ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.2015 р. Справа№ 914/4400/14

За поданням старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, м. Львів,

про розяснення рішення суду від 27.01.2015 р.

у справі за позовом: Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про: зобов'язання здійснити демонтаж тимчасової споруди.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: не зявився,

від відповідача: не зявився,

від ДВС: ОСОБА_2

Рішенням господарського суду Львівської області від 27.01.2015 р. (суддя Козак І.Б.) у справі №914/4400/14 позов Сихівської РА ЛМР задоволено повністю: зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 здійснити демонтаж належних їй зблокованих павільйонів площею 56 м. кв. на просп. Червоної Калини, 109 у м. Львові; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради 1218,00 грн. судового збору. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 р. рішення суду І інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

02.06.2015 р. на адресу господарського суду Львівської області надійшло подання старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про розяснення рішення суду від 27.01.2015 р. та встановлення способу і порядку виконання цього рішення.

Згідно проведеного автоматизованого розподілу від 02.06.2015 р. заяву передано для розгляду судді Яворському Б.І.

Ухвалою суду від 05.06.2015 р. відмовлено у прийнятті подання в частині встановлення способу і порядку виконання рішення суду, а в частині розяснення рішення суду призначено до розгляду на 15.06.2015 р.

Ухвалою суду від 15.06.2015р. за клопотанням представника ДВС строк розгляду справи було продовжено; розгляд справи відкладено на 24.06.2015р.

У судове засідання 24.06.2015 р. представник заявника (ДВС) зявився, підтримав подання, зазначивши, що під час примусового виконання рішення суду встановлено, що приміщення боржнику не належить. На підтвердження зазначених обставин державним виконавцем було складено Акт від 19.05.2015 р., у якому вказано наступне: «При примусовому виконанні рішення за адресою: м. Львів, просп. Червоної Калини, 109, встановлено, що у приміщенні, яке підлягає демонтажу, здійснює діяльність ФОП ОСОБА_3, який орендує дане приміщення в ПП «Івзо-плюс». Директора ПП «Івзо-плюс» зобовязано звільнити приміщення від майна в строк до 22.05.2015 р.»

У судові засідання 15.06.2015 р. та 23.06.2015р. представники позивача (стягувача) та відповідача (боржника) не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, вимог ухвал суду не виконали, письмових пояснень не подали.

Оскільки згідно ст.89 ГПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про розяснення рішення суду, суд розглянув заяву державного виконавця за відсутності представників сторін.

При винесенні ухвали суд керувався наступним.

Відповідно до частини першої статті 89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Роз`яснюючи рішення, господарський суд не вправі змінювати зміст рішення, тобто не має права змінювати відомостей, викладених у рішенні відповідно до вимог статті 84 ГПК України.

Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення. Роз'яснено може бути лише таке судове рішення, яке набрало законної сили та не змінене й не скасоване на момент звернення про його роз'яснення (пункт 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012р. «Про судове рішення»).

З огляду на зазначене, при розгляді питання про розяснення рішення суд не дає оцінку поданим представником ДВС документам (договору від 17.06.2015р. про право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд, договору купівлі-продажу МАФу від 02.09.2013р., накладної від 02.09.2013р., зверненню ПП «Ізов-плюс» від 21.05.2015р. та ін.).

При прийнятті рішення про задоволення позову судом було встановлено, що позивачем доведено незаконність розміщення належних ФОП ОСОБА_1 зблокованих павільйонів площею 56 кв.м. на пр.Червоної Калини, 109 у м.Львові.

Обєктом демонтажу відповідно до рішення суду від 27.01.2015 р. у справі №914/4400/14 є зблоковані павільйони площею 56 м.кв. на просп. Червоної Калини, 109 у м. Львові. Рішення суду набрало законної сили та обовязкове до виконання. Обовязковість рішень суду, які набрали законної сили, є основною засадою судочинства (ст.129 Конституції України, ст.115 ГПК України), порушення якої має наслідком притягнення винних осіб до юридичної відповідальності.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом (ч.1 та 2 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Сторони ж, якщо вважають, що їх права порушуються на стадії виконання рішення суду, вправі оскаржити дії чи бездіяльність органів ДВС згідно ст.121-2 ГПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.86,89 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

розяснити п.2 резолютивної частини рішення господарського суду Львівської області від 27.01.2015 р. наступним чином: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (79073, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зобовязана здійснити демонтаж належних їй зблокованих павільйонів площею 56 м. кв. на просп. Червоної Калини, 109 у м. Львові.

Суддя Яворський Б.І.