ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р.Справа № 922/2531/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Лободі Т.О.

розглянувши справу

за позовом приватного підприємства "Анрі", м. Харків,
до товариства з обмеженою відповідальністю "НПП Ф-Лайн", м. Харків,
про стягнення 63325,95 грн.
за участю представників:

позивача - Гоч В.В. (дов.),

відповідача - Латун В.Є. (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПП "Анрі", звернувся до господарського суд Харківської області з позовною заявою до відповідача, ТОВ "НПП Ф-Лайн", в якій просить суд стягнути з відповідача 28987,20 грн. збитків, 24462,00 грн. орендної плати за листопад 2014р. - січень 2015р., 5436,00 грн. вартості експлуатаційних послуг, 1240,75 грн. пені, 3200,00 грн. вартості незалежної оцінки.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач своєчасно не повернув за актом приймання-передачі орендоване за договором № 09/03-11 від 01.04.2011р. приміщення, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний сплатити вартість оренди та експлуатаційних послуг за період листопад 2014р. - січень 2015р. Позивач також вказує на те, що відповідачем під час оренди здійснено переобладнання приміщення, у зв'язку з чим позивач зазнав витрат на ремонт приміщення, тобто поніс збитки, які повинен відшкодувати відповідач.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування своїх заперечень проти позов посилається на те, що відповідач завчасно повідомив позивача про дострокове розірвання договору оренди № 09/03-11 від 01.04.2011р. та про фактичне звільнення приміщення 31.10.2014р., при цьому позивач 28.11.2014р. повідомив про те, що не має наміру підписувати акт прийму-передачі приміщення та заявив вимогу про приведення приміщення у стан, в якому воно передавалось в оренду, при цьому не вказавши конкретні недоліки. Відповідач також вказує на те, що орендував спірне приміщення з 19.01.2011р., спочатку за договором суборенди з ТОВ "Дизайн-Люкс", а з 01.04.2011р. за договором оренди з позивачем, при цьому на момент передачі йому приміщення в оренду саме позивачем в такому приміщенні вже знаходились відповідні отвори та дюбель-шурупи та у позивача не було ніяких претензій щодо стану приміщення. Крім того відповідач вважає, що позивачем не обґрунтована заявлена сума збитків.

В слуханні справи оголошувались перерви до 02.06.2015р. о 10:30 год., 22.06.2015р. о 10:00 год.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.04.2011р. між ПП "Анрі" (позивач, орендодавець) та ТОВ "НПП Ф-Лайн" (відповідач, орендар) укладений договір оренди нерухомого майна № 09/03-11, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування та володіння частину будівлі "Автоцентру з адміністративними приміщеннями та виставковим залом" на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.2.1 Договору строк користування орендарем приміщенням відповідно до договору становить 12 місяців.

Відповідно до п. 6.1.1. Договору договір набуває чинності, починаючи з дати підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє протягом строку оренди.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується представниками сторін, строк дії договору оренди був пролонгований сторонами до 01.04.2015р.

Умовами договору, а саме в п. 6.5 ст. 6 "Дія, зміна та припинення договору", сторони погодили можливість дострокового розірвання договору.

Відповідач листом № 01.09/1 від 01.09.2014р. повідомив позивача відмову від використання кімнати 409 - 90,6 кв.м з 01.11.2014р., яка передана за договором оренди № 09/03-11 від 01.04.2011р. В даному листі відповідач запропонував позивачу підготувати акт прийому-передачі приміщення, додаткову угоду про розірвання договору оренди та здійснити перерахунок орендної плати та експлуатаційних витрат. Вказаний лист був отриманий позивачем.

Як зазначає відповідач, він фактично звільнив орендоване приміщення з 31.10.2014р., що також не заперечується позивачем.

Однак, позивач лише 26.11.2014р. направив на адресу відповідача лист вих. № 26/11, в якому зазначив про те, що повернення приміщення здійснюється на підставі акту приймання-передачі, який підписується сторонами, оскільки такий акт не підписаний, то оренда плата нараховується, в даному листі запропоновано прибути для повернення орендованого приміщення 28.11.2014р.

Суд звертає увагу на те, що в зазначеному листі вказано про повторне повідомлення відповідача про необхідність повернення приміщення на підставі акту приймання-передачі, однак доказів направлення (вручення) позивачем відповідачу відповідного листа раніше, ніж 26.11.2014р., суду не надано, відповідач також заперечує проти отримання яких-небудь повідомлень від позивача до 26.11.2014р.

В подальшому листами № 26.11/1 від 26.11.2014р., № 28.11/1 від 28.11.2014р., № 01.12/1 від 01.12.2014р. відповідач вказував на те, що звільнив приміщення 31.10.2014р. та просив позивача підписати відповідний акт прийому-передачі приміщення від 31.10.2014р.

До листів № 28.11/1 від 28.11.2014р., № 01.12/1 від 01.12.2014р. був доданий акт прийому-передачі приміщень, складений відповідачем.

Вказані листи отримані позивачем, що підтверджується ним у листі № 01/12 від 01.12.2012р. та не заперечується в судовому засіданні.

Однак позивач, отримавши від відповідача вказані листи та акт прийому-передачі, не підписав такий акт, повідомивши листом № 01/12 від 01.12.2014р. про те, що 28.11.2014 року при зустрічі з представником орендаря та підрядними організаціями було встановлено, що орендоване приміщення потребує відновлення, а саме: значно пошкоджено стіни приміщення отворами для дюбель-шурупів, що добре видно на фотографіях, що додаються. В листі зазначений перелік робіт, які необхідно здійснити та вартість таких робіт у сумі 19514,40 грн. В листі запропоновано відповідачу здійснити протягом 7 (семи) календарних днів відновлення приміщення до вимог Договору та Цивільного кодексу України, для чого провести види робіт зазначених у даному листі, після чого буде прийнято приміщення та підписано акт прийому-передачі приміщення фактичною датою передачі приміщення.

Листом № 02.12/1 від 02.12.2014р. відповідач повідомив позивача про те, що отвори для дюбель-шурупів були зроблені під час дії договору, укладеного з ТОВ "Дизайн-Люкс", яке і прийняло приміщення від відповідача без зауважень, при цьому приміщення від позивача приймалось відповідачем вже з відповідними отворами.

Однак позивачем був наданий лист № 03/12 від 03.12.2014р. в якому повторно повідомлено про необхідність усунення недоліків приміщення, після чого таке приміщення фактично буде прийнято, а відповідач листом № 08.12./1 від 08.12.2014р. знову просив прийняти приміщення та вказував, що суборендар прийняв у нього приміщення без зауважень.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач за два місяці повідомив позивача про дострокове розірвання договору оренди № 09/03-11 від 01.04.2011р., про звільнення приміщення з 31.10.2014р. та про необхідність позивачу підготувати проект акту прийому передачі приміщення.

Відповідно до п.п. 6.6.2 Договору повернення приміщення орендарем та його передача орендодавцеві здійснюється на підставі акта приймання-передачі (акта повернення), який підписується сторонами.

Суд звертає увагу на те, що умовами Договору не встановлений обов'язок саме орендаря складати акт прийому-передачі приміщення при поверненні приміщення орендодавцю.

Позивач, отримавши лист від відповідача про дострокове розірвання договору оренди, не повідомив позивача про те, що він відмовляється складати проект акту прийому-передачі приміщення та про те, що він вважає, що такий акт повинен скласти сам відповідач. Крім того позивач відреагував на такий лист лише 26.11.2014р., при цьому знаючи про фактичне звільнення відповідачем приміщення з 31.10.2014р.

Як встановлено з листування сторін та пояснень представників сторін у судовому засіданні, причиною того, що позивач відмовляється підписувати акт приймання-передачі приміщень є те, що позивач вважає, що відповідач зіпсував приміщення, зробивши отвори для дюбель-шурупів, у зв'язку з чим позивач вважав за можливе прийняти приміщення лише після усунення таких недоліків.

Враховуючи те, що відповідач не повернув приміщення за актом приймання передачі, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити орендну плату та експлуатаційні витрати за період листопад 2014р. - січень 2015р.

Частиною 1 ст. 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Суд зазначає, що відповідач сповістив позивача про дострокове розірвання договору оренди за два місяці, на протязі яких позивачем не заявлено жодної претензії до відповідача стосовно подальшої дії договору, тобто фактично позивач погодився на дострокове розірвання договору оренди, за таких обставин суд вважає договір оренди № 09/03-11 від 01.04.2011р. розірваним з 01.11.2014р.

Згідно ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідач станом на 31.10.2014р. звільнив займане приміщення, що визнається позивачем, однак позивач не бажає підписувати акт повернення приміщення, так як вважає, що орендар погіршив стан орендованого майна.

Як зазначалося вище, орендарем вчинено дії щодо повернення орендованого приміщення орендодавцю шляхом направлення останньому листа з пропозицією скласти акт прийому-передачі приміщення, на який не отримано відповіді, а в подальшому шляхом направлення для підписання акту приймання - передачі, однак вказані звернення залишені без надання обґрунтованих пояснень щодо неможливості прийняти з оренди ці приміщення, про виявлені конкретні недоліки в стані приміщення було повідомлено лише 01.12.2014р.

Суд зазначає, що згідно п.4. 4.7.1 Договору протягом усього строку оренди орендар зобов'язаний підтримувати приміщення в належному, високоякісному та привабливому стані, забезпечувати підтримання зовнішнього та внутрішнього вигляду приміщення відповідно до його призначення, яке встановлюється договором, при цьому згідно п.п. 4.11.3 Договору орендодавець має право доступу у приміщення, а також заходити до приміщення, з метою перевірки його стану та відповідності вимогам основного договору, перевірки дотримання орендарем умов дозволеного використання, для проведення технічних перевірок приміщення та перевірок належного функціонування систем забезпечення приміщення тощо.

Отже, протягом дії договору оренди, в тому числі протягом 2-х місяців з дати отримання повідомлення про дострокове розірвання договору оренди, позивачем не пред'являлось жодної претензії до відповідача стосовно стану приміщення, хоча позивач мав доступ до приміщення та мав можливість перевірити технічний стан приміщення.

Викладене свідчить про вжиття ТОВ "НПП Ф-Лайн" заходів щодо виконання обов'язку з повернення орендованого майна та про ухилення орендодавця від прийняття з оренди приміщення.

Також, як встановлено у ході судового розгляду, орендодавець відмовляється прийняти орендоване майно, посилаючись на те, що приміщення перебуває в незадовільному стані.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обмовлено в договорі. Згідно частини 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Обов'язок орендодавця прийняти від орендаря об'єкт оренди за актом приймання-передачі передбачений пунктом 6.2.2 Договору, тобто обов'язку орендаря повернути орендоване приміщення після закінчення строку дії договору кореспондує зустрічний обов'язок орендодавця прийняти це приміщення за актом приймання-передачі.

В даному випадку ПП "Анрі" відмовилось прийняти майно з орендного користування відповідача, а тому в силу приписів ст. 613 ЦК України є кредитором, що прострочив, оскільки не прийняв належне виконання, запропоноване боржником.

Посилання ПП "Анрі", як орендодавця, на те, що стан орендованого приміщення, яке орендар вимагає прийняти за актом приймання-передачі, є незадовільним та знаходиться не в тому стані, в якому воно було передано в оренду з урахуванням нормального зносу, судом відхиляється, оскільки ні чинним законодавством, ні умовами договору оренди не передбачено право орендодавця після припинення дії договору оренди відмовлятися від прийняття об'єкта оренди від орендаря та підписання акту приймання-передачі, якщо його не влаштовує стан приміщення.

Претензії ПП "Анрі" щодо стану орендованого майна можуть бути предметом іншого спору, а саме щодо відшкодування шкоди, що також заявлено позивачем в даній справі, але таке обґрунтування не стосується посилань позивача на несвоєчасне повернення відповідачем приміщення.

Таким чином, за результатами розгляду спору у даній справі суд прийшов до висновків, що, по-перше, Договір оренди № 09/03-11 від 01.04.2011 р. припинився з 01.11.2014 р. в зв'язку з достроковим розірванням за згодою сторін, по-друге, орендар припинив користування майном з 31.10.2014р., про що вчасно повідомив орендодавця; по-третє, в силу ст. 613 ЦК України позивач є таким, що прострочив прийняття належного виконання з приймання майна, що виключає виконання відповідачем обов'язку із сплати орендних платежів та експлуатаційних витрат за спірний період, а відповідно і виключає можливість нарахування пені за несвоєчасну сплату таких платежів.

В задоволенні позовних вимог про стягнення орендної плати та експлуатаційних послуг за період листопад 2014р. - січень 2015р., пені, судом відмовляється, внаслідок встановлених обставин.

Стосовно вимог про відшкодування збитків у сумі 28987,20 грн. та вартості проведення незалежної оцінки в сумі 3200,00 грн. суд зазначає наступне.

Нормами ст. 623 ЦК України та ст. 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги, щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 218 ГК України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відшкодування збитків є одним із видів господарсько-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Суд зазначає, що позивачем не доведеного жодного елементу, за наявності яких можливо стягнення збитків.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що приміщення було передано відповідачу в належному стані, а останнім зроблені отвори, які залишились від дупель-шурупів, що спотворило зовнішній вигляд приміщення, внаслідок чого позивач вимушений був зробити ремонт.

Відповідач визнає, що ним дійсно були зроблені отвори, однак ще до того як був укладений спірний договір оренди, а отже відповідно до акту приймання-передачі приміщення від 01.04.2011р. позивачем відповідачу було передано приміщення вже з отворами, при цьому позивачем не заявлялось ніяких претензій до відповідача.

Судом встановлено, що відповідач орендував спірне приміщення у ТОВ "Дизайн-Люкс" на підставі договору суборенди № 13/13С від 19.01.2011р., який був достроково розірваний з 31.03.2011р.

31.03.2011р. відповідач повернув ТОВ "Дизайн-Люкс" приміщення загальною площею 90,6 кв.м., розташоване за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 99-А, відповідно до акту приймання-передачі. В акті приймання-передачі від 31.03.2011р. зазначено, що приміщення повертається у задовільному стані.

Як вказує відповідач, на той момент отвори вже були в наявності, оскільки такі отвори були здійснені для встановлення виставкових стендів зі зразками електрообладнання, продажем якого займається відповідач.

Відповідачем до матеріалів справи наданий договір підряду № 18.02/1 від 18.02.2011р., укладений з ТОВ "ТД "Будсистема ТД", специфікація до договору, акт здачі-приймання робіт від 25.02.2011р., з яких вбачається, що ТОВ "ТД "Будсистема ТД" виконані монтажні роботи за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 99-А, офіс 409.

Відповідачем до матеріалів справи також додані копії листів його контрагентів ТОВ "Нью Строй Сф", ТОВ "Енерго Кабель", ФО П Юзовицького А.Л., ТОВ "АСК Мегабуд", ФО П Вітренко В.В., ФО П Степаненко В.С., ТОВ "Електроінжинірінг", ТОВ "Кабельні системи", ТОВ фірми "Троїцькі ворота" (а.с. 150-158), з яких вбачається, що вказані суб'єкти підприємницької діяльності в період до 01.04.2011р. здійснювали підбір електрообладнання у відповідача в офісному приміщенні за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 99-а, офіс 409, з використанням виставкових стендів, розміщених на стінах приміщення, що свідчить про наявність отворів на стінах від дюбель-шурупів до 01.04.2011р.

01.04.2011р. відповідачем був укладений договір оренди того самого приміщення, а саме площею 90,6 кв.м., розташоване за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 99-А, з позивачем.

Відповідно до п. 1.4.1 Договору оренди № 09/03-11 від 01.04.2011р. приміщення передається орендарю на підставі акту приймання-передачі, у якому можуть бути зазначені опис його технічного стану, розмір площі, дані про наявність систем забезпечення.

В акті прийому-передачі від 01.04.2011р. до Договору № 09/03-11 зазначений такий самий опис стану приміщення, що і в акті приймання-передачі від відповідача до ТОВ "Дизайн-Люкс" від 31.03.2011р., ніяких претензій сторони одна до другої не мали, про наявність або відсутність отворів нічого не вказано, при цьому фотографії стану приміщення на 01.04.2011р. сторонами не робились.

Позивачем до матеріалів справи додані фотографії з наявними на стінах отворами, однак з даних фотографій неможливо встановити, що це саме те приміщення, що орендувалось відповідачем, неможливо встановити дату, коли такі фотографії були зроблені.

Суд вважає, що позивачем не доведений факт передачі приміщення відповідачу без отворів на стінах та те, що вказані отвори були зроблені відповідачем саме під час дії договору оренди № 09/03-11 від 01.04.2011р.

Таким чином позивачем не доведений факт протиправної поведінки відповідача.

Матеріали справи, а саме договір підряду № 26/01 від 16.12.2014р., довідка про вартість виконаних робіт, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2015р., локальний кошторис, відомість ресурсів, платіжне доручення № 148 від 03.03.2015р., свідчать про те, що на замовлення позивача ТОВ "БК "Акрон Інвест" в лютому 2015р. був зроблений ремонт у кімнаті № 409 в приміщенні за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 99-А, вартість якого склала 19514,40 грн.

В березні 2015р. позивач замовив ТОВ "Аргумент-Експерт" звіт про оцінку розміру прямого збитку внутрішньої обробки, спричиненого власнику приміщення кімнати № 7 за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 99-А, згідно висновків якого розмір прямого збитку (матеріального збитку) внутрішньої обробки, спричинений власнику приміщення кімнати № 7, за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 99-А, станом на 03.03.2015р. складає 28987,20 грн.

Суд звертає увагу на те, що згідно вказаного звіту оцінка проводилась щодо приміщення кімнати № 7, за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 99-А, в той час, коли відповідач орендував приміщення кімнати № 407, 409, 409/1, що вбачається з додаткової угоди № 6 від 03.02.2014р.

Навіть, якщо така оцінка здійснена щодо приміщення, яке орендувалось відповідачем, то незрозуміло, яким чином було здійснено оцінювання в той час, коли на момент проведення оцінки приміщення вже було відремонтовано, на проведення ремонту витрачено 19514,40 грн.

Суд зазначає, що за загальним правилом кредитор повинен вжити заходів до зменшення розміру збитків, в іншому випадку суд має право зменшити розмір відповідальності або взагалі звільнити відповідача від відповідальності, що передбачено ст. 616 ЦК України, ст. 226 ГК України.

Однак, позивач, здійснивши ремонт та оплативши його вартість, з незрозумілих підстав замовляє оцінку розміру збитку та заявляє до стягнення вартість проведеної оцінки в розмірі 3200,00 грн., при цьому доказів здійснення ним оплати за проведену оцінку до матеріалів справи не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведений і розмір збитків.

Враховуючи не доведення позивачем факту протиправної поведінки відповідача, інші складові, необхідні для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, також відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги нормативно та документально необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 30.06.2015 р.

Суддя В.О. Яризько