ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2015 р.Справа № 922/1806/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Березкіній А.Д.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Охоронне агентство "Кратос", м. Харків
до Головного управління юстиції у Харківській області, м. Харків
про стягнення 261 949,70 грн.
за участю представників сторін :

позивача - Сівтунової О.А. (довіреність №б/н від 10.07.2012р.)

відповідача - Блавацької Д.А. (довіреність № 20 від 20.03.2015 р. )

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Охоронне агентство "Кратос" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Головного управління юстиції у Харківський області заборгованості за договором про охорону об'єкта з використанням охоронно - тривожної сигналізації та фізичної охорони серія ОТС-ОО №17/02-14 від 18.02.2014р., а саме: 491313,60 грн. - основного боргу, 44650,51 грн. - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 40563,06 грн. - інфляційних витрат та 3356,19 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 11597,67 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про охорону об'єкта з використанням охоронно - тривожної сигналізації та фізичної охорони серія ОТС-ОО №17/02-14 від 18.02.2014р. щодо оплати наданих послуг.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 березня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 13 травня 2015 року о 15:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

12 травня 2015р. представник позивача через канцелярію суду надав клопотання (вх. №18588) про долучення до матеріалів справи додаткових документів зазначених у додатку, серед яких надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 173379,94 грн. - основного боргу, 44650,51 грн. - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 40563,06 грн. - інфляційних витрат, 3356,19 грн. - 3% річних від простроченої суми та 5239,00 грн. судового збору. В обґрунтування підстав зменшення розміру позовних вимог позивач посилається на те, що позивач 06 квітня 2015 року сплатив частково борг на загальну суму 317933,06 грн.

Судом було прийнято її до розгляду та продовжено розгляд справи з урахуванням цих змін.

Крім того, позивачем надано клопотання про повернення судового збору в сумі 6358,67 грн., у зв`язку зі зменшенням суми позову.

13 травня 2015 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву (вх. №18887) та додаткові документи, зазначені у додатку, які судом долучено до матеріалів справи.

13 травня 2015 року представник відповідача звернувся до суду з заявою про про продовження строку вирішення спору на 15 днів, за межі встановлені ч.1 ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 травня 2015 року було прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог та повернення судового збору (вх. № 18588 від 12.05.2015 р.) до розгляду. Задоволено клопотання відповідача про продовження строку розгляду спору поза межами двох місячного строку на 15 днів та відкладення розгляду справи. Продовжено строк розгляду спору поза межами двох місячного строку на 15 днів. Розгляд справи відкладено на "08" червня 2015 р. о 11:00.

08 червня 2015 року представник відповідача надав додатковий відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначив, що у квітні - червні 2015 року в межах затверджених асигнувань ним було здійснено часткове погашення заборгованості перед позивачем на суму 381425,53 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 237 від 02.04.2015 р. на суму 28882,19 грн., № 238 від 02.04.2015 р. на суму 29435,32 грн., № 239 від 02.04.2015 р. на суму 226106,06 грн., № 447 від 02.04.2015 р. на суму 17512,81 грн., № 448 від 02.04.2015 р. на суму 15999,68 грн., та № 956 від 04.06.2015 року на суму 63492,47 грн.. Відповідач вказував, що остаточні розрахунки на погашення існуючої заборгованості планується здійснити за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, виділення яких заплановано на липень 2015 року. До вказаного відзиву відповідачем було надано довідку № 06.01.-12/2973 від 05.06.2015 р. для долучення до матеріалів справи.

Надані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 08.06.2015 р. підтримав позов з урахуванням зменшених позовних вимог та просив суд задовольнити його та повернути судовий збір в сумі 6358,67 грн., у зв`язку зі зменшенням суми позову, а також повідомив, що кошти у сумі 63492,47 грн. на рахунок відповідача не надійшли.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві.

Суд звертає увагу на те, що наказом Міністерства юстиції України "Деякі питання діяльності територіальних органів Міністерства юстиції України" від 30.01.2015 р. № 115/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 р. за № 100/26545, Головне управління юстиції у Харківській області було перейменовано на Головне територіальне управління юстиції у Харківській області.

У п. 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", роз`яснено, що господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Враховуючи викладене, відповідачем у даній справі є Головне територіальне управління юстиції у Харківській області.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

18 лютого 2014 року між Приватним підприємством "Охоронне агентство "Кратос" (позивач, виконавець) та Головним управлінням юстиції у Харківський області (відповідач, замовник) був укладений договір про охорону об"єкта з використанням охоронно- тривожної сигналізації та фізичної охорони серія ОТС-ОО № 17/02-14, у відповідності до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов"язання по наданню протягом 2014 року послуг системи безпеки, лот № 1 - послуги охоронців та спостереження за станом та технічне обслуговування сигналізації, що встановлена на об"єктах замовника у м. Харкові (код Державного класифікатору продукції та послуг ДК 016-2010-80.20.1).

Відповідно до п. 1.1.1. договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов"язки по наданню послуг охоронців (фізична охорона), пропускного режиму, охорони приміщень та забезпеченню збереження майна замовника, розташованого за адресами: 1) м. Харків, вул. Петровського, 16 - 1 пост; 2) м. Харків, вул. Петровського, 26 - 1 пост; м. Харків, 3) м. Харків, вул. Сумська, 61 - 1 пост; 4) м.Харків, вул. Короленко, 16 - 2 пости на умовах та у порядку, передбачених Правилами, які є невід"ємною частиною договору (додаток № 1), погодженими з виконавцем, затвердженими замовником, в особі керівника юридичної особи (відокремленого структурного підрозділу) та доведеного до відома співробітників замовника.

06 березня 2014 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до вищезазначеного договору та внесено зміни до п.1.1.1. договору, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов"язки по наданню послуг охоронців (фізична охорона), пропускного режиму, охорони приміщень та забезпеченню збереження майна замовника, розташованого за адресами: 1) м. Харків, вул. Петровського, 16 - 1 пост; 2) м. Харків, вул. Петровського, 26 - 1 пост; м. Харків, 3) м.Харків, вул. Короленко, 16 - 1 пост на умовах та у порядку, передбачених Правилами, які є невід"ємною частиною договору (додаток № 1/1), погодженими з виконавцем, затвердженими замовником, в особі керівника юридичної особи (відокремленого структурного підрозділу) та доведеного до відома співробітників замовника.

Пунктом 2.4 договору передбачений строк надання послуг : лютий - грудень 2014 року, місце надання послуг - м. Харків.

Відповідно до п.4.1. договору, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 2 від 21.03.2014 р., загальна вартість послуг складає 491313 грн., ПДВ не передбачено, на період строку дії договору.

Згідно з п. 4.2. договору, оплата послуг, зазначених даним договором здійснюється відповідачем на розрахунковий рахунок позивача не пізніше 10 банківських днів, за кожен календарний місяць наданих послуг, на підставі виставленого рахунку - фактури та акту виконаних робіт, за умови наявності бюджетного фінансування. Оплата за додатковими розрахунками, згідно п.п. 5.1.2, 7.4.4 даного договору здійснюється відповідачем на розрахунковий рахунок позивача не пізніше 10 банківських днів з дня охорони або помилкового виклику.

Відповідно до п. 4.3 договору охоронні послуги, зроблені позивачем за місяць, вважаються виконаними і прийнятими відповідачем, якщо останній на протязі восьми календарних днів не пред`явив мотивовану письмову претензію позивачу по якості наданих послуг.

Пунктом 8.1 договору передбачений строк його дії, а саме договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2014 року і до повного виконання сторонами своїх зобов"язань.

На виконання умов зазначеного договору, позивачем було надано відповідачу послуги по охороні об`єкту за період з лютий 2014 року по грудень 2014 року на загальну суму 491313 грн., що підтверджується актами здачі - приймання робіт № 145 від 16.12.2014 р., № 151 від 16.12.2014 р., № 158 від 16.12.2014 р. та актом № 164 від 31.12.2014 р., в яких зазначена підстава договір ОТС-ОО №17/02-14 від 18.02.2014р.

Акти здачі- приймання робіт (надання послуг) № 145 від 16.12.2014 р., № 151 від 16.12.2014 р. та № 158 від 16.12.2014 р. підписані обома сторонами.

Судом встановлено, що акт здачі- приймання робіт (надання послуг) № 164 від 31.12.2014 р. на суму 46395 грн. за надані позивачем послуги по охороні об`єкту за грудень 2014 року з боку відповідача не підписаний, проте як вбачається з матеріалів справи, був направлений відповідачу, що підтверджується поштовим чеком № 0327 від 05.02.2015 р. та поштовим описом з відміткою про відправку.

Відповідач, в свою чергу, у своєму відзиві підтверджує отримання вказаного акту 11 лютого 2015 року, проте ухилився від його підписання.

Відповідачем не висунуто заперечень стосовно надання позивачем послуг по охороні об`єкту за грудень 2014 року, а тому відповідно до умов договору (п.4.3. договору) охоронні послуги за грудень 2014 року вважаються виконаними і прийнятими відповідачем.

Як було вище зазначено, сторонами було узгоджено строк оплати послуг - не пізніше 10 банківських днів, за кожен календарний місяць наданих послуг, на підставі виставленого рахунку - фактури та акту виконаних робіт, за умови наявності бюджетного фінансування.

Проте відповідач за отримані послуги по охороні об`єкту не розрахувався.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив на адресу відповідача претензію № 20/12 від 20.02.2015 р. з вимогою погасити заборгованість у розмірі 491313, 00 грн., що підтверджується поштовим чеком № 5992 від 20.02.2015 р., описом вкладення з відміткою про відправку та рекомендованим повідомленням про вручення, відповідно до якого відповідач отримав вказаний лист 23.02.2015 р.

Проте відповідач на вимогу не відреагував та грошові кошти не перерахував.

26 березня 2015 р. позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 579883,36 грн., яка складається з: 491313,60 грн. - основного боргу, 44650,51 грн. - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 40563,06 грн. - інфляційних витрат та 3356,19 грн. - 3% річних.

Під час розгляду справи, відповідачем було частково погашено заборгованість на суму 317933,06 грн., що підтверджується витягами банку від 06.04.2015 року та копіями платіжних доручень № 448 від 02.04.2015 р. на суму 15999,68 грн., № 447 від 17512,81 грн., № 237 від 02.04.2015 р. на суму 28882,19 грн., № 238 від 02.04.2015 р. на суму 29435,32 грн., № 239 від 02.04.2015 р. на суму 226103,06 грн.

У зв`язку з викладеним, позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення основного боргу на суму 317933,06 грн., яка прийнята судом до розгляду.

Таким чином, основна сума заборгованості відповідача за надані охоронні послуги становить - 173 379,94 грн.

Суд не приймає твердження відповідача про часткову оплату заборгованості 04.06.2015 року на суму 63492,47 грн., у зв"язку з тим, що це заперечується позивачем та відповідачем не надано суду доказів в підтвердження вказаної оплати згідно платіжного доручення № 956 від 04.06.2015 року на суму 63492,47 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Договір про охорону об'єкта з використанням охоронно - тривожної сигналізації та фізичної охорони серія ОТС-ОО №17/02-14 від 18.02.2014р. є підставою для виникнення у його сторін прав і обов'язків, визначених ним та за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно із приписами ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

В ч.1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було узгоджено сторонами у п. 4.2 договору, оплата послуг, зазначених даним договором здійснюється відповідачем на розрахунковий рахунок позивача не пізніше 10 банківських днів, за кожен календарний місяць наданих послуг, на підставі виставленого рахунку - фактури та акту виконаних робіт, за умови наявності бюджетного фінансування.

Вказана відкладальна умова для здійснення розрахунків за виконані роботи цілком узгоджується з приписами п.2 ч.1 ст.530 ЦК України, згідно якого зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, час виникнення у відповідача зобов'язання по оплаті послуг, чітко обумовлений необхідністю надходження відповідачу відповідних бюджетних асигнувань.

Проте, відповідачем не надано суду доказів, що у 2014 році було відсутнє бюджетне фінансування на оплату послуг за договором про охорону об'єкта з використанням охоронно - тривожної сигналізації та фізичної охорони серія ОТС-ОО №17/02-14 від 18.02.2014р.

Як було встановлено судом, доказами надання послуг на загальну суму 491313 грн. є акти здачі - приймання робіт № 145 від 16.12.2014 р., № 151 від 16.12.2014 р., № 158 від 16.12.2014 р. та акт № 164 від 31.12.2014 р.

Акт здачі- приймання робіт (надання послуг) № 164 від 31.12.2014 р. з боку відповідача не підписаний, проте як вбачається з матеріалів справи, був направлений відповідачу, та отриманий, що підтверджується ним у відзиві на позовну заяву.

Як вбачається з п. 4.3 договору, охоронні послуги, зроблені позивачем за місяць, вважаються виконаними і прийнятими відповідачем, якщо останній на протязі восьми календарних днів не пред`явив мотивовану письмову претензію позивачу по якості наданих послуг.

Враховуючи те, що відповідач не надав доказів пред"явлення ним мотивованих претензій щодо якості послуг, тому роботи відповідно до вказаного акту вважаються виконаними та прийнятими з боку відповідача.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати послуг та діючого законодавства, тому визнає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про охорону об'єкта з використанням охоронно - тривожної сигналізації та фізичної охорони серія ОТС-ОО №17/02-14 від 18.02.2014р. у розмірі 173379,94 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 44650,51 грн. - пені, 40563,06 грн. - інфляційних витрат, 3356,19 грн. - 3% річних, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом було здійснено перерахунок інфляційних витрат у розмірі 40563,06 грн. та 3% річних у сумі 3356,19 грн. за періоди: за актами № 145 від 16.12.2014 р., 151 від 16.12.2014 р., № 158 від 16.12.2014 р. - з 31.12.2014 р. по 24.03.2015 р. та за актом № 164 від 31.12.2014 р. - з 20.01.2015 р. по 24.03.2014 р. за допомогою системи "Законодавство" та встановлено, що розрахунок позивача є вірним.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 3356,19 грн. та 40563,06 грн. інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання підлягають задоволенню як правомірні.

Згідно зі ст.ст.193,198 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов"язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Пунктом 7.4.1 договору передбачена відповідальність сторін, а саме за несвоєчасну оплату охоронних послуг в терміни, встановлені п. п. 4.2 договору, відповідачем сплачуються штрафні санкції згідно ч. 6 ст. 231 ГК України в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми охорони за місяць за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань", пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача пені у сумі 44650,51 грн., яка нарахована позивачем за прострочення виконання грошового зобов"язання у відповідності до умов, передбачених вищевказаним договором, за періоди: за актами № 145 від 16.12.2014 р., 151 від 16.12.2014 р., № 158 від 16.12.2014 р. - з 31.12.2014 р. по 24.03.2015 р. та за актом № 164 від 31.12.2014 р. - з 20.01.2015 р. по 24.03.2014 р., відповідає вимогам діючого законодавства, розрахунок пені перевірено судом, тому підлягає задоволенню.

Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що пеня, 3% річних та інфляційні за надані позивачем послуги по охороні об`єкту за грудень 2014 року мають бути розраховані з 24.02.2015 р. по 25.03.2015 р., у зв"язку з тим, що акт № 164 від 31.12.2014 р. був отриманий відповідачем 11.02.2015 р., оскільки як вищевстановлено судом послуги, надані позивачем у грудні 2014 року вважаються виконаними та прийнятими відповідачем відповідно до умов п. 4.3. договору, а тому повинні бути оплачені в строк встановлений у п.4.2. договору, який обчислюється з моменту їх прийняття, а не з моменту отримання відповідачем акту виконаних робіт.

Позивачем надано до суду клопотання про повернення судового збору в сумі 6358,67 грн., у зв`язку зі зменшенням суми позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що судовий збір у розмірі 6358,67 грн., перерахований згідно квитанції № 182 від 25.03.2015 року до державного бюджету України, підлягає поверненню Приватному підприємству "Охоронне агентство "Кратос".

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України, згідно якої у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

У п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", роз`яснено, що частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Враховуючи те, що зменшення позивачем розміру позовних вимог пов`язане з частковим задоволенням позову відповідачем після звернення з позовом до суду, судовий збір у даній справі покладається на відповідача у повному обсязі, та підлягає стягненню у розмірі 6358,67 грн. в дохід державного бюджету та 5239 грн. на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 623-629, 901 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Клопотання про повернення з державного бюджету України судового збору у розмірі 6358,67 грн. - задовольнити.

Повернути Приватному підприємству "Охоронне агентство "Кратос" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 2, р/р 3700 в ПАТ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005, ) з державного бюджету України судовий збір у розмірі 6358,67 грн., перерахований згідно квитанції № 182 від 25.03.2015 року.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Петровського, буд. 16, р/р 1604 у ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, ) на користь Приватного підприємства "Охоронне агентство "Кратос" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 2, р/р 3700 в ПАТ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005, ) 173379,94 грн. - основного боргу, 44650,51 грн. - пені, 40563,06 грн. - інфляційних витрат, 3356,19 грн. - 3% річних від простроченої суми та 5239,00 грн. судового збору.

Стянути з Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Петровського, буд. 16, р/р 1604 у ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, ) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 6358,67 грн. судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.06.2015 р.

Суддя І.О. Чистякова