РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015Справа №910/10654/15

За позовомФізичної особи-підприємця Нісходовської Людмили Володимирівни
доТовариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ»
простягнення 25 668,67 грн.
Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Кляровська Л.В. - представник на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 24.04.2015;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.04.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Нісходовської Людмили Володимирівни (надалі - «ФОП Нісходовська Л.В.») з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» (надалі - «ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ») про стягнення 25 094,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного між сторонами агентського договору №0807/13 від 07.08.2014, позивач сплатив відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 19 558,62 грн. Однак, відповідач, в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами агентського договору, не надав позивачу погоджену між сторонами послугу, яка визначена у виставленому відповідачем рахунку-фактурі №SF-285907 від 30.12.2014, у зв'язку з чим у позивача виникло право на повернення безпідставно набутих коштів (ст. 1212 Цивільного кодексу України) відповідачем, а саме - сплаченої відповідачу вартості неодержаної послуги у розмірі

19 558,62 грн. та неотриманої агентської винагороди у розмірі 10% від вартості послуги, що становить 2 141,38 грн. Крім того, ФОП Нісходовською Л.В. було заявлено вимогу про стягнення з ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» інфляційних витрат у розмірі 3 260,89 грн. та 3% річних у розмірі 133,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2015 порушено провадження у справі №910/10654/15; розгляд справи призначено на 25.05.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 22.06.2015

03.06.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява ФОП Нісходовської Л.В. про зміну підстав позову та збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач вказує, що у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за агентським договором №0807/13 від 07.08.2014 ФОП Нісходовська Л.В. зазнала збитків у формі понесених витрат на відшкодування коштів третій особі у розмірі 19 558,62 грн., а також збитків у формі повернутої третім особам агентської винагороди позивача у розмірі 10% від вартості послуги, що становить 2 141,38 грн. Крім того, позивачем у зв'язку з невиконанням відповідачем свого зобов'язання було нараховано до стягнення інфляційні витрати у розмірі 3 824,33 грн. та 3% річних у розмірі 144,34 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд, перевіривши дотримання позивачем вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, приймає заяву позивача про зміну підстав позову та збільшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 22.06.2015 представник позивача надав усні пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 22.06.2015 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 949, яке знаходиться в матеріалах справи.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 22.06.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.2014 між Фізичною особою-підприємцем Нісходовською Людмилою Володимирівною (Турагент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» (Туроператор) було укладено агентський договір №0807/13 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 2.1 якого Турагент зобов'язується за дорученням та від імені Туроператора за винагороду здійснювати посередницьку діяльність по укладенню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами).

Відповідно до підпункту 3.1.2 пункту 3.1 Договору Туроператор зобов'язується прийняти до розгляду замовлення, що надходить від Турагента, за умови відповідності таких Замовлень правилам Тарифів та положенням цього Договору, і направляти підтвердження або відмову від прийняття замовлення до виконання.

Підтвердження замовлення - відповідь Туроператора, в тому числі за допомогою електронних чи факсимільних засобів зв'язку, на замовлення, в якому міститься згода Туроператора на надання Турпродукту. Така відповідь Туроператора може бути надана і шляхом виписування на імя Турагента рахунку-фактури Туроператора за підписом його менеджера (п. 1.7 Договору).

Згідно п.п. 4.1 та 4.2 Договору Туроператор, після отримання відповідних повідомлень від Партнерів, розміщає підтвердження замовлення та рахунок-фактури на повну вартість замовлення в особистому кабінеті системи «NEWS Trevel Online».

Туроператор має право, при здійсненні Турагентом бронювання послуг, вимагати передплату та у випадку підтвердження бронювання передплата буде врахована в рахунок вартості туру. При непідтвердженні бронювання здійснена передплата буде повернута Турагенту в повному об'ємі. Розмір передплати формується виходячи з умов бронювання та визначається у кожному випадку окремо на розсуд Туроператора (п. 4.2.1 Договору).

У пункті 4.5 Договору сторони погодили, що розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України у безготівковій формі на поточний рахунок Туроператора.

Пунктом 4.6 Договору передбачено, що Турагент не набуває право власності на грошові кошти, отримані ним від замовника, які мають бути передані Туроператору. Власністю (доходами) Турагента є виключно сума агентської (комісійної) винагородию

Пунктами 4.6.1, 4.6.1.1 та 4.6.1.3 Договору встановлено, що за надання посередницьких послуг за цим Договором Туроператор сплачує Турагенту винагороду, зокрема шляхом надання Турагенту права самостійно утримувати агентську винагороду з отриманих від замовника коштів, рахунок-фактура виставляється Туроператором за мінусом агентської винагороди, яка становить 10%. В такому випадку Турагент самостійно вираховує кінцеву суму агентської винагороди, як різницю між визначеною Туроператором вартістю замовлення та фактичною ціною, яка встановлена в договорі між Турагентом та замовником. Турагент повністю сплачує виставлений Туроператором рахунок, самостійно утримуючи належну йому агентську винагороду з коштів, отриманих від замовника.

У порядку, передбаченому Договором, позивач здійснив бронювання туристичних послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» шляхом подання відповідного замовлення №34 від 30.12.2015, яке було прийняте відповідачем до виконання, що підтверджується виставленим ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» рахунком-фактури №SF-285907 від 30.12.2014 на суму 19 558,62 грн.

Із рахунку №SF-285907 від 30.12.2014 вбачається, що послугами, які надає відповідач, є розміщення туристів у готелі Siva Sharm у період з 22.02.2015 по 03.03.2015, послуги з продажу авіаквитків: Київ - Шарм ель Шейх (виліт 22.02.2015), Шарм ель Шейх - Київ (повернення 03.03.2015), послуги страхування, трансфер та страхування відповідальності туроператора.

Судом встановлено, що у вказаному рахунку-фактурі зазначено, що оплата за цим рахунком-фактурою підтверджує повне та безумовне прийняття положень Договору на туристичне обслуговування, затвердженого туроператором та оприлюдненого на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ».

06.01.2015 позивач оплатив виставлений відповідачем рахунок-фактура №SF-285907 від 30.12.2014 на суму 19 558,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 06.01.2015.

Проте, як стверджує позивач, відповідачем не було виконано своїх зобов'язань з передачі йому туристичних ваучерів, проїзних документів, страхових полісів туристів, у зв'язку з чим замовники туристичних послуг не мали можливості скористатись оплаченими туристичними послугами, у зв'язку з чим звернулися до ФОП Нісходовської Л.В. із заявою від 17.02.2015 про повернення сплачених коштів у розмірі 21 700,00 грн. за Договором на туристичне обслуговування №34 від 30.12.2014, укладеним між позивачем та туристами Гаврушко В.В., Гаврушко Е.В.

17.01.2015 позивач звернувся до відповідача з претензією №7, в якій просив повернути сплачені за туристичні послуги згідно рахунку №SF-285907 від 30.12.2014 кошти у розмірі 19 558,62 грн., яка була отримана ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» 20.01.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №130, проте відповідачем не було виконано вимог даної претензії.

17.02.2015 ФОП Нісховдовська Л.В. повернула Гаврушко Е.В. власні кошти в рахунок погашення сплаченої, проте невикористаної, згідно з Договором на туристичне обслуговування №34 від 30.12.2014 туристичної послуги у розмірі 21 700,00 грн., що підтверджується розпискою Гаврушко Е.В. у їх отриманні від 17.02.2015.

Спір у справі виник у зв'язку з, на думку позивача, порушенням відповідачем своїх зобов'язань згідно з Договором, внаслідок чого ФОП Нісходовська Л.В. зазнала збитків у загальному розмірі 21 700,00 грн., відшкодування яких вона просить стягнути з ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ». Крім того, позивачем було нараховано відповідачу до стягнення інфляційні витрати у розмірі 3 824,33 грн. та 3% річних у розмірі 144,34 грн.

Укладений сторонами Договір є агентським договором, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 31 Господарського кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 297 Господарського кодексу України передбачено, що за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Крім того, договором повинна бути передбачена умова щодо території, в межах якої комерційний агент здійснює діяльність, визначену угодою сторін. У разі якщо територію дії агента в договорі не визначено, вважається, що агент діє в межах території України. Агентський договір має бути укладений в письмовій формі.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

Суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб'єкти туристичної діяльності), є, зокрема: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про туризм» суб'єкти туристичної діяльності мають право виробляти і реалізовувати туристичні послуги згідно із законодавством.

Судом встановлено, що позивач у передбаченому Договором порядку звернувся до відповідача із замовленням на бронювання туристичних послуг (що вбачаєються з наявного в матеріалах справи замовлення №34 від 30.12.2014), яке було підтверджене у відповідності до п.п. 1.7 та 4.2 Договору відповідачем шляхом виставлення на ім'я ФОП Нісходовської Л.В. рахунку-фактури №SF-285907 від 30.12.2014.

З матеріалів справи вбачається (платіжного доручення №1 від 06.01.2015), що 06.01.2015 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 19 558,62 грн. за рахунком-фактурою №SF-285907 від 30.12.2014.

Таким чином, позивач у повному обсязі виконав свій обов'язок з оплати вартості замовлення у передбачені п. 4.3 Договору строки.

В той же час, позивач стверджує, а відповідачем не надано жодних доказів на спростування таких тверджень, що ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» свого зобов'язання з передачі Турагенту ваучеру, проїзних документів та страхових полісів туристів згідно п. 4.7 Договору не виконало.

Зокрема, на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» було розміщено інформацію, що з 17.01.2015 відповідач призупиняє відправку туристів на відпочинок та анулює всі тури, в тому числі ті, які були заброньовані раніше.

Вказана інформація розміщена на сайті http://www.newstravel.com.ua/ станом на дату розгляду справи у суді (загальнодоступна інформація).

Тобто, відповідачем було повідомлено позивача про призупинення відправлення туристів на відпочинок (анулювання замовлення) після здійснення оплати вказаного рахунку-фактури, а отже після виникнення обов'язку з передачі передбачених п. 4.7 Договору документів.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків (ч. 3 ст. 225 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 906 Цивільного кодексу України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом враховано те, що згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України для застосування таких правових наслідків порушення зобов'язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вищезазначених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань.

Суд зазначає, що понесені позивачем витрати у загальному розмірі 21 700,00 грн. є збитками у розумінні статті 225 Господарського кодексу України, які понесені позивачем внаслідок невиконання відповідачем свого обов'язку з надання туристичних послуг.

При цьому, суд зазначає, що протиправність поведінки відповідача полягає у невиконанні обов'язку за агентським договором 0807/13 від 07.08.2014 з надання послуг, вказаних у рахунку-фактурі №SF-285907 від 30.12.2014, а причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками полягає в тому, що невиконання відповідачем свого обов'язку з надання позивачу обумовлених у Договорі послуг призвело до понесених управненою стороною (позивачем) витрат у розмірі 21 700,00 грн., сплачених третім особам.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Нісходовської Людмили Володирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» про стягнення збитків у розмірі 21 700,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відовідача інфляційних втрат у розмірі 3824,33 грн. та 3% річних у розмірі 144,34 грн. суд зазначає наступне.

Приписами статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

У відповідності до п. 5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Таким чином, застосування судом ст. 625 Цивільного кодексу України щодо стягнення з відповідача суми індексу інфляції та трьох процентів річних є помилковим, оскільки стягнення з відповідача суми завданих невиконанням відповідачем свого обов'язку з надання туристичних послуг збитків, не є грошовим зобов'язанням в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» (04210,

м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 6 А; ідентифікаційний код 33782884) на користь Фізичної особи-підприємця Нісходовської Людмили Володимирівни (32300, Хмельницька обл., м. Кам'янець-Подільський, вул. Червоноармійська, буд. 27, кв. 4; ідентифікаційний номер 7) грошові кошти у розмірі 21 700 (двадцять одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 544 (одна тисяча п'ятсот сорок чотири) грн. 52 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 26.06.2015

Суддя І.М. Отрош