ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року Справа № 904/7799/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого, Сибіги О.М., Шаргала В.І.
перевіривши матеріали касаційної скаргизаступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.04.2015
у справігосподарського суду Дніпропетровської області
за позовомДніпропетровського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради
доУкраїнсько-Латвійського товариства з обмеженою відповідальністю та іноземними інвестиціями "БАДМ, ЛТД"
прозміну договору оренди земельної ділянки
в судовому засіданні взяли участь представники:
від позивача:не з'явились;
від відповідача:Патика А.В. - дов. б/н від 11.08.2014;
від Генеральної прокуратури України:прокурор відділу Романов Р.О. - посв. №014714 від 21.01.2013;
ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 17.12.2014 господарського суду Дніпропетровської області (суддя: Турчин С.О.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Внесено зміни до п.1.3 договору оренди земельної ділянки від 21.09.2001, укладеного Дніпропетровською міською радою та Українсько-Латвійським товариством з обмеженою відповідальністю та іноземними інвестиціями "БАДМ, ЛТД", посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мамоновою Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за №3763, державна реєстрація якого відбулась за №1314 від 21.09.2001, виклавши його в наступній редакції: "п.3.1. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 04.07.2014 становить 13029128,39 грн.". Виключено п. 3.1 договору оренди земельної ділянки від 21.09.2001, внесено зміни у п.3.2 договору, виклавши його в наступній редакції: "п.3.2. Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях) у розмірі 390873,85 грн., не є сталою та може змінюватись у разі зміни нормативно грошової оцінки земельної ділянки та обчислюється відповідно до Податкового кодексу України у мінімальному розмірі орендної плати, що встановлюється цим кодексом. Оренда плата вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкового звіту щомісячно (до 15 числа наступного місяця) і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року". Стягнено з Українсько-Латвійського ТОВ з іноземними інвестиціями "БАДМ, ЛТД" в дохід Державного бюджету України 1218,00 грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що встановлення ст. 288 Податкового кодексу України граничних розмірів річної орендної плати за земельну ділянку є підставою для приведення положень спірного договору оренди земельної ділянки у відповідність до чинного законодавства.

Постановою від 08.04.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду (судді: Орєшкіна Е.В. - головуючий, Широбокова Л.П., Прудніков В.В.) рішення від 17.12.2014 господарського суду Дніпропетровської області скасовано та прийнято нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Пункт 3.1 договору оренди земельної ділянки від 21.09.2001 виключено. Внесено зміни у п.3.2 договору оренди, виклавши його в наступній редакції: "Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях), не є сталою, може змінюватись у разі зміни нормативно грошової оцінки земельної ділянки та обчислюється відповідно до Податкового кодексу України у мінімальному розмірі орендної плати, що встановлюється цим кодексом. Орендна плата вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкового звіту щомісячно (до 15 числа наступного місяця) і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року". В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнено з Українсько-Латвійського ТОВ та іноземними інвестиціями "БАДМ, ЛТД" в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 609,00 грн. за розгляд справи господарським судом Дніпропетровської області, з Дніпропетровської міської ради в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 609,00 грн. за розгляд справи господарським судом Дніпропетровської області, з Дніпропетровської міської ради на користь Українсько-Латвійського ТОВ та іноземними інвестиціями "БАДМ, ЛТД" 609,00 грн. судового збору за перегляд судового рішення апеляційною інстанцією.

Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки проводилась без прийняття рішення органу місцевого самоврядування та ним не затверджувалась, тому вона не може бути підставою для внесення змін до договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, в частині розміру орендної плати.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить її скасувати в частині відмови щодо внесення змін до п.1.3 договору оренди земельної ділянки від 21.09.2001, укладеного між Дніпропетровською міською радою та Українсько-Латвійським ТОВ з іноземними інвестиціями "БАДМ, ЛТД" і просить викласти його в наступній редакції: "п.1.3. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки станом на 04.07.2014 становить 13029128,39 грн.". Та в частині зміни пункту 3.2 договору, в якій редакція цього пункту договору містить розмір річної орендної плати, що розрахований з нормативно грошової оцінки земель станом на 04.07.2014. Залишити в силі рішення суду першої інстанції з даної справи.

Скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції порушено та невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 11, 327, 632, 651 Цивільного кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про оцінку земель" та ст.ст. 4-2, 43 Господарського процесуального кодексу України. Також в обґрунтування своїх доводів скаржник посилається на положення ст.ст. 20, 23 Закону України "Про оцінку земель", Рішення Дніпропетровської міської ради № 5/26 від 26.12.2007 "Про затвердження проекту "Нормативна грошова оцінка земель м. Дніпропетровська", п.1 Методики нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою КМУ №213 від 23.03.1995, підпункт 14.1.125 п.14.1 ст. 14, ст. 271, 288 Податкового кодексу України, ст. 144 Конституції України.

У запереченні на касаційну скаргу Українсько-Латвійське ТОВ та іноземними інвестиціями "БАДМ, ЛТД" просить залишити її без задоволення, а постанову від 08.04.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду без змін.

Інші учасники судового процесу не скористались правом, наданим ст.1112 Господарського процесуального кодексу України, відзиви на касаційну скаргу до Вищого господарського суду України на момент прийняття постанови у справі не надали.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним відмовити у задоволені касаційної скарги.

Господарськими судами встановлено, що 21.09.2001 виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради (орендодавець) та Українсько-Латвійське ТОВ та іноземними інвестиціями "БАДМ, ЛТД" (орендар) уклали договір оренди земельної ділянки (далі - договір), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування на умовах оренди земельну ділянку площею 1,7362 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 2 для розміщення виробничих будівель, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом 84586036 згідно з планом земельної ділянки, що додається. Згідно довідки про грошову оцінку земельної ділянки на момент укладання договору грошова оцінка земельної ділянки складає 3402 313,69 грн.

На підставі рішення міської ради №201/32 від 23.12.2005, додатковою угодою від 21.02.2006 сторони внесли зміни у договір, змінено адресу земельної ділянки з вул. Гаванської, 2 на вул. Базову, 4-Б (кадастровий номер:09:123:0013).

Пунктами 3.1 та 3.2 договору сторони передбачили, що сума орендної плати за користування земельною ділянкою на термін дії договору складає 510347,05 грн.

Орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується у грошовій формі в розмірі земельного податку, вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкового звіту щомісячно (до 15 числа наступного місяця) і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року.

Відповідно п.п. 3.3 та 3.4 договору розмір земельного податку переглядається у разі законодавчої зміни ставок земельного податку. Сума орендної плати індексується у разі збільшення ставок земельного податку за умови виплати її у повному обсязі до закінчення терміну дії договору.

За п.п.8.1 та 8.2 договору зміна умов договору оренди можлива за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо умов договору оренди та інші спори вирішуються у судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровської міської ради №216/8 від 02.02.2011 вирішено до моменту прийняття міською радою рішення про визначення розміру річної орендної плати за земельні ділянки залежно від їх функціонального використання, встановити розмір річної орендної плати за користування земельними ділянками у мінімальному розмірі орендної плати, визначеному Податковим кодексом України, незалежно від мети використання.

Пунктом 4 вищезазначеного рішення встановлено, що всі нормативні акти, які було прийнято міською радою до прийняття такого рішення, діють в тих частинах, що не суперечать положенням цього рішення.

В газеті "Наше місто" №26(3756) від 29.05.2014 опублікований відкритий лист Дніпропетровської міської ради до орендарів земельних ділянок, розташованих у місті Дніпропетровську, про необхідність приведення договорів оренди землі у відповідність до вимог Податкового кодексу України, шляхом укладення додаткових договорів до них. Для їх укладання всім орендарям земель, розташованих у м. Дніпропетровськ, договори які не відповідають вимогам Податкового кодексу України в частині визначення розміру річної орендної плати за землю, необхідно у двотижневий термін після публікації цього повідомлення звернутись до Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради. Додатково повідомлялось, що у разі неотримання звернення у зазначений термін та неукладення додаткового договору до договору оренди землі, Дніпропетровська міська рада буде змушена вжити заходів, встановлених чинним законодавством.

Як встановлено господарськими судами позивач у двотижневий термін до департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради з метою внесення відповідних змін до спірного договору не з'явився.

Згідно витягу Управління Держземагенства у м. Дніпропетровськ з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :09:123:0013 нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 04.07.2014 дорівнює 13029128,39 грн.

Відповідно розрахунку річної орендної плати за землю на 2014 рік (з нарахуванням щомісяця) за земельну ділянку з кадастровим номером :09:123:0013, доданому до позовної заяви, річна сума орендної плати за землю на 2014 рік становить 390873,85 грн.

Господарськими судами встановлено, що предметом спору в даній справі є вимога Дніпропетровської міської ради внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 21.09.2001, у зв'язку зі зміною нормативно-грошової оцінки земель м. Дніпропетровська.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

За ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата, є однією з істотних умов договору із зазначенням її розміру. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно ст. 30 Закону України "Про оренду землі", зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

За ст.15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (ст.23 Закону України "Про оцінку земель").

Затвердження нормативно грошової оцінки земельних ділянок є підставою для перегляду розміру орендної плати.

За змістом ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, встановлюється господарським судом на підставі доказів - фактичних даних, що встановлюються певними засобами доказування.

Відповідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів затвердження Дніпропетровською міською радою нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки станом на 04.07.2014, а витяг Управління Держземагенства у м. Дніпропетровськ з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель від 04.07.2014 не є належним доказом, оскільки дана оцінка проводилась без прийняття рішення органу місцевого самоврядування та ним не затверджувалась. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції відмовив у задоволені позовних вимог в частині внесення змін до пункту 1.3. договору.

Щодо позовних вимог в частині зміни п.3.2. договору, то господарським судом апеляційної інстанції встановлено, що редакція цього пункту договору містить розмір річної орендної плати, що визначений з урахуванням нормативно грошової оцінки земель станом на 04.07.2014, яка не має доказової сили, тому даний розмір орендної плати не може бути внесений до договору оренди. В іншій частині запропонованої позивачем редакції п.3.2 договору стосовно того, що річна орендна плата не є сталою, може змінюватись у разі зміни нормативної грошової оцінки та обчислюється відповідно до Податкового кодексу України у мінімальному розмірі орендної плати, що встановлюється цим кодексом, підлягає внесенню до договору як змінена редакція цього пункту.

Відповідно ст.ст. 1115, 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє рішення місцевого господарського суду чи постанови апеляційного суду виключно на предмет правильності застосування згаданими судами норм матеріального чи процесуального права, тобто в межах юридичної оцінки фактичних обставин справи; касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що Дніпропетровським апеляційним господарським судом дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому постанова суду відповідає чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.1115, п.1 ст.1119, ст.11111, ст.11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволені касаційної скарги відмовити.

Постанову від 08.04.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду зі справи №904/7799/14 залишити без змін.

Головуючий В.С. Божок

Судді О.М. Сибіга

В.І. Шаргало