РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015Справа №910/4924/15-г

За позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

До відповідача фізичної особи-підприємця Криворотька Руслана Вікторовича

Про стягнення 103654,59 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Горбан А.В. (за дов.)

від відповідача Чорноус Г.К. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «Приватбанк» до фізичної особи-підприємця Криворотька Руслана Вікторовича про стягнення за договором № б/н від 29.02.2012 103654,59 грн., з яких: 62492,07 грн. заборгованості за кредитом, 23899,74 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 6186,80 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 11075,98 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Позовні вимоги мотивовані неналежним невиконанням відповідачем зобов'язань за вищевказаним договором, який було укладено шляхом подачі відповідачем 29.02.2012 заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

Суд своєю ухвалою від 03.03.2015 порушив провадження у справі № 910/4924/15-г.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, посилаючись на те, що дебетові і кредитові операції по рахунку № 5821 відображають здійснення операцій за різними договорами: за договором від 29.02.2012 та за договором від 01.03.2012. Оскільки підставою позову є стягнення коштів за договором від 29.02.2012, борг підлягає зменшенню на 624923,07 грн., які у виписках по рахунку № 5821 показані як операція за договором від 01.03.2012. Також відповідач з підстав сплину позовної даності не погодився з вимогами про стягнення пені, вважаючи, що визначена Умовами та правилами надання банківських послуг можливість нарахування неустойки протягом 3 років суперечить закону. Неправомірним, на думку відповідача, є збільшення кредитного ліміту, а тому не підлягають задоволенню вимоги про стягнення 23899,74 грн. процентів за користування кредитом та 6186,8 грн. заборгованості по комісії.

Під час розгляду справи відповідачем були заявлені клопотання про витребування у позивача повідомлень про збільшення кредитного ліміту та кредитного договору від 01.03.2012, та про залишення позову без розгляду у зв'язку з ненаданням вказаних документів.

За твердженням позивача, між сторонами було укладено одних договір шляхом подачі відповідачем заяви 29.02.2012. Наявність у звітах про дебетові і кредитові операції по рахунку № 5821 дати договору як 01.03.2012 позивач мотивує датою реєстрації договору у своєму обліку, яким був наступний день після подачі відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, повідомлення про зміну розміру ліміту здійснюється банком на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку. Відповідач неодноразово здійснював за рахунок кредитного ліміту сплату рахунків сторонніх організацій, оплату товарів, отримував готівку, а також здійснював погашення заборгованості, що підтверджується меморіальними ордерами та платіжними дорученнями. Протягом 90 днів кредит не був повернутий, а тому є прострочений, у зв'язку з чим правомірно нараховані 23899,74 грн. процентів за користування кредитом та 6186,8 грн. заборгованості по комісії, які були нараховані відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Умовами та правилами надання банківських послуг встановлений трьохрічний період нарахування неустойки, що не суперечить ст. 232 ГК України, та трьохрічний строк позовної давності за вимогами щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки.

Клопотання відповідача про залишення позову без розгляду судом відхилено за відсутності передбачених п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України підстав, оскільки неподання зазначених відповідачем документів не пов'язано з не поважними причинами.

Суд своєю ухвалою від 18.05.2015 продовжив строк вирішення спору на п'ятнадцять днів в порядку ст. 69 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

29.02.2012 фізична особа-підприємець Криворотько Руслан Вікторович (клієнт) подав публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» (банку) заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої клієнт, підписавши цю заяву, погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами і правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розміщені на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитків печатки складають договір банківського обслуговування (далі - Договір).

Клієнт приєднався і зобов'язався виконувати умови, вкладені в Умовах і правилах надання банківських послуг (далі - Умови), тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому.

Відповідно до статті 634 ЦК України договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання.

За своєю правовою природою правовідносини між банком та клієнтом є кредитними, які урегульовані в нормах цивільно-правового зобов'язального інституту «Позика. Кредит. Банківський вклад» (гл. 71 Цивільного кодексу України), Закону від 7 грудня 2000 року N 2121-III «Про банки і банківську діяльність» та інших відповідних правових актах.

За умовами Договору клієнту було відкрито поточний рахунок № 5821 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інші), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Суд приймає як об'єктивним доводи позивача про наявність у звітах про дебетові і кредитові операції по рахунку № 5821 дати договору як 01.03.2012 технічною реєстрацією договору у своєму обліку, яким був наступний день після подачі відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Оскільки відповідач також не заперечує факт відсутності іншої заяви, у тому числі і 01.03.2012, правовідносин між сторонами, що виникли на підставі поданої відповідачем заяви 29.02.2012.

Умови надання, використання та обслуговування кредитного ліміту, а також будь-які операції з ним, визначені в розділі 3.18 Умов.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (п. 3.18.1.3. Умов).

Кредитний ліміт є сумою грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта зверх залишку грошових коштів на його поточному рахунку (п. 3.18.1.5 Умов).

Положеннями п. 3.18.1.6. Умов встановлено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до п. 3.18.6.1 (з 01.07.2014 - п. 3.2.1.6.1) Умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом в банк заяви про відкриття поточного рахунку та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів в рамках кредитного ліміту в межах, зазначених в них сум і діє в об'ємі перерахованих коштів до повного виконання обов'язків сторонами.

Згідно з п. 3.18.1.17 Умов при перерахунку клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які інші рахунки або пластикові картки, держателем яких є власник поточного рахунку, з суми кожного з проведених за рахунок кредитного ліміту перерахувань утримується комісійна винагорода у розмірі 3% від суми перерахувань. Клієнт доручає банку списувати суми такої комісійної винагороди, що підлягає сплаті банку, зі свого поточного рахунку.

Відповідно до п. 3.18.1.11 Умов періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування «кредитним лімітом на поточному рахунку» - не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксоване нульове сальдо.

Відповідно до розділу 3.18.4. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі- період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24,00 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню; починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом (диференційована процентна ставка до 01.07.2014, а з 01.07.2014 - змінювана) від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Відповідно до виписки по рахунку позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 62500,00 грн.

Використання коштів в рамках кредитного ліміту мало місце шляхом здійснення самим відповідач сплати рахунків сторонніх організацій, оплати товарів, отримання готівки, а також здійснення погашення заборгованості, що підтверджується меморіальними ордерами та платіжними дорученнями (копії - у матеріалах справи). А тому є безпідставними доводи відповідача про його необізнаність з розміром кредитного ліміту.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, станом на 03.12.2014 заборгованість відповідача становила: за кредитом - 62492,07 грн., процентам за користування кредитом - 23899,74 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 6186,80 грн..

Станом на день розгляду справи вказані суми відповідачем не погашені.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Статті 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості: за кредитом на суму 19861,00 грн., процентам за користування кредитом на суму 11171,54 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

Відповідно до п. 3.18.5.1 Умов, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2. 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Відповідно до 3.18.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.3.18.0.5.1., 3.18.5.2, 3.18.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Статтею 259 Цивільного кодексу України передбачена можливість збільшення позовної давності, встановленої законом, за домовленістю сторін. Згідно з п. 3.18.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3 років.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 11075,98 грн. пені.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Криворотька Руслана Вікторовича (02097, м. Київ, вул. Милославська, 3 літера «А», кв. 17, ідентифікаційний номер ) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код 14360570) 62492,07 грн. заборгованості за кредитом, 23899,74 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 6186,80 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 11075,98 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 2073,09 грн. судового збору.

Рішення підписано 12.06.2015.

Суддя С. А. Ковтун