ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 червня 2015 року Справа № 911/3993/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М. - головуючого,
Коваленка В.М. (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
розглянувши заявуфізичної особи ОСОБА_4
про перегляд за нововиявленими обставинами постанови від 26.06.2014 Вищого господарського суду України
у справі№ 911/3993/13 господарського суду Київської області
за заявами 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бастіон-Капітал", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал-Центр"
до боржникатовариства з обмеженою відповідальністю "Агроком"
провизнання банкрутом
розпорядник майнаарбітражний керуючий Долич О.В.

в судовому засіданні взяли участь представники:

ОСОБА_4 - ОСОБА_6, довір.,

ТОВ "Бастіон-Капітал" - Виговська Є.С., довір.,

ТОВ "Арсенал-Центр" - Перунов В.В., довір.,

ТОВ "Арсенал-Панель" Перунов В.В., довір.,

ТОВ "Агроком" - Солдаткін О.С.,

ПП "Бета-Консалтинг" - Зінченко П.Л., довір.,

ОСОБА_10 - ОСОБА_9, договір,

ОСОБА_11 - ОСОБА_12, довір.,

ФОП ОСОБА_12 - ОСОБА_12, пасп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.10.2013 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Бастіон-Капітал" (далі - ТОВ "Бастіон-Капітал") про визнання банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком" (далі - ТОВ "Агроком") прийнято до розгляду та призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

Крім того, 05.11.2013 до господарського суду Київської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Арсенал-Центр" (далі - ТОВ "Арсенал-Центр") з заявою про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком" в порядку ст. ст. 16, 22, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яку прийнято судом до розгляду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.11.2013 приєднано матеріали справи № 911/4153/13 за заявою ТОВ "Арсенал-Центр" про банкрутство ТОВ "Агроком" до матеріалів справи № 911/3993/13 за заявою ТОВ "Бастіон-Капітал" про банкрутство ТОВ "Агроком" для одночасного розгляду у підготовчому засіданні грошових вимог ТОВ "Арсенал-Центр" та ТОВ "Бастіон-Капітал" до ТОВ "Агроком" та вирішення питання щодо порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агроком".

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.11.2013 порушено провадження у даній справі, визнано ТОВ "Бастіон-Капітал" кредитором ТОВ "Агроком" з безспірними грошовими вимогами у розмірі 390 516,78 грн., визнано ТОВ "Арсенал-Центр" кредитором ТОВ "Агроком" з безспірними грошовими вимогами у розмірі 1 447 888,59 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Агроком" та призначено у справі розпорядником майна Боржника - арбітражного керуючого ОСОБА_5, призначено розгляд справи у попередньому засіданні тощо.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2014 (суддя - Лопатін А.В.) 1.Закінчено попереднє засідання господарського суду; 2. Затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Агроком" в сумі 8727978,06 грн.; 3. Визнано кредиторами з грошовими вимогами до боржника, зокрема, ТОВ "Арсенал-Панель" на загальну суму 72673,79 грн., з яких: 1147,00 грн. (1 черга) та 71526,79 грн. (4 черга), гр. ОСОБА_4 на загальну суму 1831810,70 грн. з яких: 1147,00 грн. (1 черга) та 1830663,70 грн. (4 черга); 4. У задоволенні кредиторських вимог гр. ОСОБА_13 у розмірі 10000,00грн., ТОВ "Арсенал-Панель" у розмірі 981603,23 грн., ТОВ "Арсенал-Центр" у розмірі 11212166,67грн., гр. ОСОБА_4 у розмірі 3149425,02 грн. у частині 1317614,32 грн. та гр. ОСОБА_4 у розмірі 12722163,67 грн. відмовлено; 5. Зобов'язано розпорядника майна боржника внести зміни до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Агроком" у відповідності з реєстром, який затверджено судом та примірник доопрацьованого реєстру подати до суду тощо.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014 (головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Доманська М.Л., Шипко В.В.) апеляційну скаргу ТОВ "Агроком" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 05.02.2014 в частині визнання кредиторами з грошовими вимогами до Боржника: товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал-Панель" на загальну суму 72 673,79 грн., з яких: 1 147,00 грн. (1 черга) та 71 526,79 грн. (4 черга) та гр. ОСОБА_4 на загальну суму 1 831 810,70 грн. з яких: 1 147,00 грн. (1 черга) та 1 830 663,70 грн. (4 черга) - без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_13 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 05.02.2014 в частині відмови ОСОБА_13 у визнанні кредитором боржника на суму 10 000,00 грн. - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.06.2014, зокрема, було задоволено касаційну скаргу ТОВ "Агроком", скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014 та ухвалу господарського суду Київської області від 05.02.2014 в частині визнання кредитором гр. ОСОБА_4 з грошовими вимогами до Боржника на загальну суму 1 831 810,70 грн., з яких: 1 147,00 грн. (1 черга) та 1 830 663,70 грн. (4 черга); в цій частині прийнято нове рішення: відмовлено у задоволенні та включенні до реєстру вимог кредиторів зазначених кредиторських вимог гр. ОСОБА_4 Скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014 та ухвалу господарського суду Київської області від 05.02.2014 в частині відмови у задоволенні кредиторських вимог гр. ОСОБА_13 до Боржника у розмірі 10 000, 00 грн.; в цій частині прийнято нове рішення: визнано кредитором з грошовими вимогами до Боржника гр. ОСОБА_13 у розмірі 10 000 грн. 00 коп. - 4 черга задоволення.

Фізична особа ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4.) звернувся до Вищого господарського суду України із заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 26.06.2014 за нововиявленими обставинами, в якій просить змінити за нововиявленими обставинами постанову Вищого господарського суду України від 26.06.2014 в частині скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014 та ухвали господарського суду м. Києва від 05.02.2014 щодо визнання кредитором з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_4 на загальну суму 1 831 810,70 грн. з яких: 1147,00 грн. (1 черга) та 1 830 663,70 грн. (4 черга), зокрема відмовити в задоволенні касаційної скарги ТОВ "Агроком" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014 та ухвалу господарського суду Київської області від 05.02.2014 та залишити їх без змін (в частині включення до реєстру вимог кредиторів вимоги ОСОБА_4 Зобов'язати арбітражного керуючого ОСОБА_5 внести зміни до реєстру вимог кредиторів боржника, затвердженого ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2014, шляхом включення до реєстру грошових вимог кредиторів боржника вимоги кредитора - ОСОБА_4 на загальну суму 1831810,70 грн. з яких: 1147,00 грн. (1 черга) та 1830663,70 грн. (4 черга).

Заява обґрунтована тим, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 22.12.2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 31.03.2015, визнано недійсним договір безпроцентної позики №10/23 від 23.10.2008, на положення якого посилався суд касаційної інстанції, відмовляючи в задоволенні та включенні до реєстру вимог кредиторів кредиторських вимог ОСОБА_4 При цьому заявник вказує, що зазначений договір позики є недійсним з моменту його укладення - з 23.10.2008, тому на момент прийняття Вищим господарським судом України постанови в частині відмови ОСОБА_4 у включенні його вимог до реєстру вимог кредиторів, він вважався недійсним та на його підставі не могла встановлюватись кінцева дата повернення позики. Отже, як зазначає названа особа, враховуючи вимоги-претензії від 08.07.2013 та приписи ст. 1049 ЦК України, строк позовної давності по заявленим вимогам ще не сплив.

На думку ОСОБА_4, зазначені обставини є нововиявленими в розумінні приписів ст.112 ГПК України, оскільки існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявнику на час прийняття постанови від 26.06.2014 та є істотними для розгляду справи.

Заперечуючи проти зазначеної заяви, кредитор ТОВ "Агроком" - ОСОБА_11 у відзиві зазначає, що правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_4 про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 26.06.2014 за нововиявленими обставинами і задоволення його кредиторських вимог до Боржника - відсутні.

Здійснюючи перегляд постанови за нововиявленими обставинами колегія суддів виходить з того, що постанова Вищого господарського суду України від 26.06.2014 заперечуюється заявником лише в частині відмови у задоволенні та включенні до реєстру вимог кредиторів кредиторських вимог ОСОБА_4 Аргументів та заперечень висновків постанови касаційного суду в іншій частині ОСОБА_4 не заявлялось. У зв'язку з цим, перегляд постанови від 26.06.2014 за нововиявленими обставинами здійснюється відповідно до доводів заяви - лише в частині кредиторських вимог ОСОБА_4

Заслухавши пояснення представників сторін, які з'явились в судове засідання суду касаційної інстанції, обговоривши доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого господарського суду України не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 112 ГПК України визначено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 2 цієї ж статті однією із підстав для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами законодавець визначив істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно ч. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України.

В постанові від 26.06.2014 Вищий господарський суд України в ході перегляду оскаржуваних судових рішень першої та апеляційної інстанцій в частині заявлених ОСОБА_4 до Боржника кредиторських вимог виходив з того, що ці вимоги ґрунтуються на договорі безпроцентної позики №10/23 від 23.10.2008, пунктом 4.1. якого визначено, що позика надається на 1 рік. При цьому, касаційний суд вказав, що передбачений ч. 1 ст. 257 ЦК України строк позовної давності, вимога про застосування наслідків спливу якого відображена у відзиві Боржника, а також встановлена судом першої інстанції в ухвалі попереднього засідання, заявником - ОСОБА_4 був пропущений. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зазначені вище обставини стали підставою для ухвалення касаційним судом рішення про відмову ОСОБА_4 у визнанні його кредиторських вимог до Боржника, заявлених у даній справі. При цьому, Вищий господарський суд України обраховував визначений ст. 1049 ЦК України строк повернення позики за договором №10/23 від 23.10.2008 з огляду на встановлений названим договором строк та вказав, що відповідно до пунктів 3.1., 4.1. договору, позика підлягала поверненню не пізніше 27.10.2009 .

Звертаючись з заявою про перегляд названої постанови касаційного суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_4 стверджує про те, що у зв'язку з визнанням договору від 23.10.2008 недійсним, його положення не регулюють строк та умови повернення позики, тому, на думку заявника, до спірних правовідносин слід застосовувати норми ЦК України та обраховувати строк повернення позики відповідно до приписів ст. 1049 ЦК України - протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, тобто до 14.08.2013.

Однак, колегія суддів не погоджується з доводами заявника про те, що врахування наведених обставин Вищим господарським судом України, мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Наведені заявником обставини не спростовують факти, які було покладено в основу постанови Вищого господарського суду України від 26.06.2014.

При цьому, колегія суддів зауважує, що договір безпроцентної позики № 10/23 від 23.10.2008 був визнаний недійсним з підстав недотримання під час його укладення вимог ст.ст. 203, 207 ЦК України. Як встановлено в рішенні Голосіївського районного суду м.Києва від 22.12.2014, названий договір не був підписаний однією із сторін, у сторін була відсутня воля на його укладення. У відповідності до висновку експерта від 17.10.2014 № 0971, підпис від імені ОСОБА_4 на другому аркуші договору № 10/23 від 23.10.2008 виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_4 Останній в засіданні Голосіївського районного суду м.Києва вказав, що він дійсно спірний договір безпроцентної позики не підписував, тому договір підлягає визнанню недійсним.

Даний факт, встановлений судом, свідчить також про те, що посилання ОСОБА_4 у своїй заяві про визнання кредитором на даний договір, як на підставу вимог, є спробою завести суд в оману. Так, обставина, що ОСОБА_4 не підписував цей договір мала бути йому відома значно раніше, а не на час розгляду справи в Голосіївському районному суді м.Києва.

При цьому, визнання недійсним договору № 10/23 від 23.10.2008 згаданим судом не може впливати на перебіг строку позовної давності, у зв'язку з пропуском якого було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання кредитором згідно постанови Вищого господарського суду України від 26.06.2014.

За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що правова підстава для визнання та включення до реєстру вимог кредиторів кредиторських вимог ОСОБА_4, що були заявлені на підставі договору безпроцентної позики №10/23 від 23.10.2008, відсутня.

Отже, зазначені заявником обставини не можуть бути підставою для зміни або скасування постанови Вищого господарського суду України від 26.06.2014 у справі № 911/3993/13 за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України.

У зв'язку з цим, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд постанови суду касаційної інстанції за нововиявленими обставинами.

Таким чином, постанова Вищого господарського суду України від 26.06.2014 підлягає залишенню без змін в частині відмови у задоволенні та включенні до реєстру вимог кредиторів кредиторських вимог ОСОБА_4 на загальну суму 1 831 810,70 грн. з яких: 1 147,00 грн. (1 черга) та 1 830 663,70 грн. (4 черга).

З урахуванням наведеного та керуючись нормами ст.ст. 112, 114 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами постанову Вищого господарського суду України від 26.06.2014 у справі № 911/3993/13 залишити без задоволення.

2. Постанову Вищого господарського суду України від 26.06.2014 у справі № 911/3993/13 в частині кредиторських вимог ОСОБА_4 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич

Ухвала виготовлена та підписана 25.06.2015