РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015Справа №910/12934/15
за позовом: товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі- Страхування"

до: публічного акціонерного товариства "Страхова компанія «Країна»

про стягнення 10 154,10 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники

від позивача Ємельянова М.В. (дов.№31/12-14_Є від 31.12.14); Кузьменко Х.В.(дов.№29/05-15_К від 29.05.15);
від відповідачаЯстреб Т.І. (дов.№ 154 від 09.02.15);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Господарським судом розглядається справа за позовом товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" про стягнення 10 154, 10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем на підставі договору добровільного авто страхування АС № 005185 від 01.06.2011 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля, «TOYOTA» державний реєстраційний номер ВТ9430АІ. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Херсон від 21.02.2012 року винним в даній ДТП визнано водія транспортного засобу «ВАЗ 21104», реєстраційний номер ВТ1333АС Купріянової Т.А., цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем на підставі полісу серії АА2898132. Таким чином до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, оскільки цивільно-правова відповідальність винного в даній ДТП водія застрахована в ПАТ "Страхова компанія «Країна».

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з позовом до суду, оскільки ДТП мало місце 23.01.2012 року, а також вказує, що позивачем не додано до позовної заяви доказів звернення до страховика з повідомленням про настання страхового випадку, а відтак несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

У судовому засіданні 09.06.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2011 року між товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі- Страхування" (страховик) та Сотніковою Е.Є. (страхувальник) укладено Договір добровільного автострахування наземних транспортних засобів АС № 005185 від 01.06.2011 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «TOYOTA», державний реєстраційний номер ВТ9430АІ.

23.01.2012 року в м. Херсон по вул. Комарова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автомобіля «TOYOTA», державний реєстраційний номер ВТ9430АІ, під керуванням Сотнікова Е.Є.. та транспортного засобу «ВАЗ 21104», реєстраційний номер ВТ1333АС, що належить Богдан Андрей Дмитревич, під керуванням Купріянової Т.А. що підтверджується постановою Дніпровського районного суду міста Херсон від 21.02.2012 року, якою Купріянову Т.А., визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рахунку № ВДиС-0026378 від 30.09.2014 року, складеного ТОВ «ВіДі Автострада», вартість ремонтних робіт транспортного засобу «TOYOTA», державний реєстраційний номер ВТ9430АІ склала 10 664, 10грн.

Страховим актом № КР-008926 від 17.11.2014 року пошкодження наземного транспортного засобу «TOYOTA», державний реєстраційний номер ВТ9430АІ визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати в якості страхового відшкодування 10 664,10 грн.

Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які

надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

З огляду на те, що п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоду про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, платіжним дорученням №3458 від 24.11.2014р. згідно страхового акту № КР-008926 від 17.11.2014 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10 664,10 грн. на рахунок ТОВ «ВіДі Автострада».

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Матеріалами справи та поясненнями сторін підтверджується, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер ВТ1333АС застрахована відповідачем згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АА2898132, франшиза - 510.00 грн.

У зв'язку з тим, що цивільно-правову відповідальність осіб, які на законній підставі користуються автомобілем марки «ВАЗ 21104», реєстраційний номер ВТ1333АС застраховано відповідачем на підставі полісу АА2898132, позивач здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику, то саме відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу в межах ліміту відповідальності.

Відповідачем доказів сплати позивачу страхового відшкодування суду не надано.

Відповідно до ч. 2 п. 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких підстав, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи суму грошових коштів у розмірі 10 154,10 грн (10 664,10 грн - 510 грн).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 10 154,10 грн. підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо задоволення позовних вимог, в зв'язку з пропущенням строку позовної давності судом до уваги не береться, оскільки відповідно до ч.6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання, а саме виплати позивачем страхувальнику страхового відшкодування. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справі №910/177/14.

Посилання відповідача на те, що позивачем не додано до позовної заяви доказів звернення до страховика з повідомленням про настання страхового випадку не є тією обставиною, що може бути підставою для відмови у виплаті регресної вимоги, оскільки стосується лише взаємовідносин самого страхувальника і страховика.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Страхова компанія «Країна» (04176, м.Київ, вул.Електриків, 29А, ) на користь товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі- Страхування" (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд.56, ) 10 154 (десять тисяч сто п'ятдесят чотири ) грн 10 коп - суми боргу та 1827 (тисячу вісімсот двадцять сім) грн 00 коп - витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повне рішення складено: 30.06.2015 року