КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р. Справа№ 910/8850/13
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Дикунської С.Я.

Алданової С.О.

за участю представників:

Від позивача: представник Литвиненко Ж.М. - за довіреністю.

Від відповідача: представник Букоємський Р.В..- за довіреністю.

Від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача,: представник не з`явився.

Від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача,: представник Притула Г.Ю.- за довіреністю,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України
на рішення Господарського суду м. Києва від 03.03.2015 року

у справі № 910/8850/13 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Концерну Міські теплові мережі
до Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної

компанії Нафтогаз України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Публічне акціонерне товариство Запоріжгаз
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України

про примусове виконання обов`язку в натурі

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про примусове виконання обов`язку в натурі, а саме: зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" провести списання заборгованості Концерну "Міські теплові мережі" в сумі 2 152 693 грн 23 коп. у порядку, визначеному Законом України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку".

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідачем, в порушення вимог Закону України Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну Укроборонпром, не здійснено списання заборгованості у сумі 2 152 693 грн 23 коп., що виникла на підставі договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 1Н від 23.09.2011, з урахуванням договору № 14/6706/12 про відступлення права вимоги від 31.10.2012 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2013 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.

Рішенням Господарського суду міста Києва 15.04.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2014 року залучено до участі у справі в якості в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Публічне акціонерне товариство Запоріжгаз.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2014 року рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2014 року скасовано та прийняте нове рішення, яким позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2015 року рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2014 року у справі № 910/8850/13 скасовано, а справу № 910/8850/13 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.03.2015 року у даній справі позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не досліджено умов та порядку списання заборгованості, передбачених Законом України Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну Укроборонпром.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти її вимог заперечує та просить суд залишити її без задоволення.

Міністерством енергетики та вугільної промисловості України надано письмові пояснення щодо вимог апеляційної скарги, в яких воно її вимоги підтримує та просить суд апеляційну скаргу задовольнити.

Публічним акціонерним товариством Запоріжгаз не використано наданого йому законом права на участь його представника у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Причин неявки суду не повідомлено. Матеріали справи містять докази належного повідомлення Публічного акціонерного товариства Запоріжгаз про час та місце судового засідання.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника Публічного акціонерного товариства Запоріжгаз за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (постачальник) та Концерном "Міські теплові мережі" (споживач) укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 1Н, за умовами якого постачальник постачає природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і надання послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до пункту 4.6 договору, з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 27.09.2011 року, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовим або плановим платежем із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатку 2 до договору. У випадку недоплати вартості послуг за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Матеріали справи, а саме акти приймання-передачі природного газу, свідчать про те, що за період з жовтня 2011 року по серпень 2012 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" поставило Концерну "Міські теплові мережі" природного газу на 398 820 414 грн. 73 коп.

Однак, в порушення умов договору споживач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленого газу, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 82 178 845 грн. 96 коп.

Встановлено, що 31.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (новий кредитор) укладено договір №14/6706/12 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника первісного кредитора Концерну "Міські теплові мережі" за договором на постачання природного газу № 1Н від 23.09.2011 у сумі 82 178 845,96 грн.

Пунктом 1.2. договору про відступлення права вимоги передбачено, що крім передачі права вимоги оплати спожитого газу за вищевказаним зобов`язанням до нового кредитора переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за зазначеним вище договором.

У пункту 2.4. договору про відступлення права вимоги встановлено, що сторони Договору здійснюють розрахунки за цим Договором на визначену в пункті 1.1. Договору суму права вимоги, переданого від первісного кредитора новому кредитору шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно статті 601 Цивільного кодексу України.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

30.10.2012 набув чинності Закон України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" від 06.09.2012, який визначає комплекс економічних заходів, спрямованих на вирішення питань заборгованості та забезпечення стабільного розвитку державних підприємств оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенних підприємств, які включені до складу Державного концерну "Укроборонпром".

Відповідно до постанови КМ України від 29.12.2010 № 1221 "Про утворення Державного концерну "Укроборонпром" з метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь у військово-технічному співробітництві з іноземними державами Кабінет Міністрів України утворено Державний концерн "Укроборонпром" з включенням до його складу державних підприємств згідно з додатком, в перелік яких, серед інших, увійшли Казенне підприємство "Науково-виробничий комплекс "Іскра", Державне підприємство Міністерства оборони України "Запорізькій автомобільний ремонтний завод" Військова частина НОМЕР_1 та Концерн "Міські теплові мережі".

Згідно з п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 2 Закон України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" підлягає списанню, зокрема:

- заборгованість підприємств оборонно-промислового комплексу (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) за теплову енергію і природний газ та послуги з його транспортування перед підприємствами, що виробляють, транспортують і постачають теплову енергію, та суб`єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірніми компаніями (підприємствами), яка обліковувалася станом на 1 вересня 2012 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом;

- заборгованість підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, перед суб`єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу, в межах сум, списаних учасникам процедури списання - підприємствам оборонно-промислового комплексу, яка виникла станом на 1 вересня 2012 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Списання заборгованості (у тому числі з пені, штрафних та фінансових санкцій) відповідно до цієї статті здійснюється підприємствам оборонно-промислового комплексу відповідними суб`єктами господарювання, які здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, оптовим постачальником електричної енергії, підприємствами, що виробляють електричну енергію, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та її дочірніми компаніями (підприємствами), а також суб`єктами господарювання, які постачають теплову енергію, надають послуги з водопостачання та водовідведення (далі - учасники процедури списання), у такому порядку:

1) обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується учасниками процедури списання у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників, враховуючи у тому числі суми пені, штрафних санкцій, 3 відсотки річних та індекс інфляції на дату списання;

2) для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов`язково входять керівник підприємства як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів;

3) списання заборгованості проводиться на підставі взаємно погоджених актів звіряння учасників процедури списання, в яких зазначаються обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню;

4) датою списання заборгованості є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром", наказом № 780 від 02.11.2012 року Концерном "Міські теплові мережі" було створено комісію з питань списання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу, яка визначила належні до списання суми заборгованості за договорами на постачання теплової енергії з підприємствами оборонно-промислового комплексу (в тому числі встановленої рішеннями суду) та склала відповідні акти звірки обсягів дебіторської заборгованості за теплову енергію, що утворилася на 01.09.2012 року.

З актів звірки, які погоджені позивачем та підприємствами оборонно-промислового комплексу вбачається, що списанню підлягає 6 750 736 грн. 22 коп., з яких 2 152 693 грн. 23 коп. є заборгованістю, на яку відповідач отримав право за договором про відступлення права вимоги № 14/6706/12 від 31.10.2012 року.

Як вбачається з актів звіряння, щодо обсягу дебіторської або кредиторської заборгованості за теплову енергію, яка утворилася на 01.09.2012 року та не погашена, станом на 30.10.2012 року визначається, що підлягає списанню заборгованість за теплову енергію на загальну суму 6 750 736 грн. 22 коп., яка підтверджена рішеннями суду № 5009/2849/12 від 28.09.2012 року, № 25/65/10 від 19.05.2010 року, № 25/5009/2237/11 від 14.06.2011 року , № 5009/424/12 від 17.02.2012 року, договором № 753 від 01.08.2002 року про постачання теплової енергії в гарячій воді та актами приймання-передачі теплової енергії від 31.01.2012 року, від 31.08.2012 року, від 31.03.2012 року, від 29.02.2012 року, рішеннями суду № 28/216/08 від 10.05.2008 року, № 13/233/09 від 23.07.2009 року. Також рішеннями суду підтверджено, що заборгованість за теплову енергію виникла до 01.09.2012 року.

За актами звіряння щодо обсягу дебіторської або кредиторської заборгованості за теплову енергію, яка утворилася на 01.09.2012 та не погашена, станом на 30.10.2012 року Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра", Державного підприємства Міністерства оборони України "Запорізькій автомобільний ремонтний завод" Військова частина НОМЕР_1 визначається, що підлягає списанню заборгованість за теплову енергію на загальну суму 2152693 грн. 23 коп., яка підтверджена рішеннями суду № 5009/785/12 від 06.04.2012 року, № 5009/424/12 від 17.02.2012 року та поточна заборгованість за договором купівлі - продажу теплової енергії від 01.01.2011 року № 303038 - на загальну суму 41 457 грн. 06 коп.

Крім того, господарськими судами в справі № 5009/785/12 (постанова Вищого господарського суду України від 27.03.2014 року) встановлено, що у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" на Казенному підприємстві "Науково-виробничий комплекс "Іскра" було створено комісію зі списання заборгованості (наказ від 31.10.2012 року № 1888, протокол № 1 від 02.11.2012 року ). Після визначення обсягів та періоду заборгованості, що підлягає списанню, Казенне підприємство "Науково-виробничий комплекс "Іскра" та Концерн "Міські теплові мережі" 05.11.2012 року погодили і підписали акт звіряння дебіторської та/або кредиторської заборгованості за теплову енергію, що утворилася станом на 01.09.2012 року. До цієї заборгованості також увійшла і спірна заборгованість у сумі 2 111 236 грн. 17 коп., що встановлена ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.11.2013 року по справі № 5009/785/12.

Господарські суди в справі № 5009/785/12 встановили, що вказаний акт звіряння погоджений і підписаний учасниками процедури списання та складений у відповідності до вимог закону, він є підставою для списання спірної заборгованості відповідача відповідно до статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром". Таким чином, зобов`язання Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра" перед Концерном "Міські теплові мережі" щодо сплати заборгованості за спожиту теплову енергії у розмірі 2 111 236 грн 17 коп. припинилось 05.11.2012 року, у зв`язку зі списанням спірної суми заборгованості за взаємно погодженим актом звіряння.

Вказаний вище акт звіряння погоджений і підписаний Державним підприємством Міністерства оборони України "Запорізькій автомобільний ремонтний завод" Військова частина НОМЕР_1 та Концерном "Міські теплові мережі" як учасниками процедури списання 05.11.2012 року та складений у відповідності до вимог закону, він є підставою для списання спірної заборгованості відповідно до статті 2 цього Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром". Відтак, зобов`язання Державного підприємства Міністерства оборони України "Запорізькій автомобільний ремонтний завод" Військова частина НОМЕР_1 перед Концерном "Міські теплові мережі" припинилось 05.11.2012 року, у зв`язку зі списанням спірної суми заборгованості за взаємно погодженим актом звіряння.

За приписами ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, на виконання вимог вказаного Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром", позивач направив відповідачу листи від 26.12.2012 року № 6714/13, від 13.02.2013 року № 752/13, від 19.03.2013 року № 1492/20-11 та від 25.03.2013 року № 1621/1/13, з актами звіряння щодо обсягу дебіторської або кредиторської заборгованості за теплову енергію, яка утворилася на 01.09.2012 року та не погашена, станом на 30.10.2012 року, та просив погодити до списання суму 2 152 693 грн. 23 коп.

Однак, вказані листи залишені відповідачем без задоволення.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки позивачем списано 2 152 693 грн. 23 коп. заборгованості підприємствам оборонно-промислового комплексу, а саме Державному підприємству Міністерства оборони України "Запорізький автомобільний ремонтний завод" та Казенному підприємству "Науково-виробничий комплекс "Іскра", позовні вимоги позивача про зобов`язання вчинити дії, а саме: у відповідності до положень Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" провести списання заборгованості в розмірі 2 152 693 грн. 23 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів, з огляду на наступне.

Статтями 15, 16 ЦК України та статтею 20 ГК України встановлено, що способи захисту прав по своїй суті - це правові заходи, за допомогою яких у встановленому законом порядку здійснюється відновлення порушення суб`єктивного права.

Встановлення факту, що має юридичне значення може встановлюватись господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право цивільне, його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог.

Враховуючи те, що право на списання заборгованості є належним позивачу у спірних правовідносинах в силу положень Закону Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром", тобто є суб`єктивним, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що може бути захищене в судовому порядку саме обраним позивачем способом захисту.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані встановлені вище обставини.

Судова колегія зважає на те, що Господарським судом м. Києва у рішенні від 03.03.2015 року враховано вказівки Вищого господарського суду України, зазначені у постанові від 12.01.2015 року у справі № 910/8850/13 стосовно встановлення фактів списання відповідної заборгованості підприємствам оборонно-промислового комплексу, дослідження процедури списання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу за теплову енергію, визначення обсягу їх заборгованості та розміру списаної заборгованості.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, рішення місцевого господарського суду, яким задоволено позовні вимоги, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Місцевим господарським судом правильно дотримані вимоги ст. 49 ГПК щодо покладення судових витрат на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на рішення Господарського суду м. Києва від 03.03.2015 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 03.03.2015 року у справі № 910/8850/13 без змін.

3. Матеріали справи № 910/8850/13 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.Я. Дикунська

С.О. Алданова