ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 червня 2015 р. Справа № 918/389/15

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого - судді Торчинюка В.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт"

до відповідача 1: Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт"

до відповідача 2: Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит"

про зобов'язання вчинити певні дії

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Приватне підприємство-фірма "Інтерекопласт" звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача 1: Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" та відповідача 2: Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" в якій просив суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк Національний Кредит" виконати заявку Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" від 8 жовтня 2014 року № 11 про купівлю іноземної валюти або банківських металів, подану по системі "БНК Клієн-Банк", а саме: купити для позивача долари США в розмірі 1 990 000 доларів США по курсу Публічного акціонерного банку "Банк Національний кредит" станом на 8 жовтня 2014 року, а також зобов'язати Публічне акціонерне товариство банку "Банк Національний кредит" зарахувати на поточний рахунок Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" долари США в розмірі 1 990 000доларів США, відкритий в Публічному акціонерному товаристві банку "Банк Національний кредит".

Окрім того, позивач просив суд, стягнути з Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" на свою користь 10 000 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду Рівненької області від 22 квітня 2015 року порушено провадження у справі № 918/389/15, розгляд якої було призначено на 19 травня 2015 року.

18 травня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від відповідача 2 надійшло клопотання, в якому останній просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Вищезазначене клопотання відповідача 2 про відкладення розгляду справи судом задоволено.

Ухвалою суду від 19 травня 2015 року розгляд справи відкладено на 2 червня 2015 року.

29 травня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від відповідача 2 надійшло клопотання, в якому останній просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

2 червня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник ППФ "Інтерекопласт" подав клопотання, в якому останній просив суд відкласти розгляд даної справи на іншу дату в зв'язку неможливістю надання суду витребувані документи через перебування на лікарняному керівника підприємства.

Вищезазначені клопотання позивача та відповідача 2 про відкладення розгляду справи судом задоволено.

Ухвалою суду від 2 червня 2015 року розгляд справи відкладено на 16 червня 2015 року.

15 червня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" надійшов відзив на позовну заяву від 15 червня 2015 року № 04-11/98, в якому останній просив суд відмовити повністю Приватному підприємству - фірмі "Інтерекопласт" в задоволенні позову.

Позивач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання 16 червня 2015 року, хоча про дату, місце та час судового засідання належним чином повідомлений (а.с. 36, 53, 65).

У судове засідання 16 червня 2015 року відповідач 1 та відповідач 2 не забезпечили явку уповноважених представників хоча про дату, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 34, 35, 52, 54, 64, 66).

Суд зазначає, що у позивача ухвалами суду від 22 квітня 2015 року, 19 травня 2015 року та 2 червня 2015 року неодноразово витрибовувалися докази на підтвердження обставин зазначених у позовній заяві.

Суд наголошує, що у відповідності до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З вищезазначеного, суд вбачає, що позивач повинен довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається у позовній заяві.

Згідно з частиною 3 статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Неподання позивачем витребуваних документів, суд розцінює, як зловживання учасником судового процесу своїми процесуальними правами.

Також, відповідачем 1 не було подано відзив на позовну заяву.

Відповідності до статті 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Враховуючи те, що розгляд справи уже продовжено на 15 днів і триває понад 2 місяці, суд на підставі статті 75 ГПК України здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Національний кредит" (надалі - Банк, відповідач 2) та Приватним підприємством - фірмою "Інтерекопласт" (надалі - Клієнт, позивач) був укладений договір банківського рахунку № ID2282265 (надалі - договір банківського рахунку а.с. 13), за умовами якого, Банк зобов'язався відкрити Клієнту поточний рахунок № 2001, на якому здійснюються операції як в національній, так і в іноземній валюті та надавати послуги з розрахунково - касового обслуговування (пункт 1.1. договору банківського рахунку).

Договір банківського рахунку підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача 2 і скріплений печатками цих юридичних осіб.

Крім того, 16 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Національний кредит" (надалі - Банк) та Приватним підприємством - фірмою "Інтерекопласт" (надалі - Клієнт) був укладений договір на обслуговування банківського рахунку за допомогою Системи "БНК Клієнт - Банк" № 16/05/1 (надалі - договір на обслуговування рахунку а.с. 14), за умовами якого, Банк приймає на себе зобов'язання за допомогою Системи "БНК Клієнт - Банк" (надалі - Система) через мережу Internet здійснювати віддалене розрахункове (в національній, іноземній валюті) та інформаційне обслуговування по рахунку/рахунках Клієнта на умовах, визначених цим договором, а Клієнт зобов'язується сплачувати вартість послуг Банку згідно з чинним на момент надання послуг Тарифами (пункт 1.1. договору на обслуговування рахунку).

Система використовується для таких розрахункових документів: платіжних доручень, платіжних вимог-доручень (у тому числі з використанням платіжних карток - при наявності відповідного договору), заяв на купівлю/продаж/обмін іноземної валюти. Не дозволяється формування розрахункових документів в електронному вигляді на підставі розрахункових документів, які мають додатки (реєстр чеків, реєстр документів за акредитивом тощо), а також формування Клієнтом розрахункових документів в електронному вигляді на підставі платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів. Ці платіжні вимоги надсилаються Клієнтом до Банку на паперових носіях у порядку, передбаченому чинними нормативними актами України (пункт 1.3. договору на обслуговування рахунку).

Пунктом 4.1. договору на обслуговування рахунку встановлено, що даний договір вступає в дію з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання Сторонами всіх зобов'язань за цим договором.

Договір банківського рахунку підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача 2 і скріплений печатками цих юридичних осіб.

17 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Національний кредит" (надалі - Кредитор) та Приватним підприємством - фірмою "Інтерекопласт" (надалі - Позичальник) був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 05.1.-72ю/2013/2-1 (надалі - договір про надання відновлювальної кредитної лінії, а.с. 16-19), відповідно до якого Кредитор зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (пункт 1.1. договору про надання відновлювальної кредитної лінії).

Пунктом 1.1.1. договору про надання відновлювальної кредитної лінії встановлено, що надання Кредиту буде здійснюватися окремими частинами (надалі - Транши) зі сплатою 7,0 (сім) процентів річних в межах максимального ліміту заборгованості до 10 000 000,00 (десяти мільйонів доларів США) 00 центів з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом до 14 (чотирнадцятого) лютого 2014 (дві тисячі чотирнадцятого) року на умовах визначених договором.

В пункті 1.1.2. договору про надання відновлювальної кредитної лінії Сторони погоджуються, що середньозважений курс долара США відносно гривні на Міжбанківському ринку станом на 17 (сімнадцяте) травня 2013 року (дві тисячі тринадцятого) року фіксується в розмірі 811 (вісімсот одинадцять гривень) 31 копійок за 100 доларів США.

Договір про надання відновлювальної кредитної лінії підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача 2 і скріплений печатками цих юридичних осіб.

8 жовтня 2014 року Приватне підприємство - фірма "Інтерекопласт" подав Публічному акціонерному товариству "Банк Національний кредит" заявку № 11 про закупівлю іноземної валюти або банківських металів, а саме 1 990 000 (один мільйон дев'ятсот дев'яносто тисяч доларів 00 центів) доларів США за курсом уповноваженого банку.

Як зазначає сам позивач підстава вищезазначеної заявки Публічному акціонерному товариству "Банк Національний кредит" є погашення відсотків згідно договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 05.1.-72ю/2013/2-1 від 17 травня 2013 року укладеного між позивачем та Банком.

Відповідно до пункту 3.3.5. договору про надання відновлювальної кредитної лінії Позичальник зобов'язаний сплачувати Кредитору проценти та комісії передбачені пунктом 1.1.1. цього договору, в порядку, визначеному пунктами 2.6., 2.8., 2.9.2.13. цього договору та Тарифами.

Отже, позивач стверджує те, що відповідач - 2 не виконав заявку від 8 жовтня 2014 року № 11 про закупівлю іноземної валюти або банківських металів в сумі 1 990 000 (один мільйон дев'ятсот дев'яносто тисяч доларів 00 центів) доларів США, що спричинило виникнення в позивача прострочки по сплаті відсотків за договором про надання відновлювальної кредитної лінії.

15 жовтня 2014 року позивач повторно подав Публічному акціонерному товариству "Банк Національний кредит" заявку № 11 про закупівлю іноземної валюти або банківських металів, а саме 1 990 000 (один мільйон дев'ятсот дев'яносто тисяч доларів 00 центів) доларів США за курсом уповноваженого банку.

На думку позивача, Банк грубо порушив вимоги нормативно - правових актів України та порушив права позивача розпоряджатися своїми коштами.

Однак, оцінивши докази наявні в матеріалах даної справи, суд вважає, що даний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

В силу статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Суд зазначає, порядок та умови торгівлі іноземною валютою на міжбанківському валютному ринку України та на міжнародних валютних ринках регулюється "Положенням про порядок та умови торгівлі іноземною валютою" яке затверджено Постановою Правління Національного банку України від 10 серпня 2005 року № 281 (надалі - Положення).

Згідно пункту 9 Глави 2 Розділу IV Положення, порядок повернення уповноваженим банком, що обслуговує клієнта, без виконання оформлених заяв про купівлю або продаж іноземної валюти або банківських металів визначається в договорах банківського рахунку.

Пунктом 2.2. Договору № ID2282265 банківського рахунку від 26 квітня 2013 року встановлено, що порядок здійснення операцій за рахунком визначається Правилами.

Як зазначалось вище по тексту, в пункті 1.1. договору, правила обслуговування банківських поточних (крім карткових) рахунків клієнтів юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відкритих в Публічному акціонерному товаристві "Банк національний кредит" розміщені на інформаційних стендах, що розташовані в приміщенні Банку та на сайті http://bnk.ua/ (надалі - Правила).

Однак ні Правилами, ні Договором № ID2282265 банківського рахунку від 26 квітня 2013 року банківського рахунку не передбачено обов'язку Банку повідомляти Клієнта про неможливість виконання заяв на купівлі іноземної валюти.

Окрім того, позивачем на підтвердження викладеного у позовній заяві не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що для виконання заявки про купівлю іноземної валюти або банківських металів № 11 від 08 жовтня 2014 року, на рахунку № 3022 були наявні кошти у гривнях в розмірі, що потрібний для купівлі іноземної валюти в сумі 1 990 000,00 дол. США за курсом, зазначеним заявці.

Суд зазначає, що на позивача у відповідності до статті 33 ГПК України покладено обов'язок доведення тих обставин, на які він покликається в позовній заяві.

Водночас, у судові засіданні 22 квітня 2015 року, 19 травня 2015 року, 2 червня 2015 та 16 червня 2015 року уповноважений представник позивача не з'явився.

Ухвалами суду від 22 квітня 2015 року, 19 травня 2015 року та 2 червня 2015 року у позивача витребовувалися необхідні для розгляду даної справи докази: наявності на рахунках у позивача достатньої суми коштів для здійснення банком операції з покупки іноземної валюти згідно заявок від 8 жовтня 2014 року № 11 та від 15 жовтня 2014 року № 12; докази перебування керівника ППФ "Інтерекопласт" на лікарняному; оригінали (у судове засідання) і належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких діє позивач (статут, положення, свідоцтво про державну реєстрацію тощо), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно позивача, відповідача 1 та відповідача 2; виставлення відповідачу 2 вимоги, щодо належного виконання договору банківського рахунку від 26 квітня 2013 року № ID2282265; виставлення відповідачу 1 вимоги, щодо виконання умов договору поруки від 8 жовтня 2014 року; нормативно правове обґрунтування, які саме умови договору банківського обслуговування від 26 квітня 2013 року та норми чинного законодавства України порушив відповідач 2; всі оригінали доданих до позовної заяви копій документів (у судове засідання) або письмові пояснення із зазначенням поважних причин їх відсутності.

Суд зазначає, що позивачем не виконано вимоги ухвал суду та не надано документи, окрім того у позовній заяві Приватне підприємство - фірма "Інтерекопласт" не зазначає, які саме норми чинного законодавства порушено Банком.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи те, що позивачем не надано достатніх доказів, які б підтверджували викладені у позовній заяві обставини, Приватному підприємству - фірмі "Інтерекопласт" в задоволенні вимог, щодо зобов'язання Публічне акціонерне товариство "Банк Національний Кредит" виконати заявку Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" від 8 жовтня 2014 року № 11 про купівлю іноземної валюти або банківських металів, подану по системі "БНК Клієн-Банк", а саме: купити для позивача долари США в розмірі 1 990 000 доларів США по курсу Публічного акціонерного банку "Банк Національний кредит" станом на 8 жовтня 2014 року, а також зобов'язати Публічне акціонерне товариство банку "Банк Національний кредит" зарахувати на поточний рахунок Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" долари США в розмірі 1 990 000доларів США, відкритий в Публічному акціонерному товаристві банку "Банк Національний кредит" слід відмовити в повному обсязі.

Окрім того, судом встановлено, що 8 жовтня 2014 року між Приватним підприємством "Фірма Укрекопласт" (надалі - Поручитель) та Приватним підприємством - фірмою "Інтерекопласт" (надалі Кредитор) було укладено договір поруки (надалі договір поруки, а.с.31-32), в порядку та на умовах якого, Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором за виконання Публічним акціонерним товариством "Банк Національний кредит" своїх зобов'язань, що виникли (виникнуть в майбутньому) між ним (Боржником) та Кредитором (пункт 1.1. договору поруки).

Пунктом 2.1. договору поруки, підставою зобов'язання, забезпеченого порукою за цим договором є невиконання зобов'язань Боржника по Договору № ID2282265 банківського рахунку від 26 квітня 2013 року (тарифний пакет "ТАР.план для юр.осіб в іноземній валюті ЛЕГКИЙ БІЗНЕС").

Згідно з пунктом 3.1. договору поруки, відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою основної суми в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 8 жовтня 2015 року (пункт 5.1. договору поруки)

Проте, оскільки судом відмовлено в частині задоволення позовних вимог щодо відповідача 2, відтак у суду відсутні підстави для задоволення вимоги Приватного підприємства - фірми ""Інтерекопласт" до Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" щодо стягнення з останнього 10 000 грн. 00 коп.

На підставі статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено "22" червня 2015 року.

Суддя Торчинюк В.Г.