ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"23" червня 2015 р. Справа № 903/454/15

Суддя господарського суду Волинської області Бондарєв С.В., розглянувши матеріали по справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Луцьке автотранспортне підприємство 10701", м. Луцьк

до відповідача Підприємства "Візор", м. Луцьк

про зобов'язання виконати умови договору

За участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: Суворова О.В.-дов. від 04.06.2015р., Шевчук Н.О.- дов. від 04.06.2015р.

Суть спору: Позивач- Приватне акціонерне товариство "Луцьке автотранспортне підприємство 10701"-звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Підприємства "Візор"-про зобов'язання виконати умови договору, а саме поновити надання послуг моніторингу для транспортних засобів ПрАТ "Луцьке АТП 10701" державні реєстраційні номера АС 7875 ВЕ, АС 3221 ВС, АС 3139 ВС, АС 4685 ВК, АС 2585 АМ, АС 2587 АМ, АС 0186 АА, АС 4798 ВС, АС 9466 ВВ за договором моніторингу транспортних засобів та підготовки інформації про роботу перевізників від 01.07.2013р. №05-03/12/13, укладеним між ПрАТ "Луцьке АТП 10701" та Підприємством "Візор".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем, взятих на себе зобов'язань по наданню послуг моніторингу для транспортних засобів ПрАТ "Луцьке АТП 10701" державні реєстраційні номера АС 7875 ВЕ, АС 3221 ВС, АС 3139 ВС, АС 4685 ВК, АС 2585 АМ, АС 2587 АМ, АС 0186 АА, АС 4798 ВС, АС 9466 ВВ за договором моніторингу транспортних засобів та підготовки інформації про роботу перевізників від 01.07.2013р. №05-03/12/13, укладеним між ПрАТ "Луцьке АТП 10701" та Підприємством "Візор".

Ухвалою суду від 24.04.2015р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 19.05.2015р. на 11:30год.

18.05.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від відповідача надійшов до суду відзив №69 від 15.05.2015р. (вх.№01-54/4609/15), в якому він, позов заперечив, посилаючись на те, що 01.07.2013 року між Підприємством "Візор" та ПрАТ "Луцьке АТП 10701" було укладено договір "Моніторингу транспортних засобів та підготовки інформації про роботу перевізників" №05-03/12/13, згідно п. 4.1. якого вартість періодичної щомісячної оплати послуг визначається в рахунках, які виконавець виставляє перевізнику на основі додатку №l до цього договору. Відсутність рахунку не звільняє перевізника від оплати послуг в строки та порядку визначеному п.4.2. даного договору.

Пунктом 4.2. договору визначено, що оплата проводиться щомісячно, авансово до 1-го числа майбутнього місяця у безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця.

Додатками до договору сторони врегулювали ціни на надання послуг моніторингу транспортних засобів МАК.

Починаючи з 01.01.2015 року позивач сплачував підприємству «Візор» послуги моніторингу транспортних засобів МАК в розмірі 7 425,00 грн. в місяць з розрахунку 165,00 грн. за один транспортний засіб.

Починаючи з 01.03.2015 року позивач зобов'язаний був сплачувати послуги моніторингу з розрахунку 190,00 грн. за один транспортний засіб.

Зауважив, що даний пункт договору систематично порушувався ПрАТ «Луцьке АТП 10701» протягом 2014-2015 років. Так, на 01.01.2014р. заборгованість ПрАТ «Луцьке АТП 10701» за послуги моніторингу становила 4 000,00 грн. Згідно банківських виписок чітко простежується закономірність оплати за надані послуги частинами, що не передбачено договором та є порушенням умов договору зі сторони ПрАТ «Луцьке АТП 10701». Однак, Підприємство "Візор" не застосовувало санкцій передбачених п.4.3. договору, згідно якого виконавець має право припинити або обмежити надання послуг, якщо перевізник не сплатив період використання МАК, а також не нараховувало пеню за прострочені платежі (п. 5.6.), згідно якого за несвоєчасну оплату послуг відповідно до умов даного договору, перевізник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме в період прострочення платежу від несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.3.1.3. договору виконавець має право змінити тариф за надання послуг після надання виконкому Луцької міської ради розрахунку тарифу, здійсненого відповідно до вимог законодавства України. Проект рішення на збільшення ціни на послуги моніторингу та розрахунки вартості послуг були здійснені відповідно до вимог чинного законодавства України, розглянуто територіальним відділенням Антимонопольного комітету та отримано відповідне погодження. Після чого було проведено зустріч за присутності керівництва Луцької міської ради та всіх бажаючих представників перевізників, в тому числі були й присутні керівники ПрАТ "Луцьке АТП 10701". Згідно рішення №77-1 від 18.02.2015 р. виконавчого комітету Луцької міської ради, з 01 березня 2015р. вартість послуг моніторингу транспортних засобів збільшилася, та складає 190 грн. з транспортного засобу. Листом від 20.02.2015р. №16 було повідомлено керівництво ПрАТ "Луцьке АТП 10701" про відповідне рішення та надіслано додатки до договору, які необхідно було підписати та повернути відповідачу.

Повідомив, що від ПрАТ "Луцьке АТП 10701" не було жодного листа з відхиленням збільшення вартості послуг моніторингу, затримка у підписанні додатку від 20.02.2015р. аргументувалася керівником Тучинським О.І. лише у невизначеності з точною кількість транспортних засобів.

Відповідно до п.4.2. договору ПрАТ "Луцьке АТП 10701" зобов'язано було сплатити до 01 квітня 2015 року аванс за послуги моніторингу ТЗ, що надаються в квітні 2015р.

16 березня 2015 року відповідачем позивачу було направлено рахунок на оплату послуг за квітень 2015 року в розмірі 8 550,00 грн. за №81. Станом на 01.04.2015 року позивач мав переплату в розмірі 835,00грн. Починаючи з 02.04.2015р., в порушення умов договору, позивач почав сплачувати рахунок №81 від 16.03.2015 року. Так, 02.04.2015 року позивачем сплачено 1 000,00 грн. В зв'язку із заборгованістю 06.04.2015р. на офіційну електронну адресу ПрАТ "Луцьке АТП 10701" було надіслано лист з повідомленням про можливе обмеження надання послуг моніторингу у разі наявності заборгованості. 06.04.2015 року позивачем сплачено 2 400,00 грн., а 07.04.2015 року-2 365,00 грн. Всього позивачем станом на день обмеження надання послуг оплачено рахунок №81 від 16.03.2015 року в розмірі 5 765,00 грн., що з врахуванням передоплати в березні 2015 року становить 6 600,00 грн. Навіть, якщо брати суму послуг з розрахунку 165,00 грн. за один транспортний засіб,то сума оплати мала б становити 7 425,00 грн.

Звернув увагу суду на ту обставину, що обмеження послуг полягало в обмеженні перегляду руху ТЗ в режимі on-line. Послуги диспетчеризації не були припинені та у звітній інформації враховувались виконання рейсів усіх без винятку автобусів, а у всіх ТЗ на бортових пристроях (пульт водія) відображувалася вся необхідна інформація для роботи водія на маршруті.

Вказав, що зважаючи на викладене вище, твердження позивача про те, що останній повністю сплатив заборгованість на дату обмеження послуг не відповідає дійсності.

В зв'язку із заборгованістю, підприємство «Візор» керуючись п.4.3. договору 08.04.2015 року обмежило надання послуг моніторингу для дев'яти транспортних засобів ПрАТ «Луцьке АТП 10701».

30 квітня 2015 року позивач оплатив послуги за травень 2015 року в розмірі 7 590,00 грн.

Зазначив, що незважаючи на заборгованість та враховуючи прохання позивача, надання послуг в повному обсязі було поновлено з 30.04.2015р.

Крім того, долучив до матеріалів справи копії рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.02.2015р. №77, актів виконаних робіт за січень, лютий 2015р., листа №16 від 20.02.2015р., рахунку №81 від 16.03.2015р. та банківських виписок за 02.04.2015р., 06.04.2015р., 07.04.2015р., 30.04.2015р.

Крім того, 19.05.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від відповідача надійшло до суду клопотання №70 від 19.05.2015р. (вх.№01-54/4688/15), в якому він просив відкласти розгляд справи, в зв'язку з неможливістю забезпечення явки уповноваженого представника в дане судове засідання.

В судовому засіданні 19.05.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити останні в повному обсязі. Щодо обставин відновлення надання послуг повідомив, що йому нічого не відомо.

Водночас, проти поданого відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання 19.05.2015р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №444 від 07.05.2015р.

Ухвалою суду від 19.05.2015р. розгляд справи відкладався на 09.06.2015р. згідно ст. 77 ГПК України з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку відповідача в судове засідання та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Крім того, позивача було зобов'язано представити суду оригінали, долучених до позову доказів; уточнити позовні вимоги; рахунки на оплату; докази оплати; статут; додаткові письмові пояснення з врахуванням відзиву відповідача.

Позивач в судове засідання 09.06.2015р. не з'явився, вимог суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується підписом уповноваженого його представника в повідомленні про відкладення розгляду справи від 19.05.2015р., про що зазначено в протоколі судового засідання від 19.05.2015р.

Представники відповідача в судовому засіданні 09.06.2015р. позов заперечили, з підстав наведених у відзиві.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 19.05.2015р., супровідним листом №73 від 08.06.2015р. (вх.№01-54/5513/15 від 09.06.2015р.) долучили до матеріалів справи розрахунок заборгованості за послуги моніторингу транспортних засобів ПрАТ "Луцьке АТП 10701" за 2014 рік та копію статуту Підприємства "Візор", затвердженого учасниками Підприємства "Візор" Рішенням №1 від 15.01.2015р., зареєстрованого 06.02.2015р. за №1001706.

Ухвалою суду від 09.06.2015р. розгляд спору відкладався на 23.06.2015р. згідно ст. 77 ГПК України з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку позивача в судове засідання, неподання ним витребуваних судом доказів та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Крім того, позивача зобов'язано представити суду оригінали, долучених до позову доказів; уточнити позовні вимоги; рахунки на оплату; докази оплати; статут; додаткові письмові пояснення з врахуванням відзиву відповідача; первинні докази в підтвердження оплати послуг як вказано в позові; пояснення щодо того, які саме послуги були обмежені.

Позивач в судове засідання 23.06.2015р. не з'явився, витребувані ухвалами суду від 19.05.2015р. та 09.06.2015р., докази суду не подав, поважних причин неподання витребуваних доказів не повідомив, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №270 від 15.06.2015р.

Представники відповідача в судовому засіданні 23.06.2015р. позов заперечили, з підстав наведених у відзиві.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданням до суду доказів.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Частинами 2 та 4 статті 81 ГПК України визначено, що про залишення позову без розгляду виноситься ухвала. Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач наділений правом знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

У п.4.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст. 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Пунктом 2.3 зазначеної постанови також визначено, що якщо стороною у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (ч. 1 ст. 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 ГПК.

В даному випадку встановлено, що позивачем у справі без поважних на те причин не було надано витребуваних документів та матеріалів, не зазначено будь-яких обставин та підстав неможливості надання суду витребуваних документів, у випадку неможливості самостійно надати докази позивач не звертався із відповідним клопотанням до суду про витребування таких документів безпосередньо господарським судом в порядку, встановленому ст. 38 ГПК України.

Судом при цьому зауважується, що переслідуючи необхідність з'ясування всіх істотних обставин справи, прийняття мотивованого та всебічного рішення у справі, дотримання принципу рівності сторін, встановлення при цьому підстав пред'явленого позову господарський суд зобов'язував позивача надати суду ті чи інші документи та матеріали, пояснення до них, що останнім виконано не було.

В силу статті 37 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Належністю доказу є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування.

При цьому суд також виходив з тих обставин, що наявні в матеріалах справи документи не надають господарському суду в повній мірі оцінити позицію сторони, об'єктивно вирішити даний спір по суті.

Судом засвідчується, що позивач не виконав вимоги ухвал суду від 19.05.2015р. та 09.06.2015р., причин невиконання вимог суду не повідомив та їх поважність не довів, на виклик суду в судові засідання 09.06.2015р. та 23.06.2015р. не з'явився. Клопотань чи заяв від позивача в обґрунтування поважності причин невиконання вимог та неявки в судові засідання до суду не надходили.

Зважаючи на те, що розгляд спору по суті без явки позивача в судове засідання та без представлення ним витребуваних судом доказів (оригіналів, долучених до позову доказів, уточнень позовних вимог, рахунків на оплату, доказів оплати, статуту, додаткових письмових пояснень з врахуванням відзиву відповідача, первинних доказів в підтвердження оплати послуг як вказано в позові, пояснень щодо того, які саме послуги були обмежені) неможливий, розгляд спору відкладався, поважних причин неподання витребуваних доказів та неявки в судове засідання не повідомлено, суд позбавлений можливості, у відповідності зі ст.ст. 43, 75 ГПК України, повно, всебічно та об'єктивно дослідити усі обставини справи, позов Приватного акціонерного товариства "Луцьке автотранспортне підприємство 10701" до Підприємства "Візор" про зобов'язання виконати умови договору, слід залишити без розгляду згідно п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України.

Господарський суд, керуючись п. 5 ч.1 ст. 81, ст. 86 ГПК України, -

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства "Луцьке автотранспортне підприємство 10701" до Підприємства "Візор" про зобов'язання виконати умови договору, залишити без розгляду.

Суддя С. В. Бондарєв