ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р. Справа № 911/1369/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.В. СТАР"

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо- налагоджувальне підприємство "АБМ Інвест",

Власенко Людмила Віталіївна,

Власенко Олександр Євгенійович

про звернення стягнення у розмірі 1 872 327,35грн на предмет іпотеки

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Гордієнко І.С. (довіреність №116 від 20.03.2015);

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи 1 - не з'явився;

від третьої особи 2 - не з'явився;

від третьої особи 3 - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" (далі - ПАТ "Банк "Київська Русь") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.В.СТАР" (далі - ТОВ "Л.В.СТАР") про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №85576-44.3 від 09.10.2013 у розмірі 1 872 327,35грн на предмет іпотеки за договором іпотеки №1593 від 09.10.2013, а саме нерухоме майно, яке належить ТОВ "Л.В. Стар" (свідоцтво про право власності серії САЕ№936309, індексний №2629551, видане Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві 19.04.2013), - нежитлове приміщення загальною площею 297,20 кв.м, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, буд.52, приміщення 428.

При цьому, у поданій позовній заяві позивач просив визначити спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-налагоджувальне підприємство "АБМ Інвест" (далі - ТОВ "ВНП "АБМ Інвест") зобов'язань за кредитним договором № 85576-44.3 від 09.10.2013, які забезпечені іпотекою відповідно до договору іпотеки від 09.10.2013, укладеного між сторонами, в частині своєчасного повернення кредиту, сплати процентів у строк та у розмірі, встановлені таким договором. Допущені порушення стали підставою для звернення до відповідача як майнового поручителя з вимогою №7284/16 від 07.11.2014 про погашення заборгованості, яка ним не виконана (а.с.3-6).

Відповідач у справі - ТОВ "Л.В. СТАР" відзиву по суті заявлених вимог не надав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.04.2015 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ТОВ "ВНП "АБМ Інвест", Власенко Людмилу Віталіївну (далі - Власенко Л.В.), Власенко Олександра Євгенійовича (далі - Власенко О.Є.) (а.с. 1-2).

Треті особи - ТОВ "ВНП "АБМ Інвест", Власенко Л.В., Власенко О.Є. письмових пояснень по суті заявлених вимог не надали.

Розгляд справи здійснений без повноважного представника відповідача, за відсутності його відзиву на позовну заяву, за наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України з наступних підстав:

- копія ухвали від 03.04.2015 про порушення провадження у даній справі, направлена на адресу відповідача, яка відповідає вказаній у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 07.04.2015 (т.1 а.с.68-69), повернута до суду з довідкою відділення поштового зв'язку, у якій причиною повернення вказано: «за зазначеною адресою не існує» (т. а.с.81-84);

- адреса відповідача, зазначена у відповідному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, на час прийняття рішення не змінилась; даних щодо іншої адреси у суду не має;

- копії ухвал про відкладення розгляду справи від 24.04.2015, 15.05.2015, 02.06.2015 направлені відповідачу згідно вищевказаної адреси, що підтверджується відмітками на зворотному боці відповідних ухвал (т.1 а.с.157-158, зворот; т.1 а.с.243-244, зворот; т.2 а.с.18-19, зворот);

- клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило;

- матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

Також, розгляд даної справи здійснено за відсутності повноважних представників третіх осіб та пояснення третіх осіб, оскільки:

- копії ухвал про порушення провадження у даній справі та відкладення розгляду справи, які направлені за адресами, зазначеними у відповідних договорах та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців (т.1 а.с.66-67), повернуті відділеннями зв'язку з довідками про неможливість вручення (т.1 а.с.72-75,76-80,85-88, т.2 а.с.21-29);

- клопотань про відкладення розгляду справи від третіх осіб не надходило.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

09.10.2013 між ПАТ "Банк "Київська Русь" (далі - банк) та ТОВ "ВНП "АБМ Інвест" (далі - позичальник) укладено кредитний договір № 85576-44.3 (далі - кредитний договір, т.1 а.с.14-21).

Відповідно до п. 1.1 умов кредитного договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 25.04.2014, т.2 а.с.5-8, зворот), банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію та зобов'язується надавати кредитні кошти у розмірах та на умовах, визначених вказаним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі.

Як визначено п. 1.1.1-1.1.5 кредитного договору, кредит надається у грошовій формі на умовах:

- ліміт кредитної лінії - 1 800 000,00грн;

- кінцевий термін повернення кредиту - 08.10.2016;

- цільове використання кредитних коштів - для поповнення обігових коштів, придбанням основних засобів;

- фіксована процентна ставка у розмірі 23,0 процентів річних, а починаючи з 01.04.2014 - 25,0 процентів річних.

Згідно п. 1.2 кредитного договору, кредит надається окремими частинами або повною сумою в межах встановленого ліміту кредитної лінії.

Для обліку строкової заборгованості позичальника за кредитом банк відкриває позичальнику рахунок № (п. 2.1 кредитного договору).

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, надання кожної окремої частини кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника №0001, відкритий у банку.

Згідно п. 3.1 кредитного договору, виконання позичальником зобов'язань за вказаним договором (повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, винагород банку, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених договором) забезпечується:

· заставою/іпотекою, а саме:

- нежитлового приміщення, загальною площею 297,2 кв.м., що належить на праві власності ТОВ «Л.В. Стар» та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 52, приміщення 428, заставною вартістю 2 610 698,00грн;

- транспортного засобу - марка Mercedes-Bens, модель 320GL CDI легковий універсал-В, 2008 року випуску, р.н. АА8884КХ, номер шасі (кузова) 4JGBF22E58A370552, що належить на праві власності Власенко Людмилі Віталіївні, заставною вартістю 405 973,00грн.

· порукою:

- фізичної особи Власенка Олександра Євгенійовича;

· неустойкою згідно з умовами договору2;

· всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування із свого поточного рахунку на позичковий рахунок; заборгованість за кредитом повертається позичальником у відповідності до графіку зменшення ліміту кредитної лінії (далі - додаток №1 від 09.10.2013, т.2 а.с.9), що є невід'ємною частиною договору. При цьому, відповідним пунктом кредитного договору визначено, що остаточне повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій позичальник зобов'язаний здійснити не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п. 1.1.2 вказаного договору.

Згідно п. 4.2 кредитного договору, у випадку порушення позичальником встановлених п. 4.1 строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та наступного дня переноситься банком на рахунок для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом.

Проценти за користування кредитом нараховуються банком з дня надання кредиту по дату кінцевого терміну повернення кредиту; проценти нараховуються на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році (метод факт/360) (п. 4.3 кредитного договору).

Відповідно до п. 4.4 кредитного договору, нарахування банком процентів здійснюється щомісячно за період з 26 числа попереднього місяця по 25 число звітного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту; день повернення кредитних коштів в часовий інтервал при розрахунку процентів не включається.

Сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 25-го числа по останній робочий день поточного місяця на рахунок №; проценти, нараховані за останній (неоплачений) період користування кредитом, сплачуються позичальником одночасно з остаточним поверненням кредиту (п.4.5 кредитного договору).

У випадку порушення позичальником встановлених вказаним пунктом кредитного договору строків сплати процентів, сума несплачених у строк процентів вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів не пізніше наступного робочого дня після встановлення строку сплати процентів (п. 4.5 кредитного договору).

Відповідно до п. 6.1.3 кредитного договору, позичальник зобов'язаний своєчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та винагороду банку у порядку, передбаченому договором.

Окрім того, позичальник зобов'язаний достроково повернути всю заборгованість за договором, а саме: повернути всю суму кредиту, сплатити усі нараховані проценти, винагороди банку, штрафні санкції (за наявності), а також сплатити всі інші платежі, передбачені договором, у випадках, строки та в порядку, передбаченому п.п. 9.1, 9.2 договору; невиконання позичальником зобов'язань, передбачених цим пунктом, є підставою для здійснення банком договірного списання суми заборгованості позичальника за договором та/або примусового стягнення (в т.ч. шляхом звернення стягнення на заставне майно) суми заборгованості за договором (п. 6.1.4 кредитного договору).

Відповідно до п. 9.2 кредитного договору, банк має право зупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, винагород, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або поручителями умов договору та/або договорів забезпечення, а позичальник зобов'язаний протягом 5 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, або в інший строк, встановлений у відповідній вимозі банку, повернути суму заборгованості за кредитом, що залишилась, сплатити проценти, винагороди банку, інші платежі за договором та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у разі настання, зокрема, порушення позичальником строків (термінів) сплати платежів, що встановлені договором.

Згідно п. 10.1 кредитного договору, вказаний договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до моменту повного виконання сторонами зобов'язань за договором.

Укладений договір за своє правовою природою є кредитним договором.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, на виконання умов кредитного договору банком перераховано третій особі -ТОВ «ВНП «АБМ Інвест» грошові кошти у розмірі 1 750 000,00грн, що підтверджується меморіальними ордерами (т.1 а.с.31-42) та випискою з рахунку №0001 за період з 09.10.2013 по 20.04.2015 (т.1 а.с.97-110).

У зв'язку з неповерненням позичальником кредитних коштів відповідно до встановленого графіку зменшення максимального ліміту заборгованості, а також несплатою третьою особою процентів за користування кредитними коштами, позивач 09.10.2014 звернувся до позивальника - третьої особи у справі - ТОВ «ВНП «АБМ Інвест» з вимогою №1331/44.1 від 09.10.2014 про дострокове повне виконання зобов'язань за договором (т.1 а.с.225-226), яка отримана третьою особою 15.10.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.228).

Однак, позичальник свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору, отримавши відповідну вимогу не виконав; доказів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом третьою особою не надано і під час розгляду даної справи.

Факт повернення позичальником кредитних коштів лише в частині та несплата частини нарахованих процентів за користування кредитними коштами у встановлений строк підтверджується виписками з рахунків ТОВ «ВНП «АБМ Інвест», що відкриті у ПАТ "Банк "Київська Русь" на виконання умов кредитного договору (т.1 а.с.53-60, т.1 а.с.121-128).

У зв'язку з чим у ТОВ «ВНП «АБМ Інвест» на момент прийняття рішення у справі є заборгованість по поверненню кредитних коштів у сумі 1 400 00,00грн та заборгованість за нарахованими процентами у сумі 108 881,80грн.

Крім того, за порушення виконання зобов'язань позивачем нараховано позичальнику 172 583,85грн пені, а саме:

- за несвоєчасне повернення кредитних коштів за загальний період з 24.09.2014 по 23.03.2015 - 166 714,85грн;

- за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за загальний період з 01.12.2014 по 23.03.2015 - 5 859,00грн.

Так, відповідно до п. 8.1 кредитного договору (з урахуванням змін та доповнень, внесених договором від 25.04.2014), у випадку порушення строків (термінів) повернення та/або сплати нарахованих процентів за користування ним та/або винагород банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення (т.2 а.с.5-8).

Таким чином, нарахування пені, у зв'язку з порушення зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів у розмірі, встановленому кредитним договором, який не перевищує максимального розміру пені, визначеному Законом України «Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань», є обґрунтованим.

Крім того, за несвоєчасне повернення кредиту, відповідно до ст.625 ЦК України, позивачем нараховано проценти за загальний період з 01.08.2014 по 23.03.2015 у розмірі 14 971,70грн, та втрати від інфляції за загальний період з 01.08.2014 по 23.03.2015 у розмірі 175 900,00грн.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, між ТОВ «Л.В. Стар» (далі - іпотекодавець) та позивачем у справі (далі - іпотекодержатель) укладено договір іпотеки від 09.10.2013, посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі № 1593 (далі - договір іпотеки, т.1 а.с.23-30).

Відповідно до умов договору іпотеки, іпотекодавець як майновий поручитель позичальника, з метою забезпечення належного виконання основного зобов'язання, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначеним вказаним договором іпотеки, нерухоме майно - нежитлове приміщення № 428, літера «А», загальною площею 297,2 кв.м, зі всіма невід'ємними його приналежностями, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, буд. 52 (далі - предмет іпотеки).

Згідно п. 1.2 договору іпотеки, предмет іпотеки належить іпотекодавця на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 936309, індексний номер 2629551, яке виданого 19.04.2013.

Як визначено договором іпотеки, іпотекодавець заявляє та підтверджує, що на момент набуття чинності вказаним договором на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим договором, на предмет іпотеки без жодних обтяжень може бути звернене стягнення (п. 2.1.2).

При цьому, відповідно до п. 3.1.15 договору іпотеки, іпотекодержатель має право у разі звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації, за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, процентів за користування кредитом, винагород, інших платежів, неустойки, збитків, завданих порушенням умов кредитного договору та/або договору іпотеки, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет іпотеки та з реалізацією предмета іпотеки, включаючи витрати по вчиненню виконавчого напису, на оплату нотаріальних послуг, судові витрати, на оплату послуг залучених експертів (оцінювачів, юристів), витрат на підготовку до проведення прилюдних торгів (аукціонів, публічних торгів) та інші витрати іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце.

Відповідно до п. 3.1.16 договору іпотеки, позивач як іпотекодержатель має право вимагати від позичальника виконання основного зобов'язання незалежно від настання строку його виконання, у разі порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором та/або іпотекодавцем за договором іпотеки, а у разі невиконання такої вимоги іпотекодержателя - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п. 3.3.11 договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язаний, після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити предмет іпотеки протягом 30 календарних днів з дати отримання такої вимоги, а також сприяти виселенню всіх мешканців, що зареєстровані та/або фактично проживають за адресою знаходження предмета іпотеки, сприяти звільненню предмета іпотеки всіма третіми особами.

Відповідно до п. 4.1 договору іпотеки, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником основного зобов'язання чи тієї або іншої частини та/або іпотекодавцем умов вказаного договору, а також у інших випадках, передбачених договором іпотеки, іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному вказаним договором.

При цьому, у відповідності до п. 4.2 договору іпотеки, іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмета іпотеки свої вимоги у повному обсязі, який визначається іпотекодержателем самостійно на момент реалізації свого права звернення стягнення на предмет іпотеки, у т.ч., але не виключно:

- основної суму кредиту;

- процентів за користування кредитом, винагороди та інших платежів, визначених кредитним договором;

- неустойки (штраф, пеня) за порушення основного зобов'язання та/або умов цього договору;

- витрат, понесених іпотекодержателем, у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією;

- завданих іпотекодержателю збитків у повному обсязі.

Відповідно до п. 5.1 договору іпотеки, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який час незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання у разі, зокрема:

- якщо у момент настання строку виконання основного зобов'язання воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (або його частини) та/або при повній або частковій несплаті процентів, винагороди, неустойки, невідшкодування витрат та збитків іпотекодержателя у встановлені кредитним договором строки;

- у випадку порушення іпотекодавцем обов'язків за цим договором та/або невиконання позичальником обов'язків за кредитним договором, та/або невиконання вимоги іпотекодержателя про виконання основного зобов'язання незалежно від настання строку його виконання, надісланої згідно цього договору та/або кредитного договору.

Як визначено п.5.2 договору іпотеки, при настанні будь-якого з випадків, зазначених у п. 5.1 вказаного договору, у разі прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про його виконання протягом 30 календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання такої вимоги; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Поряд з цим, як визначено відповідним пунктом договору іпотеки, відповідні положення щодо надіслання вимоги, не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому чинним законодавством України порядку.

Вказаний договір, як визначено його п.7.1, набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до виконання основного зобов'язання в повному обсязі

У зв'язку з невиконанням ТОВ "ВНП "АБМ Інвест" основного зобов'язання за кредитним договором № 85576-44.3 від 09.10.2013, ПАТ «Банк «Київська Русь» звернувся до відповідача із повідомленням № 1329/44.1 від 09.10.2014, відповідно до якого повідомив про порушені позичальником зобов'язання за кредитним договором та вимагав усунути вказане порушення, а в разі неможливості погашення кредиту - передати предмет іпотеки у власність іпотекодержателя (т.1 а.с.221-222).

Вказане повідомлення отримане відповідачем 14.10.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 195 (т.1 а.с.224).

Крім того, ПАТ «Банк «Київська Русь» 07.11.2014 звернувся до ТОВ «ВНП «АБМ Інвест» та ТОВ «Л.В. Стар» з вимогою про усунення порушення відповідно до якої позивач вимагав погасити заборгованість по кредиту та процентам за користування кредитом, а у випадку невиконання вказаної вимоги попередив про намір звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб передбачений договором за вибором банку.

В підтвердження надіслання вказаної вимоги, позивачем надано описи вкладення у цінні листи (т.1 а.с.233, 235) та списки згрупованих відправлень (т.1 а.с.232, 234).

Окрім того, 09.10.2013 між позивачем та гр. Власенком Олександром Євгенійовичем укладено договір поруки №85578-44.3, до якого вносились зміни додатковим договором, відповідно до якого така третя особа поручилась за виконання ТОВ «ВНП «АБМ Інвест» зобов'язань за вищезгаданим кредитним договором (т.2 а.с.2-4).

Доказів виконання вказаною особою, яка поручилась за виконання зобов'язань ТОВ «ВНП «АБМ Інвест» за згаданим кредитним договором, а так само і самим боржником - ТОВ «ВНП «АБМ Інвест» не надано.

Враховуючи факт існування заборгованості, неоплату її відповідачем після отримання повідомлення про порушення зобов'язань третьою особою - ТОВ «ВНП «АБМ Інвест», заявлені вимоги щодо звернення стягнення на належне відповідачу майно, яке є предметом іпотеки, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Аналогічні визначення надані і ст.1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон), норми якого є спеціальними по відношенню до норм ЦК України. Так, відповідно до ст. 1 Закону, визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом

Як визначено ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Приписами ст. 11 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Як передбачено ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3. ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно ст. 35 вказаного Закону, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у якому зазначає: стислий зміст порушених зобов'язань, вимогу про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. При цьому, якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Таким чином, якщо іпотекодержатель не реалізував спосіб позасудового врегулювання питання звернення стягнення на предмет іпотеки, він має право звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень ст. 39 Закону. При цьому, за змістом ст.39 Закону, у рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має встановити спосіб реалізації предмета іпотеки, зокрема, шляхом проведення прилюдних торгів.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, станом на 15.06.2015: право власності на предмет іпотеки зареєстровано за ТОВ «Л.В.Стар» - відповідачем у справі; в іпотеку іншим особам відповідне майно не передавалось.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Приписами ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна; для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Статтею 43 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку нежитлового приміщення (т.1 а.с.181-203), загальною площею 297,2 кв.м, розташованого у м. Києві по вул. Щербакова, 52 (приміщення 428), ринкова вартість об'єкта оцінки становить 1 051 000,00грн. Вказаний звіт виконано Ніколабайєм О.А. 20.02.2015 на підставі свідоцтва №11439 від 01.11.2013, виданого Фондом державного майна України (т.1 а.с.215).

З огляду на зазначене та приймаючи до уваги факт невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором № 85576-44.3 від 09.10.2013, враховуючи положення іпотечного договору від 09.10.2013, укладеного між позивачем та відповідачем у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, при зверненні з даним позовом позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно шляхом його продажу на публічних торгах за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, що може бути прийнято до уваги, враховуючи, що доказів досягнення сторонами згоди про початкову ціну продажу предмета іпотеки на момент розгляду справи суду не надано (також див. пост. ВГСУ від 08.07.2012 №5015/2153/12, від 28.01.2013 №27/16-35/237, від 20.05.2013 № 5002-33/4130-2012, від 18.06.2013 № 5011-12/9693-2012, від 16.07.2013 № 8/181-10, від 23.08.2013 № 34/152, від 26.02.2014 № 18/3284/11, від 18.06.2014 № 901/1232/13).

При зверненні з даним позовом до суду позивач не сплачував судовий збір за подачу позову, оскільки на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

При цьому, в силу ч. 1 цієї норми, судовий збір обраховується з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, яка встановлюється на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява подається до суду.

Предметом позову у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки у загальній сумі 1 872 327,35грн, що є майновою вимогою; позовну заяву надіслано до суду 28.03.2015.

Розмір мінімальної заробітної плати у 2015 році встановлений ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" у місячному розмірі - 1218 гривень.

Отже, враховуючи розмір судового збору за подання заяви майнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход державного бюджету України у розмірі 37 446,58грн (1 872 327,35/100*2).

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальності «Виробничо-налагоджувальне підприємство «АБМ Інвест» перед Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» за кредитним договором № 85576-44.3 від 09.10.2013 у сумі 1 872 327,35грн, яка складається з заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 1 400 000,00грн, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 108 881,80грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 166 714,85грн, пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у розмірі 5 859,00грн, процентів у розмірі 14 971,70грн, втрат від інфляції у розмірі 175 900,00грн, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 09.10.2013, посвідченого нотаріально та зареєстрованого у реєстрі за № 1593, а саме:

- нежитлове приміщення, загальною площею 297,2 кв.м. розташоване за адресою: м.Київ, вул. Щербакова, 52, приміщення 428, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Л.В. Стар»

шляхом продажу його на публічних торгах за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, що визначена відповідно до оцінки, проведеної на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.В. Стар» в доход Державного бюджету України 37 446,58грн судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.06.2015.

Суддя Ейвазова А.Р.