1700 (одна тисяча сімсот) грн. Всього 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Замовник здійснює попередню оплату робіт на підставі рахунку-фактури виконавця (п.2.3).

Згідно з п.2.4 договору кінцевим результатом робіт відповідно до договору є видача спеціалістам, що пройшли стажування та перевірку знань, посвідчення згідно з «Інструкцією з забезпечення повітряних суден паливно-мастильними матеріалами і технічними рідинами в підприємствах цивільного авіаційного транспорту України», наказ Державіаслужби від 14.06.2006р. №416.

Після завершення робіт замовник та виконавець в термін 7 днів підписують акт виконаних робіт (п.2.5).

Пунктом 3.1 договору сторони узгодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

За змістом п.5.1 даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє на строк до моменту підписання сторонами акта виконаних робіт та повного розрахунку за послуги.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується сплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вірно встановлено судом першої інстанції у даній справі, позивачем надано послуги, визначені у договорі №ПР-08412-2013 від 01.03.2013р., що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт № 78 від 19.06.2013р. на загальну суму 10200,00грн. (вартість робіт складає 8500,00грн., ПДВ 1700,00грн.)

Вказаний акт підписаний сторонами без зауважень, що є доказом належного виконання позивачем умов укладеного між сторонами договору та прийняттям відповідачем цих послуг в об'ємах, якістю та вартістю визначених в акті.

На виконання умов договору позивачем були виставлені рахунки-фактури №127 від 17.06.2013р. та №250 від 21.01.2014р.

Відповідно до вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За приписами ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Тобто оплата замовником проводиться за фактично надані послуги, якщо сторони не домовились про інше. Як вбачається з умов договору, замовник здійснює попередню оплату робіт на підставі рахунку-фактури виконавця. Загальна вартість робіт за договором складає 10200,00грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, нарікань на якість та обсяги наданих послуг від відповідача не надходило. В свою чергу, відповідач уклавши договір, прийняв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати замовлені послуги. Строк оплати настав, однак свої зобов'язання відповідач, всупереч, умовам договору, вимогам вищевикладених статей ЦК України та ГК України, належним чином не виконав.

Позивач звертався до відповідача з листами № 60.7-52 від 24.06.2014 р. та № 60.7-2 від 19.01.2015 р. з вимогою сплатити заборгованість. Проте відповідачем обов'язок по оплаті послуг за договором № ПР-08412-2013 від 01.03.2013р. так і не був виконаний.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України, статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Твердження відповідача, що кінцевим результатом робіт відповідно до договору є видача спеціалістам, що пройшли стажування та перевірку знань, посвідчення, а в матеріалах справи відсутні докази видачі відповідних посвідчень спеціалістам аеропорту «Маріуполь», суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги, у зв'язку з наступним. Дійсно, відповідно до п.2.4 договору кінцевим результатом робіт відповідно до договору є видача спеціалістам, що пройшли стажування та перевірку знань, посвідчення згідно з «Інструкцією з забезпечення повітряних суден паливно-мастильними матеріалами і технічними рідинами в підприємствах цивільного авіаційного транспорту України», наказ Державіаслужби від 14.06.2006р. №416. Разом з тим, за приписами п.2.5 договору після завершення робіт замовник та виконавець в термін 7 днів підписують акт виконаних робіт. Як вбачається з матеріалів справи, акт виконаних робіт № 78 від 19.06.2013р. на загальну суму 10200,00грн. , який підписаний сторонами без зауважень, в тому числі і стосовно невидачі позивачем посвідчень, що є доказом належного виконання позивачем умов укладеного між сторонами договору.

Посилання відповідача на те, що в порушення вимог договору рахунок для здійснення оплати за роботи ним не був отриманий, належних доказів надсилання таких рахунків на адресу відповідача позивач суду не надав, у зв'язку з чим строк для здійснення оплати не настав, відхиляються апеляційним судом у зв'язку з наступним. У відповідності до п.2.3 договору замовник здійснює попередню оплату робіт на підставі рахунку-фактури виконавця. Умовами договору не передбачено обов'язок виконавця надсилати рахунок-фактуру на адресу замовника і не передбачено, що строк для оплати виникає з моменту отримання рахунку-фактури. Разом з тим, в матеріалах справи наявні рахунки-фактури №127 від 17.06.2013р. та №250 від 21.01.2014р., на підставі яких відповідно до умов договору замовник мав здійснити оплату робіт.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції. За таких обставин, місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 10200,00грн.

Оскільки господарський суд Запорізької області надав належну юридичну оцінку встановленим обставинам справи та правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного та правового обґрунтування, підстав для скасування рішення господарського суду Запорізької області від 15.04.2015р. (повний текст підписано 21.04.2015р.) у справі №908/1742/15-г відсутні.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш», м. Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Запорізької області від 15.04.2015р. (повний текст підписано 21.04.2015р.) у справі №908/1742/15-г - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 15.04.2015р. (повний текст підписано 21.04.2015р.) у справі №908/1742/15-г - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді О.А. Марченко

О.О. Радіонова

Надруковано 5 прим.:

1-позивачу;

1-відповідачу;

1-ГСЗО;

1-до справи;

1-ДАГС