ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р. Справа № 922/863/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Терещенко О.І.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників сторін:

позивача - Гребенюк Ю.М. - дов. № 0102-20 від 04.07.2014р.,

третьої особи - не з'явився,

відповідача - Полетаєва Т.Ю. - дов. № 20 від 12.06.2015р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №2766 Х/1-9) на рішення господарського суду Харківської області від 06.04.2015 р. у справі № 922/863/15,

за позовом Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, м. Харків,

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків,

до Публічного акціонерного товариства банк "Меркурій", м. Харків,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.04.2015 р. (суддя Ємельянова О.О.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 06.04.2015р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства.

Третя особа, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, відзиву на апеляційну скаргу не надала, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від 12.05.2015р., яке міститься в матеріалах справи (а.с. 134).

Відповідач, ПАТ банк "Меркурій", у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте третя особа не скористалася своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі вищевказаної особи за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, повторно розглянувши справу відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом Харківської області обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15.11.2004 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Публічним акціонерним товариством банк "Меркурій" було укладено договір оренди № 1295-Н, за яким відповідач прийняв у строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 2,0 кв.м, що розташоване за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 4 та перебуває на балансі Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна.

Згідно з п. п. 3.1, 3.3, 5.2 даного договору, відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі сплачувати на рахунок, визначений балансоутримувачем, орендну плату у розмірі 50%, що визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 зі змінами.

15.11.2004 р. між позивачем та відповідачем також було укладено договір № 1 на відшкодування вартості комунальних послуг, згідно якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодовувати у строки та у розмірі, визначеному даним договором, на користь позивача земельний податок та вартість комунальних послуг.

Матеріали справи свідчать, що 15.07.2014 р. позивач отримав лист ПАТ банку "Меркурій" № 3591/13 від 08.07.2014 р., в якому відповідач просив позивача розірвати договір № 1 від 15.11.2004 р. на відшкодування комунальних послуг у зв'язку із ліквідацією банку.

Як зазначив позивач, відповідач внаслідок неналежного виконання своїх зобов'язань за договором оренди № 1295-Н від 15.11.2004 р. та договором № 1 від 15.11.2004 р. на відшкодування вартості комунальних послуг має заборгованість перед позивачем з орендної плати, земельного податку та комунальних послуг у сумі 1424, 81 грн.

Також, судом першої інстанції встановлено, що 20.08.2014 р. між позивачем та відповідачем була підписана угода про розірвання договору № 1 від 15.11.2004 р. на відшкодування вартості комунальних послуг, згідно з якою відповідач підтвердив наявність заборгованості перед позивачем з орендної плати, земельного податку та комунальних послуг станом на 01.07.2014 р. у сумі 1424,81 грн., у зв'язку з чим, 20.08.2014 р. позивач листом № 0102-11/420 звернувся до відповідача з вимогою сплатити вищевказану заборгованість.

Оскільки заборгованість відповідачем не була сплачена, 15.01.2015 р. позивач повторно направив на адресу відповідача лист, в якому просив повідомити результати розгляду вимоги позивача про погашення заборгованості.

28.01.2015 р. позивач отримав лист уповновноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банку "Меркурій" № 27/03 від 17.01.2015 р., згідно з яким відповідач повідомив, що заборгованість перед позивачем може бути включена до реєстру акцептованих вимог кредиторів згідно відповідного рішення суду.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про стягнення з відповідача коштів у розмірі 1424,81 грн., з яких 802,16 грн. заборгованості з орендної плати та 10,56 грн. - пені, 11,28 грн. - земельного податку та 0,14 грн. - пені, 593,33 грн. - електропостачання та 7,34 грн. - пені.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в період здійснення ліквідаційної процедури ПАТ банка "Меркурій" задоволення вимог позивача має здійснюватись у порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", які фактично є погашенням вимог кредитора в порушення порядку статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що не передбачає задоволення вимог окремих кредиторів у індивідуальному порядку поза межами ліквідаційної процедури.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правлінням Національного банку України прийнято постанову №73/БТ від 19.02.2014р. "Про віднесення Публічного акціонерного товариства банку "Меркурій" до категорії проблемних".

Постановою правління Національного банку України №133 від 13.03.2014р. "Про віднесення Публічного акціонерного товариства банку "Меркурій" до категорії неплатоспроможних" віднесено АТ Банк "Меркурій" до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14.03.2014р. прийнято рішення №15 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ Банк "Меркурій". Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 14.03.2014р. по 13.06.2014р.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №27 від 10.04.2014р. "Про призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в АТ Банк "Меркурій", призначено з 11.04.2014р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куліша Віктора Миколайовича на період до 13 червня 2014 року включно.

Постановою Правління Національного банку України від 10.06.2014р. №340 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банку "Меркурій" відкликано банківську ліцензію та ліквідувати АТ Банк "Меркурій" з 12.06.2014р.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №47 від 12.06.2014р. "Про початок ліквідації АТ Банк "Меркурій" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію" розпочато ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банку "Меркурій" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами з 12 червня 2014р., призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ Банк "Меркурій" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Куліша Віктора Миколайовича на період з 12 червня 2014 року по 11 червня 2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1, 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Частиною 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно зазначив, що у відповідності до норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час дії тимчасової адміністрації вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки вони є кредиторськими вимогами.

Також, суд першої інстанції правомірно прийняв до уваги те, що позивач мав право подати відповідачу кредиторську вимогу у період з 17.06.2014 року по 16.07.2014 року, стосовно зобов`язань банку, які виникли до введення процедури ліквідації банку, тобто до 12.06.2014 року, а вимоги про зобов`язання банку, які виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися в межах ліквідаційної процедури.

Отже, оскільки вимоги в сумі 1421,81 грн. позивачем не заявлялись, то відповідно не були включені відповідачем до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Як вже було зазначено, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №47 від 12.06.2014р. "Про початок ліквідації АТ банк "Меркурій" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію" розпочато ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банку "Меркурій" з 12 червня 2014р. 21.05.2015 року Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 104 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ банк "Меркурій", яким продовжила строки здійснення процедури ліквідації відповідача строком на один рік до 11.06.2016 року включно.

Стаття 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає порядок ліквідації і призначення уповноваженої особи Фонду. Зокрема, Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно зі ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду: припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтю 51 цього Закону; втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

У відповідності до п. 1.25 гл. 1 р. 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012 р., під час виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію не пізніше п'ятого робочого дня, починаючи з дня свого призначення, має повернути клієнтам, з якими укладені договори про касово-розрахункове обслуговування, розрахункові документи, що не сплачені в строк з вини неплатоспроможного банку.

Частина 3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачає, що вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Стаття 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги за субординованим боргом.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що посилання в апеляційній скарзі про неправильне застосування вищевказаних норм права є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції повно з'ясовані обставини, що мають значення для даної справи. Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що в період здійснення ліквідаційної процедури ПАТ Банка "Меркурій" задоволення вимог позивача має здійснюватись у порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", які фактично є погашенням вимог кредитора в порушення порядку статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що не передбачає задоволення вимог окремих кредиторів у індивідуальному порядку поза межами ліквідаційної процедури, у зв'язку з чим правомірно відмовив у задоволенні позовних вимоги.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в рішенні висновки відповідають обставинам справи, а тому рішення господарського суду Харківської області від 06.04.2015 р. у справі № 922/863/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.04.2015 р. у справі № 922/863/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 24.06.2015 року

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Терещенко О.І.