номер провадження справи 20/121/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015 Справа № 908/3075/15

За позовом Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради

(69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України,39б)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця (приватного підприємця) ОСОБА_1 (69007, м. Запоріжжя, вул.Арктична,14)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м.Запоріжжя, пр.Леніна,буд.206)

про стягнення заборгованості в розмірі 9 451,51 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_2 (дов. №01.01-24/44 від 10.12.2014 р.);

Від відповідача ОСОБА_1 (особисто, НОМЕР_1 )

Від третьої особи не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 9451,51 грн. заборгованості, із яких: сума 4256,42 грн. заборгованість з орендної плати, сума 40,58 грн.- заборгованість з земельного податку, сума 108,07 грн.- нарахування штрафу, сума 851,29грн. ПДВ із орендної плати, сума 94,57 грн.- 3% річних, сума 5100,58 грн. заборгованість із комунальних послуг.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.05.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3075/15, справі присвоєно номер провадження 20/121/15, справу призначено до розгляду на 09.06.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 24.06.2015 р.

24.06.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, просить стягнути з відповідача на підставі договору оренди №87/12 від 14.12.2012 р. та договору №87/12 від 14.12.2012 р. про надання комунальних послуг та компенсації витрат суму 9451,51 грн. заборгованості, яка складається із 4256,42 грн. заборгованість з орендної плати, 40,58 грн.- заборгованість з земельного податку, 108,07 грн.- нарахування штрафу, 851,29грн. ПДВ із орендної плати, 94,57 грн.- 3% річних, 5100,58 грн. заборгованість із комунальних послуг. Позов обґрунтовано порушенням відповідачем грошових зобовязань за цими договорами, п.3 ст. 18, п.1 ст. 19, ст.ст. 26, 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст.ст.11,15,16,202,218,509,525, 526 ЦК України.

Відповідач письмового відзиву не надав, у судовому засіданні усно позов визнав. Пояснив, що уклав договір оренди для проведення спортивних занять із дітьми та молоддю, однак приміщенням фактично не користувався. Згоден з наявністю боргу, розуміє, що у звязку з підписанням договору та акту приймання-передачі приміщення повинен оплачувати передбачені договором орендну плату та інші платежі. У судовому зсіданні надав копію квитанцію про сплату 23.04.2013 р. суми 1000 грн. за комунальні послуги за лютий 2013 року та пояснив, що інших оплат не здійснював. Просить надати розстрочку виконання рішення на три роки, враховуючи наявність малолітньої дитини, невеликого розміру заробітної плати і у звязку з цим тяжкого матеріального становища. Має намір і зобовязується погашати заборгованість, виходячи із реальної можливості.

Представник третьої особи в судові засідання не зявлявся.27.05.2015 р. через канцелярію суду отримано письмове пояснення, згідно з яким третя особа вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Просить розглянути справу за відсутності представника.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

14.12.2012 р. між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець за договором, третя особа), Департаментом освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради (балансоутримувач за договором) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір №87/12 оренди нерухомого майна, відповідно до якого орендодавець, балансоутримувач передає, а орендар приймає в строкове (погодинне 20 годин на тиждень) платне користування комунальним майном частиною нежилого приміщення №2 (літ.А-4) у складі приміщень: №4 площею 62,9 кв.м., №5 площею 9,6 кв.м., №6 площею 1,6 кв.м., №7 площею 1,7 кв.м., №8 площею 10,6 кв.м., загальною площею 86,4 кв.м. по вул. Шевченка,277, яке знаходиться в оперативному управлінні Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради. Майно використовується орендарем на правах оренди для проведення занять з атлетичної гімнастики з дітьми та молоддю (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п.2.1 договору орендар вступає у строкове (погодинне) платне користування комунальним майном з моменту підписання сторонами договору та акту прийому передачі майна. Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців із 14.12.2012 р. по 14.11.2015 р. (п. 11.1 договору).

У п.п.3.1-3.5 договору оренди встановлено, що орендна плата визначається на підставі рішення Запорізької міської ради від 06.04.2011 р. №47, Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 і складає 5917,60 грн. на рік згідно з розрахунком. За перший місяць оренди майна плата складає 493,13 грн.х Іінф.(11/2012).Орендна плата за кожен наступний місяць розраховується орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Також 14.12.2012 р. сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди №87/12, відповідно до якої сторони домовились, що плата за користування земельною ділянкою визначається згідно з розрахунку та становить за грудень 4,73 грн., сума плати за місяць 4,71 грн., перераховуються щомісячно до 25-го числа поточного місяця згідно з рахунком та актом виконаних робіт на розрахунковий рахунок Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради.

Згідно з актом приймання-передачі від 14.12.2012 р. зазначене нежитлове приміщення було передане орендодавцем і балансоутримувачем орендарю (ПП ОСОБА_1Л.).

Додатковою угодою № б/н від 02.09.2013 р. сторонами розірвано договір за згодою сторін та зазначено, що припинення договору не тягне за собою припинення зобовязань орендаря з погашення заборгованості з орендної плати, комунальних послуг, ПДВ, пені та земельного податку.

02.09.2013 р. за актом прийому-передачі ПП ОСОБА_1 передав, а Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Департамент освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради прийняли нежитлове приміщення з оренди.

Пунктом 5.14 договору оренди №87/12 визначено обовязок орендаря укласти, зокрема, з балансоутримувачем орендованого майна договір на компенсацію комунальних, експлуатаційних витрат, витрат на спільне утримання прилеглої території та елементів благоустрою, своєчасно вносити плату за ці послуги.

На виконання умов договору оренди між Департаментом освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради (сторона-1) та ФОП ОСОБА_1Л.(сторона-2) укладено договір №87/12 від 14.12.2012 р. про надання комунальних послуг та компенсації витрат.

Предметом цього договору, відповідно до п. 1.1, є: сторона 2 доручає, а сторона 1 бере на себе зобовязання згідно з укладеними договорами з комунальними підприємствами міста надавати послуги з електроенергії, водопостачання, водовідведення, теплопостачання, збору та вивезенням ТБВ для експлуатації частини нежитлового приміщення площею 86,40 кв.м. по вул.Шевченка,277.

Відповідно до п.п.2.1, 3.1, 3.2 договору розрахунки за послуги здійснюються по діючим тарифам та індексам цін за фактичне надання послуги. Відповідач зобовязався компенсувати в повному обсязі витрати, повязані з наданням послуг по експлуатації частини нежитлового приміщення пропорційно займаної площі. У випадку несплати стороною 2 платіжного документу протягом 10 днів сторона 1 повідомляє сторону 2 про дату та час припинення надання послуг. Згідно з п. 4.1 цей договір діє з 14.12.2012 р. по 14.11.2015р.

Звертаючись до суду з позовом у травні 2015р., Департамент освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради (позивач) зазначає про наявну заборгованість відповідача за договорами у сумі 9451,51 грн.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази та вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, однак частково.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку).

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За своєю правовою природою договір № 87/12 від 14.12.2012 р. є договором оренди комунального майна, до якого застосовуються положення Закону України Про оренду державного та комунального майна (далі Закон).

Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону орендар за користування обєктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Укладений між сторонами договір №87/12 від 14.12.2012 р. про надання комунальних послуг та компенсації витрат за правовою природою є договором про надання послуг. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Умовами договору №87/12 оренди сторонами встановлено розмір та порядок внесення орендної плати, ПДВ на орендну плату, а також плату за користування земельною ділянкою. Орендна плата повинна бути перерахована щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України (п.п.3.4.,3.5). Плата за користування земельною ділянкою повинна бути перерахована щомісячно до 25-го числа поточного місяця згідно з рахунком та актом виконаних робіт(додаткова угода до договору оренди). За умовами договору №87/12 від 14.12.2012 р. про надання комунальних послуг та компенсації витрат відповідач був зобовязаний сплачувати платіжний документ протягом 10 днів (п.3.2).

Згідно з розрахунком позивача заборгованість із орендної плати за період із грудня 2012 р. по вересень (1 день) 2013 р. включно складає 4256,42 грн., заборгованість із податку на додану вартість з орендної плати за цей же період 851,29 грн., заборгованість із земельного податку за період із грудня 2012 р. по вересень (1 день) 2013р. включно складає 40,58 грн., заборгованість з комунальних послуг за період із грудня 2012 р. по серпень 2013р. включно складає 5100,58 грн. У матеріалах справи маються рахунки-фактури позивача, виставлені відповідачу на сплату орендної плати, ПДВ, земельного податку та комунальних послуг (електропостачання, водопостачання, теплопостачання, збір та вивіз ТБВ), а також підписані сторонами Акти про надання послуг оренди і Акти виконаних робіт про надання комунальних послуг.

Сторонами підписано та скріплений печатками акт звіряння взаємних розрахунків від 16.09.2013 р., відповідно до якого відповідач має перед позивачем станом на 16.09.2013 р. загальну заборгованість у розмірі 9 451,51 грн.

Відповідач орендну плату, ПДВ, плату за землю за вказаний період не сплачував, доказів виконання своїх зобовязань стосовно оплати заборгованості з орендної плати, ПДВ на орендну плату та відшкодування плати за землю під час розгляду спору в суді не надав. У судовому засіданні представник відповідача позов визнав повністю, пояснив, що за весь період здійснив платіж лише 23.04.2013 р. суми 1000,00 грн. за комунальні послуги за лютий 2013р., у підтвердження чого надав копію квитанції №552310047, яка долучена до матеріалів справи. Інших перерахувань, в т.ч. за спірний період, відповідачем не здійснювалося.

Суд бере до уваги, що сплата відповідачем суми 1000 грн. відображена позивачем у розрахунку заборгованості з комунальних послуг, однак позивач зменшив на суму 1000,00 грн. загальну суму заборгованості, фактично не відобразивши зменшення суми боргу за комунальні послуги, у звязку з чим прохальна частина позовної заяви помилково містить вимогу стягнути суму 5100,58 грн., замість 4100,58 грн. (5100,58-4100,58).

Таким чином, заборгованість з орендної плати за період із грудня 2012 р. по 1 день вересня 2013 р. включно складає 4256,42 грн., заборгованість із податку на додану вартість з орендної плати за цей же період 851,29 грн., заборгованість із земельного податку 40,58 грн., заборгованість з комунальних послуг по серпень 2013 р. включно складає 4100,58 грн.

На підставі викладеного вище, позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 4256,42 грн., податку на додану вартість з орендної плати 851,29 грн., заборгованість із земельного податку 40,58 грн., заборгованості з комунальних послуг 4100,58 грн. є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на його користь штрафу в сумі 108,07 грн. та 3% річних у сумі 94,57 грн.

Відповідно до ст. ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

У п.3.7 договору оренди сторони встановили, що у випадку порушення строків оплати та обсягу платежу, орендар зобовязаний сплатити штраф у розмірі трьох відсотків від місячного розміру орендного платежу щодо якого було допущено відповідне порушення.

Факт порушення зобовязання відповідачем за договором оренди суд вважає встановленим, розрахунок штрафу є правильним, тому позовні вимоги про стягнення суми 108,07 грн. штрафу судом задовольняються.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення 3% річних, суд враховував наступне.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» (далі постанова Пленуму) розяснено, що сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п.4.1). Згідно з п.1.9 Постанови якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов'язання

вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов'язання визначено "по 1 серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня 2014 року", то останнім днем виконання такого зобов'язання буде 1 серпня 2014 року.

Позивач заявив до стягнення суму 94,57 грн. 3% річних за період з 10.01.2013 р. по 01.09.2013 р. включно. Однак, нарахування 3% річних здійснено на загальні суми. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, вказані у розрахунку суми заборгованості становлять суму заборгованості з орендної плати та заборгованості за комунальні послуги.

Згідно з приписів ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення 94,57 грн. 3% річних є недоведеними з наступних підстав. Згідно з позовною заявою позивачем обєднано позовні вимоги за двома договорами. Як вбачається із вказаного у підставі позову договору оренди, строк оплати орендної плати не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до договору про надання комунальних послуг та компенсації витрат відповідач був зобовязаний сплачувати платіжний документ протягом 10 днів (п.3.2) і не вказано наступного за звітним. Тобто, строк оплати цих платежів різний. Судом встановлено, що 23.04.2013 р. відповідач сплатив 1000,00 грн. за комунальні послуги за лютий 2013р., однак із розрахунку 3% річних неможливо встановити чи враховано ці оплати. Крім того, у розрахунку неправильно вказано кількість днів прострочення у період, заявлений до стягнення. Зокрема, вказано, що 10.01.-09.02.2013 кількість прострочених днів 234, 10.02-09.03.2013р. кількість днів прострочення 203, що є неправильним. Таким чином, внаслідок об'єднання у розрахунку загальної суми заборгованості із річними датами початку періоду прострочення, суд позбавлений можливості перевірити в цілому розрахунок 3% річних, тому вважає позовні вимоги в цій частині недоведеними.

Таким чином, позов у цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Розглянувши усне клопотання відповідача надати розстрочку виконання рішення на три роки, враховуючи наявність малолітньої дитини, невеликого розміру заробітної плати і у звязку з цим тяжкого матеріального становища, суд бере до уваги наступне.

Згідно з п.6 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Умовою для надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду є встановлення судом факту наявності виняткових обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. Тобто, в матеріалах справи мають бути докази, які б дозволили обґрунтовано припустити, що існують вищезазначені обставини. Відповідач у підтвердження викладених ним обставин не надав належних доказів, у тому числі щодо наявності малолітньої дитини, тяжкого матеріального стану. У звязку з цим, станом на день прийняття рішення судом не встановлено виключних обставин, які б утруднювали чи робили неможливим виконання рішення суду, тому на цей час відсутні підстави для надання розстрочки.

Разом з тим, суд вважає за необхідне розяснити відповідачу право звернутися з заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення в порядку ст.121 ГПК України із наданням належних доказів в обгрунтування заяви.

Керуючись ст.ст.22, 49, 75,82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ( приватного підприємця) ОСОБА_1 (69007, м. Запоріжжя, вул.Арктична,14, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_2) на користь Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради (69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України,39 б, ) суму 4256 (чотири тисячі двісті пятдесят шість) грн. 42 коп. заборгованості з орендної плати, 851 (вісімсот пятдесят одна) грн. 29 коп. ПДВ на орендну плату, 40 (сорок) грн. 58 коп. заборгованості зі сплати земельного податку, 4100 (чотири тисячі сто) грн. 58 коп. заборгованості з комунальних послуг, 108 (сто вісім) грн.07коп. штрафу, 1 808 (одна тисяча вісімсот вісім) грн. 72 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 30 червня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд, який розглянув справу. У разі неподання скарги, рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання у повному обсязі.