УХВАЛА

23.06.2015Справа № 910/29029/14

За скаргою Державного підприємства «Конярство України»

на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТАЛОН»

до Державного підприємства «Конярство України»

про стягнення 56 187,47 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від заявника (боржник, відповідач): Рябков О.В. - довіреність б/н від 12.01.2015 року;

від стягувача (позивач): не з'явилися;

від ВДВС: Клименко Н.В.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.03.2015 року на примусове виконання рішення господарського суду м. Києва від 03.02.2015 року (повний текст виготовлено 04.02.2015 року) по справі № 910/29029/14, яке набрало законної сили з 16.02.2015 року, видано наказ про стягнення з Державного підприємства "Конярство України" (01001, м. Київ, ВУЛИЦЯ Б.ГРІНЧЕНКА, будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕТАЛОН" (49064, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, ВУЛИЦЯ КАМЧАТСЬКА, будинок 26, квартира 3, ) 56 187 (п'ятдесят шість тисяч сто вісімдесят сім) грн. 47 коп. - суму боргу, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору

Державне підприємство «Конярство України» звернулося до господарського суду м. Києва зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.03.2015 року ВП №47028452.

В обґрунтування своєї скарги відповідач (боржник) зазначив, що 26.03.2015 року старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області неправомірно прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду міста Києва від 11.03.2015 р. № 910/29029/14, про що 26.03.2015 р. була винесена відповідна постанова ВП №47028452. Підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47028452 скаржник вказав, що виконавче провадження має бути відкрите за місцезнаходженням боржника, орган управління та майно (рахунки) якого знаходяться у місті Києві.

У скарзі просив суд визнати незаконними дії старшого виконавця відділу Державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області Клименюк Н.В. щодо відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу №910/29029/14 від 11.03.2015р., та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 910/29029/14 від 11.03.2015р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.05.2015 року розгляд скарги призначено на 23.06.2015 року.

У судове засідання 23.06.2015 року представники позивача (стягувача) не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, однак згідно вимог ст.121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні 23.06.2015 року представник ВДВС подав письмові заперечення на заяву стягувача.

В судовому засіданні 23.06.2015 року представник скаржника (заявника) скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

В судовому засіданні 23.05.2015 року представник ВДВС проти задоволення скарги заперечував.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників скаржника та ВДВС, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2015 року від ТОВ "Веталон" до відділу Державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області надійшла заява про відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду міста Києві від 11.03.2015 р. №910/29029/14.

26.03.2015 року за заявою стягувача старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області Клименюк Н.В. відкрито виконавче провадження №47028452, про що була винесена відповідна постанова.

Скаржник вважає, що вказана постанова винесена з порушенням закону, оскільки прийнята з порушенням територіальності органу Державної виконавчої служби.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон України).

Відповідно до ст. 1 Закону України виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Як вбачається з матеріалів справи, подаючи заяву про відкриття виконавчого провадження, стягувач, користуючись правами, наданими йому ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", визначив місце виконання рішення суду та зазначив відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а саме - наявні у боржника філії та їх банківські рахунки, зокрема, Філію "Онуфріївський кінний завод №175" (), у якій також знаходяться кошти та майно боржника.

Належність вказаної філії до боржника - ДП "Конярство України" підтверджується розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.12.2010 року № 2305-р., наказом Міністерства Аграрної політики України №33 від 01.02.2011р. відповідно до яких Онуфріївський кінний завод №175, розташований на території Кіровоградської області Онуфріївського району смт. Онуфріївка приєднано до ДП "Конярство України".

Відповідно до ч. 5 п. 3.2.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. № 74/5, право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть учиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що державний виконавець, правомірно відкрив виконавче провадження з примусового виконання наказу № 910/29029/14 від 11.03.2015 р. у відповідності до вимог ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" за місцезнаходженням майна боржника, у зв'язку з чим його дії суд вважає такими, що не суперечать діючому законодавству.

Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, оскільки відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 910/29029/14 від 11.03.2015р. було здійснено державним виконавцем у спосіб, визначений законом, підстав для скасування постанови відділу Державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області від 26.03.2015р. №47028452 про відкриття виконавчого провадження немає, у зв'язку з чим у задоволенні скарги ДП "Конярство України" необхідно відмовити.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись, ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги Державного підприємства «Конярство України» - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Якименко М.М.