ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

18 червня 2015 р. Справа № 902/568/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді Колбасова Ф.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50)

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентиф.номер НОМЕР_1 (23233, АДРЕСА_1

про стягнення 22551,62 грн.

при секретарі судового засідання Здорик Я.С.

представники сторін:

позивача: Молодецький О.С. - довіреність №1472-К-О від 03.04.15;

відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором №б/н від 26.10.2011 в розмірі 26758,77 грн, з яких: 13015,84 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 11150,03 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 2592,90 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Ухвалою суду від 23.04.2015 року за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/568/15 та призначено її до розгляду на 14.05.2015 року.

З огляду на неявку в судове засідання представників сторін та неподання сторонами витребуваних доказів, ухвалою суду від 14.05.2015 року розгляд справи відкладено на 02.06.2015 року.

У зв'язку з перебуванням судді Колбасова Ф.Ф. на лікарняному, розгляд справи, на визначену судом дату, не відбувся.

Ухвалою суду від 03.06.2015 року справу призначено до розгляду на 18.06.2015 року.

В судовому засіданні 18.06.2015 року представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині пені до 6942,88 грн. за період з 14.06.2014 по 02.04.2015.

Дана заява прийнята судом до розгляду, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Відповідач в судове засідання 18.06.2015 року повторно не з'явився, документів витребуваних ухвалами суду не надав, причин неявки та неподання доказів не повідомив. Хоча про час, місце та день розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином ухвалою суду від 03.06.2015 року, отримання якої останнім стверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 140.

Беручи до уваги приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши подані документи і матеріали, а також оглянувши матеріали справи №902/1114/14, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 02.09.14 у справі № 902/1114/14, яке набуло чинності 16.09.2014 року, стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" заборгованість, станом на 13.06.2014 року, по договору банківського обслуговування № б/н від 26.10.2011 року, а саме: 28810,27 грн. заборгованості по кредиту; 6865,31 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом; 1871,46 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 1321,72 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

16.09.2014 року на виконання вказаного рішення видано судовий наказ. Станом на 02.04.2015 року рішення Господарського суду Вінницької області відповідачем не виконується, на р/р позивача кошти не перераховані, що стверджується наявними в матеріалах справи виписками по особовому рахунку відповідача та розрахунком боргу.

За наслідками розгляду Господарським судом Вінницької області справи №902/1114/14 встановлено наступні обставини.

Між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 була підписана заява про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки від 26.10.2011 року, згідно якої відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі умов), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 26.10.2011 року (далі договір).

Відповідно до договору № б/н від 26.10.2011 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт банк, Інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших), що визначено та врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтисків печатки", банк при наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів в рамках ліміту, в розмірах якого банк оповіщає клієнта на свій розсуд або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, змінення ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки, користування кредитним лімітом регламентується умовами та правилами надання банківських послуг та тарифів банка, розміщених в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з цією анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування.

У п.1 "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтисків печатки" зазначено, що клієнт підписавши цю заяву, погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з умовами та правилами обслуговування по розрахунковим картам (розташованих на сайті банку www.privatbank.ua та http://client-bank.privatbank.ua), тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підпису та відтиску печатки складають договір банківського обслуговування. Своїм підписом клієнт приєднується та зобов'язується виконувати умови, викладені в умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих угод або додаткових угод до договору, так і шляхом обміну інформацією відносно банківського обслуговування з клієнтом через web-сайти банку www.privatbank.ua та http://client-bank.privatbank.ua чи інший Інтернет SMS-ресурс, зазначений банком.

Згідно розділу 1 правил, розміщених на web-сайті банку http://www.privatbank.ua, ці правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Приватбанку.

Розділом 3.18. умов - передбачено надання послуги щодо встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок корпоративного клієнта.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" - електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису ( печатки).

Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Згідно п. 3.18.1.1. умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає в проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Згідно п. 3.18.1.8. умов - проведення платежів клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком на протязі одного року с моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" або в формі "Заяви про відкриття поточного рахунку і картки зі зразками підписів та відтисків печатки", або в формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або в формі обміну інформацією, або в будь-якій іншій формі. При порушенні Клієнтом будь-якого із обов'язків, передбачених "Умовами і правилами надання банківських послуг", Банк на власний розсуд, має право змінити умови кредитування, встановити інший строк повернення кредиту. При належному використанні Клієнтом обов'язків, передбачених "Умов і правил надання банківських послуг", проведення платежів Клієнта в порядку обслуговування Ліміту може бути продовжено Банком на той же строк.

Відповідно до п. 3.18.6.1 умов зазначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до " Умов та правил надання банківських послуг" ( бо у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт - банк/ Інтернет клієнт банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь - якій іншій формі) та / або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Відповідно до п. 3.18.1.11. умов встановлено період безперервного користування кредитним лімітом - не більше 35 днів (Періодом безперервного користування кредитним лімітом є період часу, на протязі якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку).

Відповідно до п.п. 3.18.2.2.2., 3.18.2.2.3. та 3.18.2.2.5. умов - клієнт зобов'язується проводити погашення кредитного ліміту не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитним лімітом, сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом та повністю повернути кредит в строки, передбачені Правилами.

Згідно п.п. 3.18.4.1.1., 3.18.4.1.2. та 3.18.4.1.3. умов - нарахування відсотків проводиться наступним чином: за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуління. У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

Згідно п. 3.18.4.4. умов - клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту (щомісячна комісія) відповідно до п.п. 3.18.1.6., 3.18.2.3.2., 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Клієнт доручає Банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Згідно п. 3.18.4.1.3. умов, при порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку поверненні кредиту, передбаченого умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням" кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.18.4.1.4. умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до умов - банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого умовами, змінити умови кредитування-вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

В порушення зазначених умов договору банківського обслуговування №б/н від 26.10.2011 року, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав та не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості стягнутої рішенням суду від 02.09.2014 року у справі № 902/1114/14, в тому рахунку і тіла кредиту.

27.03.2015 року позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №11026VIV7S1BB від 24.03.2015 року з вимогою сплатити заборгованість за договором банківського обслуговування № б/н від 26.10.2011 року, однак вказана вимога була залишена відповідачем без задоволення.

У зв'язку непогашенням відповідачем заборгованості по тілу кредиту, станом на 02.04.2015 року, позивачем нараховано відповідачу за період з 14.06.2014 року (оскільки 13.06.2014 року - кінцева дата нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії стягнутих рішенням суду у справі № 902/1114/14) по 02.04.2015 року відсотки за користування кредитом в розмірі 13015,84 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 6942,88 грн. та комісію за користування кредитом в розмірі 2592,90 грн.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з приписами частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Вінницької області від 02.09.2014 року у справі N 902/1114/14 з відповідача на користь позивача було стягнуто суму заборгованість по договору банківського обслуговування № б/н від 26.10.2011 року станом на 13.06.2014 року. Вказане рішення набрало законної сили 16.09.2014 року, проте відповідач обов'язок зі сплати заборгованості за договором, покладений на нього в судовому порядку, належним чином виконав, що свідчить про прострочення ним виконання свого зобов'язання за зазначеним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.04.2013 року № 01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», а саме: «п.9. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не притіняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України».

Враховуючи те, що чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, позовні вимоги в частині стягнення заборгованість по процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором та заборгованість по комісії за користування кредитом є обґрунтованими.

Відповідно до Умов обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів, відповідач повинен був сплатити позивачу проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (до 90 днів користування кредитними коштами - 24 %, з 91-го дня користування кредитом - 48%, а з 01.07.2014 р. - 56 %).

Таким чином, відповідно до Умов користування кредитом відповідач за період з 14.06.2014 року по 02.04.2015 року повинен сплатити позивачу відсотки за користування кредитом в розмірі 13015,84 грн.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не надав доказів сплати позивачу відсотків за користування кредитом чи доказів обґрунтованих підстав неможливості виконання даного зобов'язання, а тому дані вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до Умов обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів, позивачем нараховано до сплати відповідачем за період з 14.06.2014 року по 02.04.2015 року 2592,90 грн комісії, яка останнім не сплачена, а тому є простроченою і підлягає до стягнення з відповідача.

Також, судом розглянуто вимогу позивача про стягнення з відповідача 6942,88 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 14.06.2014 по 02.04.2015 (з урахуванням зменшення позовних вимог - супровідний лист вх. 06-12/6170/15 від 18.06.2015 року), в результаті чого, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Частиною 2 ст. 217 ГК України передбачено такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Стаття 549 ЦК України вказує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до 3.18.5.1. Умов - при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування, передбачених умовами п.п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2,3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.3.4., винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2.5., 3.18.4.4., 3.18.4.5., 3.18.4.6. клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, ( у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. Відповідно до п. 3.18.5.4. умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3., здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Таким чином, заявлення позивачем вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення погашення кредиту є правомірним, оскільки відповідає умовам укладеного договору та чинного законодавства.

Перевіркою правильності розрахунку пені за прострочення погашення кредиту в сумі 28810,27 грн. за період з 14.06.2014 по 02.04.2015, судом не виявлено помилок, що свідчить про обґрунтованість заявленої до стягнення суми в розмірі 6942,88 грн .

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду будь-яких належних та допустимих доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, комісії та пені.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

18.06.2015 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 4-5, 22, 32, 33, 34, 49, 75, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентиф.номер НОМЕР_1 (23233, АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) 13015,84 грн- заборгованості по процентам за користування кредитом, 6942,88 грн - пені, 2592,90 грн - заборгованості по комісії за користування кредитом; 1827,00 грн - відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

3. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом з поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Повне рішення складено 23 червня 2015 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (23233, АДРЕСА_1