ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2015 р. Справа № 908/4144/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О. , суддя Черленяк М.І.,

при секретарі Пляс Л.Ф.,

за участю представників:

позивача - не з'явився.;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1727 З/1-28) на рішення господарського суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року у справі № 908/4144/14

за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Красний Лиман Донецької області, м. Красний Лиман Донецької області;

до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10004/0149 філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", м. Красний Лиман Донецької області;

про зобов'язання списати та повернути зайво перераховані кошти,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 р. позивач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Красний Лиман Донецької області звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою, в якій (з урахуванням уточнених позовних вимог) просить зобов'язати відповідача - ПАТ "Державний ощадний банк України" через ТВБВ № 10004/0149 Філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" списати зайво перераховані кошти в сумі 3567,94 грн. з особового рахунку № 0543, відкритого на ім'я Романчука А.О. в ТВБВ № 10004/0149 Філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", та повернути зазначені кошти Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красний Лиман Донецької області на розрахунковий рахунок № 1063 в ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, .

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.12.2014 р. у справі № 908/4144/14 (суддя Азізбекян Т.А.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу, з урахуванням додаткових пояснень до апеляційної скарги (вх. № 9780 від 23.06.2015 р.) та доповнень до апеляційної скарги (вх. № 0808, № 9850 від 24.06.2015 р.) обґрунтовує тим, що страхові виплати в сумі 3567,94 грн. за період з 17.12.2013 р. по 30.06.2014 р. були безпідставно нараховані та перераховані на особовий рахунок Романчука А.О., який помер 16.12.2013 р.

При цьому, згідно з пунктом 4.2 договору №ДТ-12-22/10-12, у разі смерті одержувача страхових виплат відповідач зобов'язаний повернути позивачеві страхові виплати, які були зараховані на рахунок одержувача після його смерті.

Крім того, зазначає, що, виходячи зі змісту статей 1219 та 1227 Цивільного кодексу України страхові виплати, які надходили на рахунок Романчука А.О., не входять до складу спадщини, а належать позивачу, у зв'язку з чим у відповідача відсутні підстави для набуття та збереження вказаних коштів.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 р. у справі № 908/4144/14 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.05.2015 р.

У зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання 12.05.2015 р., ухвалою від 12.05.2015 р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 16.06.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 16.06.2015 р. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 5888 від 10.04.2015 р.) та в письмовому поясненні по справі (вх. № 9166 від 10.06.2015 р.) не погоджується з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Свої заперечення обгрунтовує тим, що банк не є набувачем коштів, що знаходяться на рахунку фізичної особи Романчука А.О., а лише здійснює обслуговування його рахунку і обов'язок банку здійснити дії щодо повернення/списання коштів з особового рахунку клієнта виникає лише у визначених законодавством та договором випадках.

Разом з цим, положення ч. 2 ст. 1071 Цивільного кодексу України надають можливість банку списати кошти з рахунку Клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках встановлених договором чи законом.

Зазначає, що позивачем не надано доказів існування рішення суду щодо володільця рахунку чи порушення банком прав Фонду невиконанням цього рішення, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для списання спірної суми, тому відповідач не є належним відповідачем у даній справі.

Також вказує на те, що відсутні правові підстави для застосування ст. 1071 Цивільного кодексу України щодо зобов'язання Банку списати кошти, оскільки відсутнє рішення щодо володільця рахунку чи порушення банком прав Фонду невиконанням цього рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 року розгляд справи було відкладено на 24.06.2015 року на 10:00 год.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 р., у зв*язку з відпусткою судді Хачатрян В.С., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна Н.М., суддя Черленяк М.І.

Представники сторін в судове засідання 24.06.2015 р. не з'явились. Позивач за вх. № 9842 та вх. № 9850 від 24.06.2015 р. надав додаткові обґрунтування до апеляційної скарги.

Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання 16.06.2015 р. та 24.06.2015 р., про що свідчить штамп на зворотному боці ухвал про відправлення її копій сторонам, якими було призначено розгляд апеляційної скарги в судові засідання та повідомленнями про вручення поштового відправлення 368 , які є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 та пункту 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Тому колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу позивача з додатковими поясненнями, відзив на апеляційну скаргу та додаткові пояснення до відзиву відповідача, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у місті Красний Лиман Донецької області на підставі постанови № 174 від 23.08.2001 р. "Про продовження раніше призначеної страхової виплати" продовжило безстроково щомісячну страхову виплату Романчуку Анатолію Олександровичу у зв'язку з ушкодженням здоров'я на ВАТ «Шахта Холодна Балка».

Рішенням МСЕК від 07.09.1988 р. Романчуку Анатолію Олександровичу було встановлено 20% втрати працездатності довічно .

Відповідно до ч. 1 ст. 21, п. 1 ст. 28, абзаців 7, 8 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Романчуку А.О. сплачувалися щомісячні страхові виплати, які на підставі особистої заяви перераховувалися на розрахунковий рахунок Філії - Донецького обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" № 149 код банку 335106 , для зарахування на його особистий рахунок № 0543, відкритий фізичною особою у ПАТ "Ощадбанк" ТВБВ № 10004/0149.

23 липня 2012 р. між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Відділенням виконавчої дирекції в місті Красний Лиман Донецької області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України ( клієнтом), укладений договір ДТ-12-22/10-12 на зарахування та виплату страхових коштів, відповідно до предмету якого клієнт доручає, а банк бере на себе зобов'язання здійснювати розрахунково - касове обслуговування шляхом зарахування на поточні рахунки або карткові рахунки фізичних осіб, які відкриті в установах банку, та здійснювати на першу вимогу виплату власників рахунків з цих рахунків страхових платежів на платній основі через установи банку.

Пунктом 2.2.4 цього договору передбачено, що при умові виконання клієнтом зобов'язань, викладених у пунктах 2.1.2 - 2.1.4 банк зобов*язаний забезпечити зарахування коштів на поточні або карткові рахунки одержувачів коштів, які відкриті: у ТВБВ 10004/0149 - не пізніше наступного операційного дня банку при умові надходження коштів до банку напередодні в операційний час, при надходженні коштів напередодні в після операційний час - забезпечити зарахування через один операційний день банку.

Відповідно до п. 4.2 цього договору, в разі смерті одержувача страхових виплат, банк на підставі письмового повідомлення клієнта при наявності завіреної в установленому порядку копії свідоцтва про смерть одержувача страхових виплат, протягом трьох банківських днів з моменту отримання письмового повідомлення, перераховує на розрахунковий рахунок клієнта суми страхових виплат, що були зараховані на рахунок одержувача після його смерті, та які відповідно Цивільному кодексу України не повинні входити до спадкової маси потерпілого (вкладника банку).

Згідно з пунктом 6.1 договору ДТ-12-22/10-12 від 23.07.2012 р., договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2012р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо жодна із сторін за місяць до запланованої дати припинення строку його дії не попередила іншу сторону про припинення дії цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами укладалися додаткові угоди № 1 від 12.05.2014 р. і № 2 від 01.08.2014 р. до договору ДТ-12-22/10-12, що свідчить про відсутність волевиявлення сторін після закінчення строку дії договору про його припинення.

А тому, вказаний договір вважається таким, що було продовжено на новий термін.

За даними органу державної реєстрації актів цивільного стану, Романчук Анатолій Олександрович помер 16.12.2013 р., про що 17.12.2013 р. складено відповідний актовий запис № 45 (свідоцтво про смерть серія І-НО № 745920).

У липні 2014 року від родички померлого відділення Фонду отримало інформацію про смерть 16.12.2013 р. Романчука А.О.

Постановою № 0537/192/36 від 30.06.2014 р. Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі відділення ВД Фонду в місті Красний Лиман, припинив виплату громадянину Романчуку А.О. номер справи 192, номер випадку 192, щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку (вид виплати 410, КЕНКВ 2730.03) в розмірі 550,28 грн. Причина припинення: у зв'язку із зняттям з обліку справи потерпілого (смерть потерпілого). Виплата припинена з 01.07.2014 р.

Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі відділення виконавчої дирекції Фонду у місті Красний Лиман Донецької області на адресу ТВБВ 10004/0149 філії - Донецьке обласне управління ПАТ "Ощадбанк" (копія стороні за договором - ПАТ "Ощадбанк"), 05.08.2014 р. направлений лист - повідомлення № 152-01-09 з пропозицією повернути зайво сплачені кошти ( переплату) в сумі - 3567,94 грн. на розрахунковий рахунок відділення. Додаток до листа: копія свідоцтва про смерть Романчука А.О.

Листом № 306 від 12.08.2014 р. відповідач повідомив, що оскільки відсутнє рішення суду щодо володільця рахунку чи порушення банком прав фонду невиконанням цього рішення, відсутні правові підстави для здійснення дій щодо повернення/списання коштів з особового рахунку клієнта, оскільки такий обов'язок виникає лише у визначених законодавством випадках.

У зв'язку із цією обставиною позивач звернувся з позовом до суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в обґрунтування позову посилається на те, що оскільки гр. Романчук А.О. помер 16.12.2013 р., то страхові виплати в сумі 3567,94 грн. за період з 17.12.2013 р. по 30.06.2014 р нараховані йому на особовий рахунок безпідставно. При цьому, з урахуванням ст. 1219 та ст. 1227 Цивільного кодексу України, ці виплати не входять до складу спадщини, у зв'язку з чим вони безпідставно перебувають на зберіганні у відповідача і останній має повернути їх позивачу на підставі пункту 4.2 договору № ДТ-12-22/10-12, а також пункту 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів соціальної допомоги через їх поточні рахунки у банках, (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р.).

Місцевий господарський суд, відмовляючи в позові, виходив з того, що банк не є набувачем спірних коштів і, відповідно до ч. 1, 3 ст. 1066 та ч. 2 ст. 1068 Цивільного кодексу України, лише здійснює обслуговування рахунку одержувача коштів, які з моменту їх зарахування на рахунок одержувача переходять у власність останнього. У зв'язку з цим, за висновком місцевого господарського суду, банк не має повноважень щодо розпорядження особистими коштами одержувача.

Також місцевий господарський суд вказував на те, що відповідно до ст. 1071 Цивільного кодексу України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком та клієнтом. Однак, жодне рішення, прийняте судом стосовно володільця рахунка або його спадкоємців, яке б зобов'язувало банк здійснити списання коштів з особового рахунка, відсутнє.

Таким чином, за висновком господарського суду першої інстанції, відсутні підстави для задоволення позову.

Однак, колегія суддів не може погодитися із таким висновком господарського суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 р. № 1105 -ХІУ, страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно з вимогами ст. 40 Закону № 1105, страхові виплати проводяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв'язку із страховим випадком.

З матеріалів справи вбачається, що втрата працездатності була встановлена Романчуку А.О. безстроково, при цьому саме він мав право на отримання цих виплат довічно з моменту їх встановлення.

Отже, страхові виплати за період з 17.12.2013 р. по 30.06.2014 р. (після смерті Романчука А.О.) були нараховані та перераховані на особистий рахунок одержувача безпідставно.

Як вже зазначалося вище, відповідно до пункту 4.2 зазначеного договору в разі смерті одержувача страхових виплат, банк на підставі письмового повідомлення клієнта при наявності завіреної в установленому порядку копії свідоцтва про смерть одержувача страхових виплат, протягом трьох банківських днів з моменту отримання письмового повідомлення, перераховує на розрахунковий рахунок клієнта суми страхових виплат, що були зараховані на рахунок одержувача після його смерті, та які відповідно Цивільному кодексу України не повинні входити до спадкової маси потерпілого (вкладника банку).

Крім того, згідно з пунктом 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів соціальної допомоги через їх поточні рахунки у банках, (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р.) у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду або органу праці та соціального захисту населення.

Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного операційного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та органам праці та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Отже, повернення сум страхових виплат, нарахованих після смерті одержувача, передбачено як договором, так і законодавством.

Разом з цим, статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У пункті 4.2 договору ДТ-12-22/10-12 від 23.07.2012 р. передбачено, що суми страхових виплат, що були зараховані на рахунок одержувача після його смерті, відповідно до вимог Цивільному кодексу України не повинні входити до спадкової маси потерпілого (вкладника банку).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1219 Цивільного кодексу України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Тобто право на такі виплати мають особистий характер, оскільки призвані забезпечити наявність засобів існування для конкретних осіб. Тому зі смертю такої особи припиняється і право на отримання відповідної виплати.

Згідно зі ст. 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, виходячи зі змісту цих норм та пункту 4.2. договору ДТ-12-22/10-12 від 23.07.2012 р., до складу спадщини не включаються страхові виплати, виплачені потерпілому після його смерті.

До того ж, відповідно до статті 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті, а тому одержувач (Романчук А.О.) з моменту смерті перестає бути суб'єктом цивільного права.

Таким чином, страхові виплати, що нараховані та перераховані на особистий рахунок Романчуку А.О. починаючи з 17.12.2013 року (після смерті отримувача) не можуть бути виплачені потерпілому та використані ним, вони не включаються до його спадщини і не можуть бути отримані родичами померлого.

Вказані кошти, відповідно до положень діючого законодавства, є коштами не потерпілого, а коштами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, які зайво перераховані на рахунок Романчука А.О. після його смерті, а тому підлягають поверненню позивачу.

При цьому, відсутність встановленої на законодавчому рівні певної процедури повернення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України страхових виплат, зарахованих на поточний рахунок застрахованої особи після її смерті, не може бути підставою для відмови у позові.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2014 р. у справі № 6-16028св14 та постанові Вищого господарського суду України від 20.02.2007 р. у справі № 38/320.

Отже, за висновком колегія суддів апеляційної інстанції, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, неповністю дослідив обставини, які мають значення для справи, порушив норми матеріального права, а тому вказане рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким позов слід задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 1, 4 частини 1 статті 104, статей 105, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року у справі № 908/4144/14 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" через ТВБВ № 10004/0149 Філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" (84406, Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Поштова, 1) списати зайво перераховані кошти в сумі 3567,94 грн. з особового рахунку № 0543, відкритого на ім'я Романчука А.О. в ТВБВ № 10004/0149 Філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", та повернути зазначені кошти Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красний Лиман Донецької області (84401, Донецька область, м. Красний Лиман, вул. ім. Фрунзе, 68, ) на розрахунковий рахунок № 1063 в ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10004/0149 філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" (84401, Донецька область, м. Красний Лиман, вул. ім. Фрунзе, 68, ) на користь Державного бюджету України 1827,00 грн. судового збору.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 25.06.2015 року.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Черленяк М.І.