ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. Справа № 925/969/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансдизель», Черкаська область, м. Христинівка, вул. Пушкіна, 2а

до відповідачів:

- приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», м. Київ, вул. Алма-Атинська, 37;

- приватного підприємства «Оскар», Черкаська область, м. Христинівка, вул. Пушкіна, 2а

про стягнення 139 929,38 грн. заборгованості, інфляційних та річних,

за участю представників сторін:

від позивача: Доровольський Г.А. - директор - за посадою,

Підліснюк В.Ю. - за довіреністю,

від відповідача (ПАТ): Калашник М.В. - за довіреністю;

від відповідача (ПП): не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртрансдизель» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» та до приватного підприємства «Оскар», про стягнення заборгованості за поставлені запасні частини та комплектуючі до тягового рухомого майна згідно договору від 12.03.2013р. №12/03 солідарно з відповідачів в розмірі 139 929,38 грн., в тому числі:

94 959,43 грн. основного боргу,

41 175,17 грн. інфляційних,

3 794,78 грн. річних

та відшкодування судових витрат.

До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву про часткову відмову від позову, оскільки позивач не пред'являв до поручителя будь-якої вимоги протягом шестимісячного терміну з дня порушення І відповідачем (ПАТ) основного зобов'язання, порука є припиненою - позивач відмовляється від позовної вимоги в частині стягнення з ПП «Оскар» як з поручителя (ІІ відповідач) суми заборгованості, та просить суд стягнути з І відповідача (ПАТ) 94 959,43 грн. основного боргу, 41 175,17 грн. інфляційних, 3 794,78 грн. річних та відшкодування судових витрат.

Заява представника позивача прийнята судом до розгляду-положення ст.ст. 22, 78 ГПК України.

Відповідач (ПП), належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, представника у судове засідання не направив, витребувані документи не надав. Подав до суду клопотання, в якому просить провести розгляд справи без участі представника відповідача. Ухвалу суду від 05.06.2015р. про порушення провадження у справі вручено уповноваженому представнику відповідача 16.06.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

До початку судового засідання відповідач ((ПП) подав до суду заперечення проти позову, в якому просить суд відмовити позивачу в частині стягнення з ПП «Оскар» суми заборгованості, оскільки позивач будь-якої вимоги до поручителя протягом шестимісячного терміну з дня порушення відповідачем (ПАТ) основного зобов'язання не пред'являв, а тому порука є припиненою в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, з врахуванням заяви про часткову відмову від позову, та просили позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив повністю.

Нез'явлення представника відповідача (ПП) у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача (ПАТ), судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

12.03.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Укртрансдизель» (Постачальником - Позивач по справі), в особі директора Добровольського Г.А., який діє на підставі Статуту, та приватним акціонерним товариством «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (Покупцем - відповідач по справі), в особі заступника голови правління Пожарова С.О., який діє на підставі довіреності №87 від 30.10.2012р., було укладено договір №12/03 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцю запасні частини та комплектуючі до тягового рухомого складу (надалі - товар) згідно зі специфікаціями, які є невід'ємними частинами Договору, а Покупець зобов'язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунки за товар Покупець здійснює поетапно, за кожну партію товару, що буде постачатися Постачальником.

Відповідно до п.4.2. Договору Покупець здійснює оплату по факту поставки окремої партії товару, що оформляється видатковою накладною. Загальний строк оплати не може бути більше 15 банківських днів з дня отримання Покупцем відповідного рахунку-фактури.

Згідно п. 1 специфікації №4 від 20.11.2013р. до Договору Постачальник взяв на себе зобов'язання поставити Покупцю товар на загальну суму 157959,43 грн. (а.с. 28).

Відповідно до п. 5.5 та п.5.6 Договору поставка товару здійснюється за адресами місць знаходження відокремлених підрозділів (філій) Покупця, вказаних у додатку №1 Уповноваженими особами Покупця на отримання товару за даним Договором є особи зазначені в Переліку адрес постачання та осіб, уповноважених на приймання ТМЦ (додаток №1).

На виконання взятих на себе зобов'язань за Договором Постачальник здійснив поставку товару на Покупця на загальну суму157959,43 грн., а саме:

25.12.2013р. згідно видаткової накладної №РН-0000063 на суму 92659,99 грн. (а.с. 30);

26.12.2013р. згідно видаткової накладної №РН-0000065 на суму 6499,44 грн. (а.с. 31);

26.12.2013р. згідно видаткової накладної №РН-0000066 на суму 58800 грн. (а.с. 32).

Постачальник взяті на себе зобов'язання за Договором та Специфікацією №4 від 20.11.2013р. виконав в повному обсязі. Претензій щодо кількості та якості поставленого товару від Покупця на адресу Постачальника не надходили.

Покупець свої зобов'язання за Договором виконав частково - здійснивши 12.12.2013р. часткову попередню оплату за товар по видатковій накладній №РН-0000063 від 25.12.2013р. та рахунку-фактури №СФ-000126 від 22.11.2013р. - в сумі 63000,00 грн.

Невиконання Покупцем взятих на себе зобов'язань стало підставою для звернення Постачальника до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має грунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб'єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки товару на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст. 93 ЦК України.

За правовою природою договір від 12.03.2013р. №12/03 є договором поставки і відповідає вимогам статті 712 ЦК України, якою передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір договору від 12.03.2013р. №12/03 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Згідно п. 4.1 Договору розрахунки за товар по цьому договору Покупець здійснює поетапно, за кожну партію товару, що буде постачатися Постачальником.

Позивач в період з 25.12.2013р. по 26.12.2013р. здійснив поставку, а Відповідач прийняв товар - запасні частини та комплектуючі до тягового рухомого складу на загальну суму 157959,43 грн., що підтверджується видатковими накладними та не оспорюється сторонами. Претензій щодо кількості, якості та асортименту отриманого товару не заявлено.

Відповідачем було оплачено 63 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 29) і проведена оплата врахована позивачем при поданні позовної заяви.

Факт наявності заборгованості підтверджується копією договору, копіями видаткових накладних, копією специфікації. Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отриманий товар, в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, відповідач суду не подав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар, який визначений п. 4.2 Договору - Покупець здійснює оплату по факту поставки окремої партії товару, що оформляється видатковою накладною. Загальний строк оплати не може бути більше 15 банківських днів з дня отримання Покупцем відповідного рахунку-фактури.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки товару, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобов'язання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав - сплатив лише 63 000,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 94959,43 грн. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

При цьому суд не враховує без мотивні заперечення відповідача проти позову.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі наявного прострочення грошового зобов'язання Позивачем нараховано Відповідачу 41 175,17 грн. інфляційних та 3 794,78 грн. річних, які просить стягнути з відповідача. Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон». Розрахунок виконано вірно. Стягненню підлягає 41 175,17 грн. інфляційних, 3 794,78 грн. річних на користь позивача (а.с. 30).

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату боргу - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів об'єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

20.12.2013р., з метою забезпечення зобов'язань за Договором поставки №12/03, між ТОВ «Укртрансдизель» та ПП «Оскар» укладено договір поруки №20/12, згідно якого Поручитель (ПП «Оскар») зобов'язується відповідати перед Кредитором (ТОВ «Укртрансдизель») за виконання Боржником (ПрАТ «Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту») своїх грошових зобов'язань, що випливають з договору поставки №12/03, а саме сплатити Кредитору кошти за поставлений товар згідно умов договору поставки.

У відповідності до п. 3.3 Договору поруки у випадку невиконання (неналежного виконання) Основного зобов'язання Поручитель і боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, при цьому Кредитор має право вимагати від Поручителя виконання як Основного зобов'язання, так і зобов'язання зі сплати неустойки, зобов'язання зі сплати процентів за прострочення виконання.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно п. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно п. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно п. 1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Пунктом 6.1 Договору поруки встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання.

Отже, так як строк в договорі поруки не визначено, позивач мав можливість протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання пред'явити до поручителя вимогу. Позивач не пред'явив вимогу до поручителя протягом шестимісячного терміну з дня порушення відповідачем основного зобов'язання, тому порука є припиненою в силу п. 4 ст. 559 ЦК України.

Належить припинити провадження стосовно приватного підприємства «Оскар», Черкаська область, м. Христинівка, вул. Пушкіна, 2а - оскільки позивач відмовився від позову в цій частині.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 2798,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85, 80 п. 4 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», м. Київ, вул. Алма-Атинська, 37, ідентифікаційний код 04737111, номер рахунку в банку невідомий

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансдизель», Черкаська область, м. Христинівка, вул. Пушкіна, 2а, ідентифікаційний код 33819678, номер рахунку в банку невідомий

94 959,43 грн. основного боргу, 41 175,17 грн. інфляційних, 3 794,78 грн. - 3% річних та 2798,60 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Припинити провадження стосовно приватного підприємства «Оскар», Черкаська область, м. Христинівка, вул. Пушкіна, 2а.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 25.06.2015р.

Суддя Г.М. Скиба