РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015Справа №910/12855/15

За позовом Макарівської міської ради

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтехнобуд»

Про стягнення 66 745,78 грн. та про зобов'язання передати документацію

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Омельченко Л.С. - по дов. № 173 від 16.06.2015

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Макарівської міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтехнобуд» 66 745,78 грн., з яких: пеня за порушення строків виконання зобов'язання в розмірі 48 131,42 грн., штраф за прострочення зобов'язання понад 30 днів у розмірі 18 614,36 грн. та про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтехнобуд» передати Макарівській селищній раді документи про виконання договору підряду в капітальному будівництві № 474/2006 від 20.06.2014: журнали виконання робіт, акти на приховані роботи та конструкції, паспорти, сертифікати, журнали авторського нагляду, матеріали перевірок.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.06.2014 між сторонами було укладено договір підряду в капітальному будівництві № 474/2006 за умовами якого відповідач зобов'язався протягом 90 календарних днів виконати реконструкцію житлового будинку (заміна покрівлі) по вул. Садовій, 1, смт. Макарів Київської області загальною вартістю 325 000,00 грн. Відповідачем було виконано роботи лише частково на суму 59 080,56 грн., яка повністю сплачена позивачем. Строки виконання робіт відповідачем порушені та роботи повністю не виконано, внаслідок чого позивач направив відповідачу 05.11.2014 повідомлення про відмову від договору з вимогою передати документи, пов'язані з виконанням договору, які відповідачем досі не повернуто.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 порушено провадження у справі № 910/12855/15 та призначено справу до розгляду на 09.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/12855/15 від 09.06.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників сторін та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 25.05.2015, розгляд справи був відкладений на 16.06.2015.

Позивач в судовому засіданні 16.06.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 16.06.2015 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 25.05.2015 та ухвали від 09.06.2015 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме : м. Київ, вул. Рибальська, 13, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 19.05.2015 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу від 25.05.2015, надіслану на вищезазначену адресу, отримав 02.06.2015, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського сулу України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 16.06.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.06.2014 між Сакарівською селищною радою Київської області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтехнобуд» (підрядник) було укладено договір підряду в капітальному будівництві № 474/2006 (далі - договір).

Відповідно до п. 1. договору замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання на власний ризик з власних матеріалів, будівельних, монтажних та інших робіт, пов'язаних з реконструкцією житлового будинку (заміна покрівлі) по вул. Садова, 1, смт. Макарів Київської області.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в обумовлені строки роботи у повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим позивач відмовився від договору підряду та вимагає передати документацію та про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Постановою Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005 затверджено Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві (далі - Загальні умови).

Загальні умови відповідно до Цивільного кодексу України визначають порядок укладення та виконання договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції будівель і споруд та технічного переоснащення діючих підприємств (далі - капітальне будівництво об'єктів), а також комплексів і видів робіт, пов'язаних із капітальним будівництвом об'єктів.

Положення Загальних умов застосовуються також щодо укладення та виконання договорів підряду на роботи з реставрації та капітального ремонту будівель і споруд.

Згідно з п. 4 Загальних умов за договором підряду підрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик виконати та здати йому в установлений договором підряду строк закінчені роботи (об'єкт будівництва), а замовник зобов'язується надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну документацію, а також затверджену в установленому порядку проектну документацію (у разі, коли цей обов'язок повністю або частково не покладено на підрядника), прийняти від підрядника закінчені роботи (об'єкт будівництва) та оплатити їх.

Відповідно до п. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення.

Згідно з п. 9. договору загальна вартість робіт (договірна ціна робіт) по цьому договору складає 325 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виконав роботи вартістю 59 080,56 грн., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін наступними документами:

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2014 року (форма №КБ-3) на суму 18 696,18 грн.;

- актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року (форма №КБ-2в) на суму 18 696,18 грн.,

- довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року (форма №КБ-3) на суму 40 384,38 грн.;

- актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року (форма №КБ-2в) на суму 40 384,38 грн.

Згідно з ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 59. договору визначено, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися з урахуванням положень загальних умов на підставі актів виконаних робіт (форма КБ-2) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) проміжними платежами в міру виконання робіт на умовах, визначених цим договором.

Позивач виконані відповідачем роботи оплатив повністю, про що свідчать платіжні доручення № 11 від 10.07.2014, № 11 від 10.07.2014, № 12 від 10.07.2014, № 24 від 07.08.2014, всього на суму 59 080,56 грн.

Згідно з п. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з п. 4. підрядник розпочне виконання будівельних робіт з 20.06.2014 і завершить виконання робіт протягом 90 (дев'яносто) календарних днів з дня початку виконання робіт.

Відповідно до п. 17 Загальних умов строки виконання робіт (будівництва об'єкта) встановлюються договором підряду і визначаються датою їх початку та закінчення. Невід'ємною частиною договору підряду є календарний графік виконання робіт, в якому визначаються дати початку та закінчення всіх видів (етапів, комплексів) робіт, передбачених договором підряду.

Відповідно до п. 5. договору початок та закінчення етапів робіт визначається календарним графіком виконання робіт, який є невід'ємною частиною договору.

Так, згідно додатку № 2 до договору, який є календарним графіком виконання робіт датою завершення робіт визначено 17.09.2014.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов договору свого обов'язку та комплекс робіт у встановлений термін повністю не виконав.

Стаття 651 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним або зміненим.

Відповідно до п. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Пунктом 79. договору визначено, що розірвання договору допускається тільки за взаємною згодою сторін, за винятком випадків, передбачених пунктами 82 та 84 цього договору.

Так, пунктом 82. договору визначено право замовника розірвати договір у разі суттєвого порушення договірних зобов'язань підрядником, що створює передумови для невиконання договору, в тому числі через відставання темпів виконання робіт від передбачених календарним планом більше ніж на 1 (один) місяць.

Згідно з п. 81. договору сторона договору, яка вважає за необхідне розірвати договір повинна попередити про це іншу сторону з обґрунтуванням причин розірвання не менше як за 15 (п'ятнадцять) календарних днів.

Як свідчать матеріали справи позивач звертався до відповідача з листом № 1051 від 05.11.2014, в порядку ст. 849 Цивільного кодексу України, в якому повідомив про розірвання договору та вимагав повернення будівельного майданчику та передачу документів.

Відповідач в свою чергу листом № 71 від 12.11.2014 також звернувся до позивача про розірвання договору за взаємною згодою сторін з 28.11.2014.

З урахуванням норм чинного законодавства та положень п. 81. договору суд приходить до висновку, що договір є розірваним за вимогою позивача з 20.11.2014.

Пунктом 31 Загальних умов встановлено, що підрядник зобов'язаний забезпечити ведення та передачу замовнику в установленому порядку документів про виконання договору підряду.

Загальними умовами визначено, що документи про виконання договору підряду - це документи про хід виконання договору підряду, відповідність робіт і матеріальних ресурсів нормативним вимогам та здійснення контролю за виконанням договірних зобов'язань (журнали виконання робіт, акти та довідки про виконані роботи, акти на приховані роботи та конструкції, паспорти, сертифікати, акти на випробування устаткування, журнали авторського нагляду, матеріали перевірок тощо).

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання відповідача передати документи про виконання договору обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов'язання щодо виконання робіт не здійснив, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Пунктом 76.1. договору визначено, що у випадку порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного (неналежно виконаного) зобов'язання за кожний день прострочення, а за прострочку понад 30 (тридцять) днів підрядник додаткового сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від суми невиконаного (неналежно виконаного) зобов'язання.

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, можливо за сукупності таких умов:

- якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом;

- якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки;

- якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Умови п. 76.1. договору щодо стягнення пені та штрафу за порушення строків виконання робіт відповідає вищевказаним нормам Господарського кодексу України.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України, штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, пені та штрафу не суперечить статті 61 Конституції України. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 № 06/5026/1052/2011.

Оскільки прострочення з виконання ремонтних робіт мало місце понад 30 днів, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 18 614,36 грн. штрафу (за обґрунтованими розрахунками).

З розрахунку, що міститься в позовній заяві вбачається, що позивач пеню нараховує на суму невиконаних робіт в розмірі 265 919,44 грн. за період з 18.09.2014 по 17.03.2015.

Суд не погоджується із періодом нарахування пені, оскільки у відповідності до ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються, а тому оскільки договір є розірваним з 20.11.2014 то нарахування пені має здійснюватись до 20.11.2014.

Суд здійснивши власний розрахунок пені приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 16 689,92 грн.

В іншій частині нарахованої пені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки розрахунок здійснений з порушенням чинного законодавства України.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги Макарівської міської ради обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтехнобуд» (м. Київ, вул. Рибальська, 13, ) на користь Макарівської міської ради (08000, Київська область, Макарівський район, смт. Макарів, вул. Фрунзе, 30, ) 16 689 (шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 92 коп. пені, 18 614 (вісімнадцять тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 36 коп. штрафу, 2 184 (дві тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 36 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтехнобуд» (м. Київ, вул. Рибальська, 13, ) передати Макарівській міській раді (08000, Київська область, Макарівський район, смт. Макарів, вул. Фрунзе, 30, ) документи про виконання договору підряду в капітальному будівництві № 474/2006 від 20.06.2014, а саме: журнали виконання робіт, акти на приховані роботи та конструкції, паспорти, сертифікати, журнали авторського нагляду, матеріали перевірок.

4. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 23.06.2015.

СуддяВ.В. Сівакова