РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015Справа №910/6275/15-г

За позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до: приватного акціонерного товариства "Укрзахіденерго"

про: стягнення 167 285,37 грн

та

за зустрічним позовом: приватного акціонерного товариства "Укрзахіденерго"

до: державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про: стягнення 986 497,12 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача за первісним позовом: Клименко Н.С., Найденко І.О.

від відповідача за первісним позовом: Гвоздевич О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом розглядається справа № 910/6275/15-г за первісним позовом державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до приватного акціонерного товариства "Укрзахіденерго" про стягнення 167 285,37 грн та за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства "Укрзахіденерго" до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 986 497,12 грн. шляхом зарахування вимог.

Первісні позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем за первісним позовом прострочено строк поставки продукції за Договором поставки №53-129-01-14-00178 від 25.06.2014 року, в зв'язку з чим позивачем за первісним позовом на підставі п.7.2. Договору нараховано пеню в розмірі 167 285,37 грн.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача за зустрічним позовом існує заборгованість за поставлений товар в розмірі 986 497,12 грн, з яких 857 012,00 грн - сума основного боргу, 119 553,17 грн - інфляційні втрати, 9 931,95 грн - 3 % річних.

14.04.2015 року від відповідача за зустрічним позовом надійшло клопотання про зменшення штрафних санкцій.

20.05.2015 року від позивача за первісним позовом надійшли заперечення проти клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Представником ПрАТ «Укрзахіденерго» заявлено клопотання про витребування у ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» доказів, а саме положення про структурні підрозділи «Атомкомплект» та «Южно-Українська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», довіреності на директорів зазначених відокремлених підрозділів та інформацію щодо отримання листа №0813/2 від 13.08.2014 року щодо перенесення строків поставки обладнання, в зв'язку з необхідністю встановлення обставин, які свідчать про внесення змін до договору щодо продовження строків поставки обладнання.

В матеріалах справи наявне Положення про відокремлений підрозділ «Атомкомплект» державного підприємств «Нацональна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», затверджене ДП «НАЕК «Енергоатом» та письмова заява ДП «НАЕК «Енергоатом» про відсутність дозволу на погодження внесення змін до договору поставки.

В судових засіданнях 07.04.2015 року, 14.04.2015р., 20.05.2015р. оголошувалися перерви.

В судовому засіданні 09.06.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2014 року між державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (покупець) та приватним підприємством «Укрзахіденерго» укладено Договір поставки від 25.06.2014 № 53-129-01-14-00178 (далі - Договір).

Згідно із п. 1.1 Договору, постачальник зобов'язався в порядку і на умовах, визначених Договором, поставити обладнання газового пожежогасіння виробництва ВАТ «Приборний завод «Тензор», РФ, для ВП «Южно-Українська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», а покупець зобов'язався в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити продукцію.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що найменування, одиниця виміру і загальна кількість Продукції, її номенклатура та ціна зазначені в Специфікації (далі - Специфікації), які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно із п. 5.1 Договору, строк поставки Продукції зазначені в Специфікаціях №1,2 (серпень 2014).

Відповідно до п. 3.1 Договору, сума Договору складає 7 965 972 грн. 00 коп. втому числі ПДВ - 1 327 662,00 грн.

Згідно із п. 5.2 Договору, поставка продукції згідно Специфікації здійснюється автотранспортом Постачальника на умовах DDР - склад ЮУВ ВП «Складське господарство»: 55 000, Україна, м.Южноукраїнськ, Миколаївська обл. згідно Інкотермс 2000.

Відповідно до п.5.4. Договору датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, що підтверджує надходження продукції на склад Вантажоодержувача.

Судом встановлено, що 22.09.2014 року відповідачем за первісним позовом поставлено позивачу товар на суму 7 965 972,00 грн, що підтверджується видатковими накладними №РН-9-22002 від 22.09.2014 року на суму 6 408 960,00 грн та №РН-9-22001 від 22.09.2014 року на суму 1 557 012,00 грн.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ч.2 ст.269 ГК України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно Специфікацій №1 та №2 до Договору строк поставки серпень 2014 року.

Положеннями п. 7.2 Договору передбачено, що за порушення строків поставки Продукції Постачальник зобов'язаний сплатити Покупцю пеню у розмірі 0,1 % вартості непоставленої в строк продукції за кожний день прострочення, але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої продукції.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

З огляду на те, що товар мав бути поставлений у серпні 2014 року, а відповідно до видаткової накладної від 22.09.2014 № РН-9-22002 та №РН-9-22001 від 22.09.2014 року поставлено у вересні 2014 року, мало місце прострочення строків поставки продукції, передбачених Договором, в зв'язку з чим позивачем за первісним позовом нараховано пеню в розмірі 167 285,37 грн. за період з 01.09.2014 року по 22.09.2014 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

За приписами статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту вищенаведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

Обґрунтовуючи заяву про зменшення пені відповідач за первісним позовом посилається на те, що листом №0813/2 від 13.08.2014 року він звертався до позивача за первісним позовом про перенесення строків поставки обладнання та між сторонами було досягнута згода щодо перенесення строків поставки обладнання, а також на наявність заборгованості за одержану продукцію.

Договір поставки від 25.06.2014 № 53-129-01-14-00178 укладено між державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (покупець) та приватним підприємством «Укрзахіденерго», в той час як відокремлений підрозділ «Южно-Українська атомна електрична станція» та відокремлений підрозділ «Атомкомплект» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Положення про відокремлений підрозділ «Атомкомплект» державного підприємств «Нацональна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», затверджене ДП «НАЕК «Енергоатом», не є юридичними особами. Доказів на підтвердження надання ДП «НАЕК «Енергоатом» керівникам структурних підрозділів права на внесення змін до договорів позивачем за первісним позовом суду не надано.

Позивач за первісним позовом заперечує наявність повноважень у заступника генерального директора з забезпечення виробництва відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Івановського О.В. щодо перенесення строків поставки обладнання.

З матеріалів справи вбачається, що листом №0813/2 від 13.08.2014 року відповідач за первісним позовом звертався до відокремлених підрозділів «Южно-Українська атомна електрична станція» та «Атомкомплект» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», яким постачалося обладнання за умовами Договору, щодо надання дозволу здійснити постачання обладнання газового пожежегасіння в термін до 20.09.2014 року в зв'язку з великим завантаженням виробництва, наявними в країні складностями по залученню кредитних коштів.

Як вбачається зі Специфікацій №1 та №2 до Договору постачання обладнання здійснювалось ВП «Южно-Українська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на склад ЮУВ ВП «Складське господарство» (м.Южноукраїнськ, Миколаївська обл.).

Згідно з видатковими накладними від 22.09.2014 р за № РН-9-22001 і № РН-9-22002 та актами приймання-передачі від 02.10.2014 р № 1 04-139 і від 20.10.2014 р. № 2 04-146, вантажоодержувачем обладнання вказано ВП «Южно-Українська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», покупцем - ВП «Атомкомплект» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Листом №07/12866 від 19.09.2014 року, направленим за підписом Івановського О.В., заступника генерального директора з забезпечення виробництва відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», було погоджено поставку обладнання в термін до 20.09.2014 року.

На час розгляду справи судом у Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» існує заборгованість перед ПП «Укрзахіденерго» за поставлене обладнання в розмірі 857 012,00 грн., що не заперечувалося сторонами.

Приймаючи до уваги незначний термін прострочення поставки обладнання, відсутність доказів понесення позивачем збитків внаслідок прострочення поставки відповідачем обладнання на 21 день, враховуючи наявність звернення ПП «Укрзахіденерго» з проханням щодо перенесення строків поставки обладнання та наявність заборгованості по оплаті поставленого обладнання, суд дійшов висновку про можливість зменшення нарахованої позивачем пені до 83 642,69 грн.

Щодо зустрічного позову про стягнення заборгованості за поставлений товар суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, за договором поставки позивач за зустрічним позовом поставив відповідачу за зустрічним позовом товар, а саме обладнання газового пожежогасіння у кількості 674 штук на суму 7 965 972,00 грн, що підтверджується видатковими накладними

від 22.09.2014 р за № РН-9-22001 і № РН-9-22002 та актами приймання-передачі від 02.10.2014 р № 1 04-139 і від 20.10.2014 р. № 2 04-146.

Згідно з п. 4.2 Договору поставки відповідач оплачує товар протягом 30 робочих днів після підписання Сторонами акту приймання-передачі Продукції.

Таким чином, товар на суму 6 408 960,00 грн, переданий на підставі акту приймання-передачі №04-139 від 02.10.2014 року, мав бути оплачений, з врахуванням п. 4.2 Договору, в термін до 14.11.2014 року.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що відповідачем за зустрічним позовом в повному обсязі не оплачено поставлений позивачем за зустрічним позовом товар, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 857 012,00 грн. Наявність заборгованості не заперечується зі сторони відповідача за зустрічним позовом.

Вимога позивача за зустрічним позовом від 03.03.2015 р. № 03/03-1 про сплату боргу за договором поставки у зв'язку з невиконанням зобов'язань по оплаті товару залишилася без відповіді.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У зв'язку з тим, що відповідачем за зустрічним позовом не надано суду доказів оплати заборгованості за Договором в повному обсязі, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача за зустрічним позовом заборгованості в розмірі 857 012,00 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 3 % річних в розмірі 9 931,95 грн та 119 553,17 грн - інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3 % річних з суми боргу 857 012,00 грн за період з 14.11.2014 року по 03.04.2015 року, в зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 9 931,95 грн.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з листопада 2014 року по квітень 2015 рок, в зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі заявленому позивачем за зустрічним позовом, а саме 119 553,17 грн.

Вимоги ПП «Укрзахіденерго» про проведення в порядку ст.601 ЦК України зарахування позовних вимог за первісним позовом та зустрічним позовом під час розгляду справи в господарському суді задоволенню не підлягають, оскільки ст.601 ЦК України визначає порядок припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог між сторонами, при цьому судове рішення не є підставою для припинення зобов'язання.

У відповідності до положень п.9.2. Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» №6 від 23.03.2012 року якщо спір розглядається судом відносно кількох відповідачів у рішенні має бути зазначено яким чином вирішено спір щодо кожного з них.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Укрзахіденерго" (79032, м.Львів, вул.Джорджа Вашингтона, б.8, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул.Назарівська, буд.3, ) пеню в розмірі 83 642 (вісімдесят три тисячі шістсот сорок дві) грн 69 коп та 3 345 (три тисячі триста сорок п'ять) грн 71 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. Зустрічний позов приватного акціонерного товариства "Укрзахіденерго" задовольнити частково.

4. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул.Назарівська, буд.3, ) на користь приватного акціонерного товариства "Укрзахіденерго" (79032, м.Львів, вул.Джорджа Вашингтона, б.8, ) 857 012 (вісімсот п'ятдесят сім тисяч дванадцять) грн 00 коп - суми основного боргу, 119 553 (сто дев'ятнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн 17 коп - інфляційних втрат, 9 931 (дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять одну) грн 95 коп - 3 % річних та 19 729 (дев'ятнадцять тисяч сімсот двадцять дев'ять) грн 94 коп - витрат по сплаті судового збору.

5. В задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог - відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повне рішення складено: 30.06.2015р.