ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.06.2015 Справа № 907/979/14

За позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Хуст

до відповідача публічного акціонерного товариства „Закарпаттяобленерго", м. Ужгород

про прийняття договору про постачання електричної енергії у редакції позивача та зобов'язання відповідача скласти технічні додатки відповідно до умов договору та надати позивачу,

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1 - підприємець, ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 25.11.2014р.;ОСОБА_3 довіреність від 04.03.15 р.

від відповідача - Гусак С.М. - представник за довіреністю №214 від 30.12.2014р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м. Хуст звернулась до Господарського суду Закарпатської області з позовом до публічного акціонерного товариства „Закарпаттяобленерго", м. Ужгород про прийняття договору про постачання електричної енергії у редакції позивача та зобов'язання відповідача скласти технічні додатки відповідно до умов договору та надати позивачу.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 15.01.2015р., яке постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2015р. було залишено без змін, у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015р. рішення місцевого суду та постанову Львівського апеляційного господарського суду скасовано з підстав, зазначених в ній, справу направлено до Господарського суду Закарпатської області для здійснення нового розгляду.

При цьому, Вищим господарським судом України в даній постанові було визначено при новому розгляді справи перевірити чи може позивач виступати в якості споживача електроенергії стосовно об'єкту "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Також касаційна інстанція вважає за необхідне з'ясувати обставини щодо переліку об'єктів, які підпадали під регулювання умовами запропонованого позивачем договору, на яких правових підставах ці об'єкти відносяться до позивача, звернути увагу на те, чи відноситься об'єкт "ІНФОРМАЦІЯ_1" до належних позивачу об'єктів, встановити, чи відповідають технічні умови приєднання електроустановок позивача умовам договору та фактичним обставинам. З огляду на це, суду вказано на необхідність розглянути питання про залучення особи власника чи балансоутримувача об'єкту "ІНФОРМАЦІЯ_1" до участі у справі, так як предмет спору пов'язаний з питанням енергопостачання, в тому числі, цього об'єкту, що може впливати на права цих осіб. Також даною постановою вказано на необхідність з'ясування відповідних обставин щодо величини потужності, яка визначається виходячи з потужності наявних у позивача як споживача струмоприймачів, відповідності потужності, передбаченої технічними умовами чи технічними характеристиками електромережі споживача потребують спеціальних знань, для правильної оцінки відповідних обставин відповідності запропонованих енергопостачальником технічних умов суду, призначити відповідну судову інженерно-технічну експертизу. При цьому, слід дослідити чи відбулися фактичні зміни предмету договору, зокрема, проектом договору від 26.12.2014 р. встановлено постачання електроенергії потужністю 7 кВт, а договір від 06.07.2007 р. визначав потреби споживача в обсязі 167 кВт.

Також вказано суду на необхідність перевірити та належно відреагувати на твердження позивача про зловживання енергопостачальної організації, примушування позивача нести тягар підключення до його мережі електропостачання іншого споживача, до якого позивач не має відношення, неправомірного нав'язування позивачу у направленому відповідачем проекті договору послуг з обслуговування ним субспоживача, відповідні твердження позивача про завуальовані корупційні схеми, які фактично спрямовані на перерозподіл фінансових потоків пов'язаних з оплатою послуг з енергопостачання для наступного розподілу коштів між учасниками схеми неправомірного приєднання до мережі енергопостачання.

Окрім цього, з метою виключення безпідставного покладення на сторони обов'язків, позбавлених економічного змісту, вказано суду на необхідність встановити коло споживачів, обсяги отриманих кожним із них енергопотужностей для власного споживання.

Ухвалою Господарського суду закарпатської області від 03.06.2015р. справу №907/979/14 було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.06.2015р.

Представники позивача просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. Заперечують з приводу проведення судом відповідної інженерно-технічну експертизи на предмет з'ясування відповідних обставин щодо величини потужності, яка визначається виходячи з потужності наявних у позивача як споживача струмоприймачів, відповідності потужності, передбаченої технічними умовами чи технічними характеристиками електромережі споживача потребують спеціальних знань, для правильної оцінки відповідних обставин відповідності запропонованих енергопостачальником технічних умов суду з огляду на відсутність для цього підстав. Також вказують на небажання оплачувати таку експертизу. Окрім цього, заперечують необхідності залучення до участі у розгляді справи особи власника чи балансоутримувача об'єкту "ІНФОРМАЦІЯ_1". При цьому, наполягають на вирішенні спору по суті та відсутності підстав для відкладення розгляду справи на інший термін.

В обгрунтування своїх доводів вказують на те, що у відповідності до вимог ч.2 ст. 181 Господарського кодексу України 14.04.2014 р. позивачем було надано Хустському РЕМ ПАТ "Закарпаттяобленерго" два примірники проекту договору, підписаного і скріпленого печаткою з боку споживача , який відповідає типовим нормам та чинному законодавству України. Однак, ПАТ "Закарпаттяобленерго" протягом шести місяців з моменту подання оферти не надано ні примірник договору, ні протоколу розбіжностей; також, ПАТ "Закарпаттяобленерго" не прийняло до уваги лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 22.08.2014 р. №7772/26/27-14 про підписання наданого проекту договору або надання протоколу розбіжностей.

Відповідач у відзиві вимоги скарги вважає безпідставними, невмотивованими та необгрунтованими, доводи позивача не доведені належними та допустимими доказами згідно вимог норм ст.ст. 32 -34, 36 ГПК України, вказує на те, що спірні відносини регулюються умовами договору, який повинен відповідати умовам типового договору, між сторонами укладено відповідний договір, натомість вимоги позивача ґрунтуються на проекті договору, який не містить умов, що є для такого договору істотними та обов'язковими. Разом з тим, на виконання вимог суду подав відомості про те, що 16.07.2013р. щодо об'єкта „ІНФОРМАЦІЯ_1" було оформлено відносини щодо постачання електричної енергії з іншим суб'єктом господарювання, а саме ФОП ОСОБА_5 згідно договору №251771. Стверджує, що з підписання між позивачем та відповідачем додаткової угоди від 29.07.2013р. до Договору, відносини між Хустським РЕМ ПАТ „Закарпаттяобленерго" та ФОП ОСОБА_6 щодо постачання електричної енергії на об'єкт „ІНФОРМАЦІЯ_1" потужність 160кВт було припинено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях складені протоколи, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 16.06.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши повноважних представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2007 р. Хустським районом електричних мереж Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія "Закарпаттяобленерго" (Постачальник) та Підприємцем ОСОБА_6 (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №Р06/15-0717, згідно п.1.1. якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 167 кВт., а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до Договору, які є його невід'ємною частиною.

29.07.2013 р. сторонами укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії, згідно якої розділ 1 Договору викладено в наступній редакції: "Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору з дозволеною потужністю 7 кВт., а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до Договору, які є його невід'ємною частиною.

У відповідності до додатку №1.1. Договору об'єктами споживання електричної енергії є готель „ІНФОРМАЦІЯ_2", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, п.1.3. додаткової угоди від 29.07.2013 р. внесено зміни в додаток „Перелік об'єктів споживача, що живляться електроенергією від мереж ПАТ "Закарпаттяобленерго" та викладено в наступній редакції: найменування об'єкту та його адреса дислокації визначено : готель „ІНФОРМАЦІЯ_2", АДРЕСА_2.

Однак, позивач заперечує факт підписання такої додаткової угоди до договору про постачання електричної енергії №Р06/15-0717, оскільки підпис позивача на відповідає його дійсному підпису та не містить відтиску печатки позивача на такій додатковій угоді.

В свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача з цього приводу у встановленому законодавством порядку щодо не укладання такої додаткової угоди, а відтак, подані відповідачем докази щодо укладання між сторонами 29.07.2013р. додаткової угоди до договору про постачання електричної енергії №Р06/15-0717 суд приймає критично.

18.03.2014 р. працівниками Хустського РЕМ проведено технічну перевірку на об'єкті споживача - кафе „ІНФОРМАЦІЯ_2" АДРЕСА_2, за результатами якої уточнено однолінійну схему електропостачання об'єкта, що відображено в акті технічної перевірки №157/2014, який підписано Позивачем та інспектором НРЕ Сабадош В.І.

Відповідно до цього, Відповідач вказує, що ним у зв'язку із змінами однолінійної схеми електропостачання та внесення змін у законодавство у 2010 р., підготовлено проект відповідних змін до Договору №Р06/15-0717 та 27.03.2014 р,. надано його Споживачу, про що свідчить підпис в журналі видачі проектів Договорів.

14.04.2014 р. Позивач надав, а Хустський РЕМ (вх. №00922) прийняв два підписані примірники проекту типового договору на постачання електричної енергії із супровідним листом від 14.04.2014 р., в якому просить переукласти договір №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р. та типовий договір про постачання електричної енергії до готелю „ІНФОРМАЦІЯ_2" у зв'язку із закінченням договору оренди, по об'єкту "ІНФОРМАЦІЯ_1".

12.05.2014 р. Відповідач направив Позивачу лист №113-25/2772, в якому вказано, що проект договору направлений ФОП ОСОБА_6 не може бути розглянутий, оскільки між Хустським РЕМ ПАТ "Закарпаттяобленерго" та ФОП ОСОБА_6 укладений та діє договір про постачання електричної енергії №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р. Також в даному листі Відповідач повторно пропонує розглянути та підписати проект Договору про внесення змін і доповнень від 29.03.2014 р. до договору про постачання електричної енергії №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р.

29.05.2014 р. Позивачем надано Відповідачу відповідь б/н від 27.05.2014 р., в якій Позивачем вказано, що зміни і доповнення до договору №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р. в редакції Відповідача від 20.03.2014 р. містять приєднаний об'єкт "ІНФОРМАЦІЯ_1" і вказаний договір не підписано у встановленому порядку начальником Хустської РЕМ ПАТ "Закарпаттяобленерго" та не скріплений печаткою. Вдруге звертається з вимогою про підписання типового договору про постачання електричної енергії, направленого 14.04.2014 р. у зв'язку з тим, що до існуючого договору №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р. на підставі договору оренди на 11 місяців приєднано об'єкт "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Таким чином, встановлені обставини свідчать, що сторони не дійшли згоди щодо врегулювання відносин з постачання/споживання електричної енергії у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з метою врегулювання спору та юридичного оформлення правовідносин між ним як споживачем електричної енергії та відповідачем як енергопостачальником.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст.179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями; Кабінет Міністрів України, уповноважені Президентом України міністерства, інші центральні органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору зокрема на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів (ч.6 ст.179 Господарського кодексу України). Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч.7 ст.179 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до норм ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до частини п'ятої ст. 633 ЦК України актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов'язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору. Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5., 5.6. та 5.7. Правил користування електричною енергією є істотними та обов'язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Відповідно до абзацу третього пункту 3 цих Правил енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору про користування електричною енергією.

Так, відповідно до положень пункту 2 Правил об'єкт споживача - житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування.

Таким чином, відповідно до законодавства споживач під час укладення договору про користування електричною енергією має надати енергопостачальнику, зокрема, документ, який підтверджує право власності або користування.

У відповідності до п.5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики, від 31.07.1996р., № 28 (далі - Правила № 28), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

В свою чергу, позивачем підтверджено факт належності йому на праві власності нерухомого майна - готель „ІНФОРМАЦІЯ_2" в АДРЕСА_2. Окрім того, відповідачем подано суду докази про те, що 16.07.2013р. щодо об'єкта „ІНФОРМАЦІЯ_1" було оформлено відносини щодо постачання електричної енергії з іншим суб'єктом господарювання, а саме ФОП ОСОБА_5 згідно договору №251771.

Разом з тим, як встановлено судом касаційної інстанції, встановлені судом обставини щодо знаходження сторін спору у договірних відносинах, що регулюються договором про постачання електричної енергії №Р06/15-0717 від 06.07.2007 р. із змінами та доповненнями не може розглядатися як перешкода до укладення договору, який відповідає положенням актів цивільного законодавства з врахуванням дійсних фактичних обставин.

Особа вправі вимагати приведення спірних відносин у відповідність з фактичними обставинами за умови дотримання положень актів цивільного законодавства, враховуючи зміст та суть відносин між сторонами.

Відтак, позовні вимоги про прийняття договору про постачання електричної енергії у редакції позивача підлягають задоволенню.

Пунктом 5.6 Правил № 28 визначено, що невід'ємними частинами договору про постачання електричної енергії є: акт (акти) про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії (точка встановлення, тип, покази на момент укладання договору тощо); схема електропостачання споживача із зазначенням ліній, що живлять електроустановки споживача, і точок їх приєднання; повідомлення про граничні величини споживання електричної потужності та години контролю максимального навантаження енергосистеми тощо.

В даному випадку, враховуючи те, що позивач заперечує з приводу проведення відповідної експертизи для встановлення таких даних, а також те, що відповідачу, як енергопостачальній організації відомі обставини щодо величини потужності, яка визначається виходячи з потужності наявних у позивача як споживача струмоприймачів, відповідності потужності, передбаченої технічними умовами чи технічними характеристиками електромережі споживача, суд вважає за необхідне позовні вимоги про зобов'язання відповідача скласти технічні додатки відповідно до умов договору та надати позивачу також задовольнити.

Відтак, враховуючи публічний характер правовідношення в силу якого відповідач несе обов'язок надавати послуги позивачу на умовах договору, дійсний зміст умов договору, який повинен відповідати вимогам законодавства та встановленому типовому договору, реальність та відповідність умов запропонованого договору дійсним меті та суті відносин, які намагається встановити позивач шляхом примушування відповідача до укладення договору, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення позивача щодо обставин підписання додаткової угоди від 29.07.2013 р. та заяви від 09.07.2013 р. судом оцінено критично з огляду на заперечення позивача щодо укладання та підписання таких документів, окрім того, з листування сторін протягом 2014 року відповідачем не здійснюється посилання на укладання такої угоди, тощо.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов'язати публічне акціонерне товариство „Закарпаттяобленерго", м. Ужгород укласти з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, м. Хуст договір про постачання електричної енергії на умовах, викладених в проекті договору від 14.04.2014р., а також скласти технічні додатки відповідно до умов договору та надати їх позивачу.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства „Закарпаттяобленерго" (89412, с. Оноківці, вул. Головна, 57 Ужгородського району, ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (90400, АДРЕСА_2, ідент. НОМЕР_1) суму 1218грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 24.06.2015р.

Суддя О.Ф. Ремецькі