ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Справа № 925/888/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представників: позивача: Купчинський Д.І. - за довіреністю, відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик"

до фізичної особи-підприємця Хіврич Віри Володимирівни

про стягнення 36 640 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 36 640 грн., зокрема 22 366 грн. 44 коп. основного боргу за поставлений товар відповідно до договору поставки № 2226 від 20.10.2014, 3 605 грн. 26 коп. пені, 1 565 грн. 66 коп. штрафу, 7 619 грн. 09 коп. інфляційних втрат, 1 483 грн. 55 коп. плати за користування чужими грошовими коштами по 12.05.2015.

Письмовим запереченням проти позову про стягнення боргу та штрафних санкцій, поданим до суду 08.06.2015, відповідач просила розглянути справу без її участі та повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що вважає позовні вимоги незаконними, безпідставними та необґрунтованими з таких підстав: обов'язок по доказуванню здійснення поставки та факту отримання товару покладено на позивача; 10.03.2015 позивач звернувся до відповідача з претензією № 21-юр, в якій визнчив борг відповідача на суму 22366,44 грн. Відповідач надіслала відповідь на вказану претензію та повідомила позивачу, що лаундж бар "ОПІУМ" припинив свою діяльність і всі борги перед кредиторами будуть виплачуватись за рахунок реалізації майна. Однак в процесі припинення діяльності встановлено, що зазначені як в претензії, так і в позовній заяві товари відповідач або інша уповноважена нею особа не отримували, жодна накладна, надана позивачем, не засвідчена особистим підписом відповідача або підписом уповноваженої відповідачем особи, тому відсутні підстави вважати, що відповідач отримала у власність зазначені позивачем алкогольні напої.

Ухвалою суду від 09.06.2015 відкладено розгляд справи на 23.06.2015 в зв'язку із задоволенням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для подання додаткових доказів у справу.

У поясненні на письмове заперечення відповідача проти позову, поданому до суду 23.06.2015, позивач повністю заперечив проти доводів відповідача з огляду на те, що підтвердженням передачі товару відповідачу є підписаний нею особисто акт звірки розрахунків, в якому названі в тому числі не оплачені видаткові накладні з вивіреним сальдо на користь позивача у розмірі 22 366,44 грн., а також інші накладні, які фактично оплачені та підписані особами, що не вказані у додатку "Матеріально - відповідальні особи", проте їх прізвища фігурують також в неоплачуваних, тобто не визнаних відповідачем накладних. Відповідач своїми діями визнала наявність боргу перед позивачем саме по вказаних у позові накладних.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов у заявленій сумі з підстав, викладених у ньому та поясненні, заперечив проти доводів відповідача, викладених у письмовому запереченні, просив позов задовольнити повністю та прийняти рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 23.06.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення і доводи представника позивача, суд встановив таке.

20 жовтня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (Постачальник за договором, позивач у справі) та фізична особа-підприємець Хіврич Віра Володимирівна (Покупець за договором, відповідач у справі) уклали договір поставки № 2226, далі - Договір, за умовами якого Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця алкогольні напої (за Договором - Товар), а Покупець зобов'язався прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 6.1. Договору розрахунки за товар здійснюються Покупцем протягом 14 календарних днів з дня отримання товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника або в іншому узгодженими сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю сторін - шляхом попередньої оплати.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у випадку порушення Покупцем строків оплати вартості одержаного від Постачальника товару Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення Покупцем строків оплати вартості одержаного від Постачальника товару більше, ніж на 30 календарних днів, Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі сім відсотків від суми боргу.

Згідно пункту 9.2 Договору у випадку порушення Покупцем строків оплати отриманого від Постачальника товару Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику 20 % річних від суми боргу за користування чужими коштами.

За доводами позивача з моменту укладення з відповідачкою Договору він поставляв їй Товар по накладних, перелік яких вказаний у акті звірки взаєморозрахунків за період з 01.11.2014 по 03.03.2015, частина з яких відповідачкою оплачена, однак, не оплаченими залишилися наступні накладні, по яких відповідачці було передано Товар відповідно до Договору № 2226 від 20.10.2014: № 44706 від 25.11.2014 на суму 1080,06 грн.; № 45641 від 02.12.2014 на суму 635,40 грн., № 46128 від 06.12.2014 на суму 1087,56 грн., № 46258 від 09.12.2014 на суму 1822,02 грн., № 46881 від 13.12.2014 на суму 1061,04 грн., № 47221 від 16.12.2014 на суму 2227,50 грн., № 47849 від 19.12.2014 на суму 723,12 грн., № 47865 від 19.12.2014 на суму 904,86 грн., № 48238 від 23.12.2014 на суму 1517,82 грн., № 48685 від 25.12.2014 на суму 1279,86 грн., № 49394 від 30.12.2014 на суму 985,92 грн., № 49677 від 31.12.2014 на суму 749,40 грн., № 9 від 03.01.2015 на суму 680,52 грн., № 124 від 06.01.2015 на суму 2231,70 грн., № 407 від 09.01.2015 на суму 1628,94 грн., № 848 від 14.01.2015 на суму 2201,04 грн., № 851 від 14.01.2015 на суму 2 434,74 грн., а всього неоплаченими є накладні на загальну суму 22 366,44 грн.

Оскільки відповідач не оплатила вартість отриманих алкогольних напоїв у встановлений в Договорі строк, 10 березня 2015 року позивач надіслав відповідачу претензію за вих. № 21-юр з вимогою сплатити в 10-денний термін борг по названих накладних в сумі 22 366,44 грн. У відповідь на цю претензію відповідач надіслала позивачу лист з повідомленням, що у неї відсутня можливість виплатити вказані у претензії кошти та пропонувала позивачу відшкодувати вказані кошти за рахунок її майна та майна, придбаного в результаті діяльності лаундж бару "ОПІУМ".

У зв'язку з несплатою відповідачкою заборгованості за отриманий Товар позивач пред'явив вимогу про стягнення вказаної суми боргу та нарахованих на неї сум відповідно до умов Договору.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення, з огляду на таке.

Договір поставки № 2226 від 20 жовтня 2014 року, на підставі якого виникли зобов'язання сторін, за своєю правовою природою є господарським договором поставки.

Вказаний Договір містить всі істотні умови для договорів даного виду, спору щодо дійсності договору між сторонами немає, факт укладення Договору підтверджений відповідачкою у відповіді на претензію позивача (а. с. 30).

Згідно статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Загальні положення поставки врегульовані параграфом 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписом частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач поставляв відповідно до Договору по видаткових накладних, а відповідач отримувала алкогольні напої та оплачувала їх, однак, оплатила не увесь Товар, поставлений позивачем. Вказане підтверджується підписаним особисто відповідачкою Актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.11.2014 по 03.03.2015, у якому названі дати поставки, номери накладних та суми поставки Товару та дати і суми оплати. Залишок заборгованості відповідача за даними цього Акту складає 22 366,44 грн. Оригінал Акту оглянутий судом у судовому засіданні 09.06.2015. Названа сума заборгованості підтверджена відповідачкою також у відповіді на претензію позивача, в якій вона пояснила про відсутність можливості виплатити вказані у претензії кошти та пропонувала звернутись до суду з метою відшкодування вказаних коштів за рахунок її майна та майна придбаного в результаті діяльності лаундж бару "ОПІУМ".

Обов'язки відповідача щодо оплати товару та строку його проведення визначені в пункті 6.1. Договору, відповідно до якого розрахунки за товар здійснюються Покупцем протягом 14 календарних днів з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника або в іншому узгодженими сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю сторін - шляхом попередньої оплати.

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач не розрахувався за поставлений товар протягом строку, встановленого в Договорі, сума заборгованості підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 22 366,44 грн. боргу підлягає задоволенню.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка відповідно до статті 546 ЦК України є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання.

За приписом частини 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у випадку порушення Покупцем строків оплати вартості одержаного від Постачальника товару, Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення Покупцем строків оплати вартості одержаного від Постачальника товару більше, ніж на 30 календарних днів, Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі сім відсотків від суми боргу.

Вимога позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу за порушення відповідачем строків розрахунку за отримані алкогольні напої є правомірною та основаною на умовах Договору, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача 3 605 грн. 26 коп. пені за прострочення сплати коштів по 12.05.2015, що розрахована окремо на кожну суму поставки, та 1 565 грн. 66 коп. штрафу. Розрахунок пені та штрафу виконано вірно.

Згідно статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що у випадку порушення Покупцем строків оплати отриманого від Постачальника товару, Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику 20 % річних від суми боргу за користування чужими коштами.

Розрахунок 20 % процентів річних та інфляційних втрат виконаний позивачем вірно, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача 7 619 грн. 09 коп. інфляційних втрат та 1 483 грн. 55 коп. 20 % річних за прострочення розрахунку по 12.05.2015.

Відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростувала та не довела суду належними і допустимими доказами виконання нею своїх зобов'язань за Договором від 20.10.2014 чи відсутність її вини у невиконанні взятого на себе зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару у строк, встановлений Договором. Доводи відповідачки у письмовому запереченні про те, що нею не отримувався Товар по вказаних у позові накладних, суд вважає такими, що не відповідають матеріалам справи. Відповідачка не пояснила, чому вона підписала акт звірки взаєморозрахунків, в якому перелічені всі названі у позовній заяві накладні, та чому вона підтвердила вказану суму боргу у відповіді на претензію. Той факт, що накладні підписані іншими особами, ніж вказані у додатку до Договору, в сукупності з іншими доказами не може спростовувати факт отримання Товару працівниками відповідачки та наявності неоплаченого боргу за нього, підтвердженого нею. Тим більше, що із додатково наданих позивачем накладних вбачається, що ряд накладних підписаний працівниками із тими ж прізвищами, які вказані у неоплачених накладних. Відповідачем не подано суду доказів повідомлення позивачу про звільнення працівників з такими прізвищами чи інше.

З огляду на викладені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у заявленій позивачем сумі.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 1 827 грн.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Хіврич Віри Володимирівни (м. Черкаси, вул. Орджонікідзе, буд. 70, к. 909, 910, реєстраційний номер облікової картки платника податків ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "Баядера Логістик" (18029, м. Черкаси, вул. Академіка Корольова, 7, ідентифікаційний код 35871504) - 22 366 грн. 44 коп. (двадцять дві тисячі триста шістдесят шість гривень 44 копійки) основного боргу, 3 605 грн. 26 коп. (три тисячі шістсот п'ять гривень 26 копійок) пені, 7 619 грн. 09 коп. (сім тисяч шістсот дев'ятнадцять гривень 09 копійок) інфляційних втрат, 1 483 грн. 55 коп. (тисячу чотириста вісімдесят три гривні 55 копійок) плати за користування чужими грошовими коштами, 1 565 грн. 66 коп. (тисячу п'ятсот шістдесят п'ять гривень 66 копійок) штрафу, 1 827 грн. (тисячу вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 30.06.2015 (перший робочий день після вихідних).

Суддя А.Д. Пащенко