ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 червня 2015 року Справа № 5/30/2012/5003

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В.,
Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Індар"
на ухвалугосподарського суду Вінницької області від 10.03.2015
та постановуРівненського апеляційного господарського суду від 15.04.2015
у справі№ 5/30/2012/5003 господарського суду Вінницької області
за заявою доТовариства з обмеженою відповідальністю "БСТ" Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Індар"
провизнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 10.03.2015 у справі №5/30/2012/5003 (колегія суддів: Тісецький С.С., Банасько О.О., Яремчук Ю.О.) серед іншого визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 16.02.2012 року в сумі 5 410 750,00, укладеного між ТОВ "Торговий дім "Індар" та ТОВ "Індар". Відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "Індар" про припинення провадження за заявою ПрАТ "По виробництву інсулінів "Індар" про визнання недійсним договору та про погашення боргу в першу чергу.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 (колегія суддів: Тимошенко О.М., Демидюк О.О., Коломис В.В.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Індар" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.03.2015 у справі № 5/30/2012/5003 залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індар" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.03.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 у справі № 5/30/2012/5003 та просило суд скасувати останні.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Індар" касаційна скарга не може бути прийнята Вищим господарським судом України до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до вимог ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно з частиною 3 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Рівненського апеляційного господарського суду прийнята 15.04.2015, строк на її касаційне оскарження закінчився 05.05.2015, а касаційну скаргу було направлено заявником до Рівненського апеляційного господарського суду 15.05.2015, тобто, з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Відповідно до частини 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Суд касаційної інстанції зазначає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Індар" у тексті касаційної скарги було зазначено клопотання, яким скаржник просив суд відновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що повний текст постанови отримав лише 06.05.2015.

На підтвердження вищезазначених обставин Товариством з обмеженою відповідальністю "Індар" було надано ксерокопію конверту, в якому надійшла постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 15.04.2015, з відбитком штампу відділення поштового зв'язку на конверті - 22.04.2015 та роздруківку з інтернету щодо вручення об'єктом поштового зв'язку Укрпошти адресату (одержувачу) особисто 06.05.2015 відправлення за № 845.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що у відновленні строку на подання касаційної скарги слід відмовити, враховуючи таке.

Згідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина друга статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами, мають право знайомитися з матеріалами справи, та зобов`язанні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 15.04.2015, під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 5/30/2012/5003, був присутній представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Індар" - Корчак Я.О.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скаржником не надано належних доказів на підтвердження наявності обставин, які унеможливили отримання останнім тексту постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 та звернення до суду касаційної інстанції в межах строку встановленого на касаційне оскарження.

Заявником при зверненні з касаційною скаргою 15.05.2015 з пропуском встановленого Господарським процесуальним кодексом України процесуального строку на касаційне оскарження, не надано належних та допустимих доказів існування об'єктивно непереборних обставин, що стали причинами пропуску заявником процесуального строку подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.03.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 у справі № 5/30/2012/5003.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається, зокрема, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання або таке клопотання відхилено про відновлення цього строку.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Індар" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.03.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 у справі № 5/30/2012/5003 не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст. 86, 107, 110, ч. 1 п. 5 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Індар" в задоволенні клопотання, зазначеного у тексті касаційної скарги, про відновлення строку на подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Індар" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.03.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 у справі № 5/30/2012/5003 повернути заявнику.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Індар" з Державного бюджету України судовий збір у сумі 609,00 грн., сплачений за квитанцією №QS24801255 від 15.05.2015.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді О.В. Білошкап

В.Я. Погребняк