РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015Справа №910/12681/15
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 2 031,24 грн.

Суддя Головатюк Л. Д.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Боярська Г. П. (за дов. № 5/2014 від 30.12.2014)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 09.06.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача в порядку регресу страхового відшкодування в розмірі 2 031, 24 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.05.2015 порушено провадження у справі №910/12681/15 та призначено до розгляду на 09.06.2015.

05.06.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява щодо ухвали від 22.05.2015 року, в якій позивач просив розглянути справу без участі його представника.

В судове засідання 09.06.2015 представник позивача не з'явився.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав суду письмове клопотання про приєднання документів до матеріалів справи та письмовий відзив щодо заявлених позовних вимог.

Позовні вимоги вмотивовані положеннями ст. ст. 993, 1166, 1191, 1192 ЦК України, ст. 25, 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 13, 37, 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що межі права вимоги страховика не передбачають звернення з претензією до МТСБУ, оскільки завданням МТСБУ є саме захист потерпілих. Свою правову позицію відповідач обґрунтовує положеннями ст. ст. 36, 39, 41, 43 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Позивач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином (докази чого наявні в матеріалах справи), і матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2012 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (страховик) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № CNNNCPS - 12AC4RK, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки "ВАЗ 217130", державний реєстраційний номер АА 7693 МК.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

20.06.2013 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "ВАЗ 217130", державний реєстраційний номер АА 7693 МК та транспортного засобу "Нісан Тиида", державний реєстраційний номер АА 8721 НР під керуванням водія Шкаленко Романа Володимировича.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія транспортного засобу марки "Нісан Тиида", державний реєстраційний номер АА 8721 НР, що підтверджується Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 16.07.2013 провадження № 3-5205/13 у справі 760/14151/13-п.

Як вбачається із матеріалів справи Шкаленко Р. В., винуватець ДТП, належить до пільгової категорії громадян України та має посвідчення учасника бойових дій АА №525665, і у відповідності до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звільнений від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Отже, транспортний засіб "Нісан Тиида", державний реєстраційний номер АА 8721 НР на момент даної дорожньо-транспортної пригоди не був забезпечений полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 88-2013 від 01.07.2013 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "ВАЗ 217130", державний реєстраційний номер АА 7693 МК становить 2 031, 24 грн.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. № 88-2013 складеного 01.07.2013 Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕАК "Довіра" матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля "ВАЗ 217130", державний реєстраційний номер АА 7693 МК, в результаті його пошкодження в ДТП складає 2 031, 24 грн.

09.08.2013 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" на підставі звіту вих. № 88-2013 від 01.07.2013 було складено страховий акт № И - 2583 від 09.08.2013 та призначено до виплати страхового відшкодування у розмірі 2 031, 24 грн.

Позивачем, згідно з платіжним дорученням № 2638 від 12.08.2013, здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 2 031, 24грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку суброгації, якою просив здійснити відшкодування шкоди в порядку суброгації по страховому випадку що стався 20.06.2013 в розмірі 2 031, 24 грн.

Відповідач листом вих. № 3/1-05/6474 від 04.03.2015 повідомив позивача про відмову у відшкодуванні.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач, як особа, яка здійснює відшкодування збитків від дорожньо - транспортної пригоди, винуватцями якої є, зокрема, учасники бойових дій, зобов'язаний відшкодувати позивачеві в порядку суброгації суму матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, розмір якої становить 2 031, 24 грн.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що згідно з пп. "г" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія п. 13.1. ст. 13 вказаного закону.

Відповідно до п. 13.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія Шкаленка Романа Володимировича не була застрахована згідно Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", і що Шкаленко Р. В. є учасником бойових дій.

МТСБУ здійснює свою діяльність у відповідності до норм Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", законодавства та свого Статуту (п. 39.1 ст. 39 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Підпунктом "г" пункту 41.1 статті 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону, в тому числі учасниками бойових дій.

Відповідно до п. 43.1 ст. 43 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для забезпечення виконання зобов'язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому створюється такий централізований страховий резервний фонд, як фонд захисту потерпілих у дорожньо- транспортних пригодах.

Зазначена мета діяльності фонду захисту потерпілих узгоджується з Преамбулою зазначеного нормативно-правового акту, а саме, що Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Крім цього, відповідно до ст. 3 Закону, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Абзацом 2 пункту 43.4 статті 43 Закону передбачено, що рішення про використання коштів централізованих страхових резервних фондів відповідно до встановленої мети приймає дирекція МТСБУ відповідно до Положення про централізовані страхові резервні Фонди МТСБУ, що затверджується Президією МТСБУ за погодженням з Координаційною радою МТСБУ.

Отже, у встановлених Законом випадках Моторне бюро виступає гарантом відшкодування шкоди саме потерпілим від дорожньо-транспортних пригод за рахунок коштів відповідних фондів.

Відповідно до п. 1.3 "потерпілі" - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Крім того, відповідно до п. 41.3. Закону МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. В таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування.

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не містить положень із яких би вбачалося, що МТСБУ є особою відповідальною за збиток завданий особами, визначеними п. 13.1. закону.

Згідно положень вказаного закону МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує саме потерпілим шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону. І більш того, якщо потерпілий може отримати відшкодування шкоди за договорами інших видів страхування (зокрема, договором добровільного страхування), то МТСБУ, згідно положень закону, не відшкодовує шкоду.

Позивач не є потерпілим в результаті дорожньо - транспортної пригоди від 20.06.2013, в розумінні Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", і відповідно не має право на відшкодування шкоди завданої особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону відповідачем.

При цьому, відповідач не є особою відповідальною за збиток завданий особами на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно у суду не має підстав для висновку, що до позивача в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" перейшло право вимоги, яке страхувальник мав відповідача. А враховуючи, що власник автомобіля "ВАЗ 217130", державний реєстраційний номер АА 7693 МК отримав страхове відшкодування за договором добровільного страхування із позивачем, він як потерпілий, згідно положень закону, не має право на відшкодування йому завданої шкоди відповідачем (не має відповідного права вимоги).

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування не є обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 16.06.2015.

Суддя Д. Д. Головатюк