КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа№ 910/635/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Грабовському Д.А.

за участі представників сторін:

позивача не з'явився, про день, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

відповідача не з'явився, про день, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю

"Українська промислова компанія "Артем-Агро"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2015

у справі № 910/635/15-г (суддя Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Українська промислова компанія "Артем-Агро"

відповідача Публічного акціонерного товариства "Дочірній

банк Сбербанку Росії"

про розірвання третейської угоди шляхом виключення

п.6.8 з Договору поруки №1 від 24.10.2013

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Артем-Агро" (далі - ТОВ "Українська промислова компанія "Артем-Агро") звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" (далі - ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії") про розірвання третейської угоди шляхом виключення п. 6.8 з Договору поруки № 1 від 24.10.2013, з посиланням на ст. 652 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.03.2015 № 910/635/15-г у задоволенні позову ТОВ "Українська промислова компанія "Артем-Агро" до відповідача ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" про розірвання третейської угоди шляхом виключення п. 6.8 з Договору поруки № 1 від 24.10.2013 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, позивач ТОВ "Українська промислова компанія "Артем-Агро" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив Рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2015 № 910/635/15-г скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 96 ГПК України, та не надав суду письмовий відзив на скаргу позивача, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою КАГС від 14.04.2015 № 910/635/15-г порушено апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено судове засідання. (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Куксова В.В.).

В останнє судове засідання від 10.06.2015 представник позивача-скаржника та відповідача не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Про належне повідомлення відповідача свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення № 09-33/15709/15 та Розписка про відкладення від 20.05.2015 за підписом представника відповідача Маякова Д.Р. (а/с 98).

Про причини неявки уповноваженого представника позивача колегію суддів не повідомлено, через канцелярію суду заяв та клопотань останній не подавав. Про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні від 10.06.2015 товариство вважається належним чином повідомленим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, юридичним місцезнаходженням скаржника ТОВ "Українська промислова компанія "Артем-Агро" є Донецька обл., м. Донецьк, яке знаходиться на території проведення АТО.

З врахуванням приписів п. 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.06.2014р. № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 6 Інформаційного Листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 N 01-06/2052/14).

У пп. 4 пункту 6 названого Інформаційного листа ВГСУ від 12.09.2014 № 01-06/1290/14, зазначено, що за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Відповідне повідомлення про призначення розгляду апеляційної скарги ТОВ "Українська промислова компанія "Артем-Агро" у справі № 910/635/15-г було розміщено двічі, станом на час апеляційного перегляду даної справи (Оголошення від 17.04.2015 та від 08.06.2015), на інтернет-сторінці офіційного веб-порталу "Судова влада України". Такі Оголошення в роздрукованому вигляді залучені до матеріалів справи та підтверджують виконання апеляційним судом вимог щодо належного повідомлення учасника судового процесу - позивача у даній справі про розгляд його апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, та те, що явка уповноважених представників сторін обов'язковою не визнавалася, про час та дату судового засідання їм було відомо, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, без участі представників позивача та відповідача.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 24.10.2013 між сторонами по даній справі був укладений Договір поруки № 1 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач виступив поручителем по зобов'язаннях, що випливають з Договору про відкриття кредитної лінії № 26-Н/13/66/КЛ-КБ від 24.10.2013, укладеного між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комп'ютерні автоматизовані системи".

Згідно з п. 6.8 Договору поруки сторони домовились, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього Договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", місцезнаходження якого: 03142, м. Київ. вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25, згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" є остаточними і обов'язковими з дати його винесення.

Відповідно до п. 6.3 цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в письмовій формі. Строк дії цього Договору складає 6 років, при цьому Договір припиняє свою дію достроково у випадку належного виконання боржником або поручителем своїх зобов'язань. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов'язання.

Позивач, з посиланням на ст. 652 ЦК України, у зв'язку, за його оцінкою, із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні Договору з третейським застереженням (п. 6.8), просив суд про розірвання третейської угоди, укладеної між сторонами Договору поруки № 1 від 24.10.2013, шляхом виключення пункту 6.8 з цього Договору.

Як встановлено статтею 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Отже, законодавство чітко визначає порядок розірвання чи внесення змін до договору, та передбачає, що таке розірвання (внесення змін) має відбуватися лише за згодою сторін угоди, а у випадку, коли певної згоди не досягнуто, заінтересована сторона вправі звернутися до суду, при умові одночасного існування чотирьох умов.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач не звертався до відповідача з пропозицією внести зміни до Договору, та відповідно немає відмови відповідача на пропозицію про внесення змін до Договору поруки у зв'язку з істотною зміною обставин.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку, що сторони не вчинили необхідного переліку дій для розірвання третейської угоди, що встановлені чинним законодавством, і які обов'язково мають передувати зверненню до суду заінтересованої сторони з позовом про розірвання (внесення змін) договору за рішенням суду.

За висновокм суду першої інстанції, оскільки відмови відповідача у зміні (розірванні) спірної третейської угоди не було, то права позивача в даному випадку не порушені.

Окрім того, місцевим господарським судом зазначено, що сторони у справі на момент укладення спірної третейської угоди не могли передбачити, що настануть ті обставини, про які зазначає позивач у позові від 14.01.2015 (вх. 635/15), при цьому зміна обставин була зумовлена причинами, які позивач не міг усунути, а із договорів та звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе позивач.

Втім, при вирішенні спорів про розірвання договору в зв'язку зі зміною істотних обставин необхідно також враховувати положення ч. 2 ст. 652 ЦК України і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин.

За оцінкою суду першої інстанції, не настали всі умови, передбачені ст. 652 ЦК України, для розірвання Договору, на яку посилається ТОВ "Українська промислова компанія "Артем-Агро" в обґрунтування свого позову.

Також місцевим господарським судом зазначено, що ТОВ "Українська промислова компанія "Артем-Агро" не довело суду, що виконання Договору в частині третейського застереження порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б позивача того, на що він розраховував при укладенні Договору.

Судом першої інстанції, ті обставини, що місцезнаходженням позивача є зона проведення антитерористичної операції та вірогідність у зв'язку з цим неналежного повідомлення третейським судом позивача про час та місце розгляду справи, не визнано підставами для розірвання третейської угоди.

До того ж відповідно до ч. 2 ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України, рішення третейського суду може бути скасовано у разі, зокрема, якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Згідно з ч. 1 статті 122-10 ГПК України, ст. 56 Закону України "Про третейські суди" господарський суд відмовляє у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, зокрема, якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

За висновком суду першої інстанції, з огляду на викладене, підставою для скасування рішення третейського суду та відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду є, зокрема, неповідомлення належним чином учасника судового процесу про призначене засідання третейського суду. З огляду на вказане відповідач не позбавлений можливості у разі неповідомлення його належним чином про розгляд справи третейським судом скористатися процесуальними можливостями, які визначені ч. 2 ст. 122-5 та ч. 1 статті 122-10 Господарського процесуального кодексу України.

Окремо, місцевим господарським судом зазначено, що вимоги, заявлені ТОВ "Українська промислова компанія "Артем-Агро" про розірвання третейської угоди шляхом виключення п. 6.8 з договору поруки, не узгоджуються із вимогами діючого законодавства, оскільки ст. 652 ЦК України, на яку спирається позивач у своєму позові, передбачає одну з двох дій - або розірвання договору (в нашому випадку - третейської угоди), або внесення змін до договору (виключення третейської угоди з договору поруки), які є взаємовиключними за своєю суттю.

В свою чергу, позивач просив місцевий суд фактично розірвати Договір шляхом внесення до нього змін, що суперечить встановленим законом способам захисту та правовій природі юридично значимих дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивач не довів належними засобами доказування істотну зміну обставин в розумінні ст. 652 ЦК України, якими сторони керувалися при укладенні Договору з третейським застереженням, та зокрема, не довів, що виконання Договору в частині третейського застереження порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б позивача того, на що він розраховував при укладенні Договору, то відсутні правові підстави для розірвання Договору поруки № 1 від 24.10.2013, шляхом виключення третейського застереження, передбаченого п. 6.8 Договору поруки.

У доводах апеляційного оскарження позивач, як і у суді першої інстанції, продовжує вказувати на порушення, в зв'язку з укладенням третейського застереження (п. 6.8 Договору), його права на судовий захист у державних судах України. Товариство стверджує, що оскільки третейські суди не оприлюднюють свої рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, то позивач не може контролювати наявність/відсутність судових процесів щодо нього, йому не може бути забезпечено здійснення судового процесу в режимі відеоконференції, що б дало можливість прийняти участь у судових засіданнях через суди, які розташовані ближче до міста розташування підприємств - позивачів до нього.

Позивач вважає, що в умовах обставин, які склалися наразі в зв'язку з проведенням антитерористичної операції в окремих районах Донецької області України, його позбавлено можливості забезпечити належний захист своїх інтересів, у тому числі оскільки рішення третейського суду не підлягає оскарженню в апеляційному, касаційному порядках та до Верховного Суду України. При цьому позивач наголошує, третейські суди не віднесені до системи судів загальної юрисдикції, рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом України "Про третейські суди", але ці випадки не пов'язані з оцінкою правомірності прийнятого рішення з точки зору матеріального права та процесуального права, а Регламент Третейського суду при Всеукраїнській громадській органі "Союз інвесторів України" містить несправедливі умови повідомлення Позивача про призначення щодо нього до розгляду можливих третейських справ, зокрема з огляду на зупинення листування з м. Донецьк. За оцінкою позивача, перебуваючи в умовах інформаційної, транспортної та фінансової блокади, він не дізнається про судове засідання, а в умовах скорочення виробництва та штату фахівців не зможе захистити належним чином свої права в третейському суді, тому гарантії на державний судових захист будуть позивачеві недоступні. Враховуючи наведене скаржник вважає, що обставини, які існували при укладенні в Договорі третейського застереження змінилися настільки, що, якби позивач міг це передбачити, він не уклав би третейське застереження, тому наполягає на розірванні третейської угоди з посиланням на ст. 652 ЦК України.

Такі доводи апеляційного оскарження базуються на тих же доказах та поясненнях які надавались у суді першої інстанції, та яким вже надана належна правова оцінка за оскарженим судовим рішенням.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що істотна зміна обставин не впливає на факт чинності третейського застереження в Договорі поруки, оскільки розгляд спірних питань третейським судом всеодно мав би відбуватися поза зоною проведення АТО.

Відтак, наявність істотної зміни обставин у вигляді проведення АТО та відсутності поштового та залізничного зв'язку з містом Донецьк не є окремими підставами для того, щоб розірвати пункт 6.8 Договору поруки, який містить третейське застереження.

Відповідно по п. 51 Регламенту Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Союз інвесторів України" третейський суд направляє сторонам повідомлення про день, час та місце проведення засідання Третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється за останнім відомими місцем проживання чи за юридичною адресою або за місцезнаходженням юридичної особи, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, телеграмою, телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, у тому числі шляхом вручення.

Тобто, регламент третейського суду передбачає можливість повідомлення сторін про засідання не лише засобами поштового зв'язку, а й іншими наявними засобами.

Крім того, після початку проведення АТО розгляд справи судами загальної юрисдикції буде проводитися також за межами зони проведення АТО. А тому для участі в судовому розгляді позивач так само як і при розгляді третейським судом, так і при розгляді справи судом загальної юрисдикції, повинен буде направляти своїх представників поза межі зони проведення АТО у разі бажання прийняти участь в судових засіданнях.

Крім того, колегія суддів критично оцінює посилання позивача як у суді першої інстанції, так і у доводах апеляційного оскарження, на позбавлення його шляхом укладення третейського застереження в Договорі поруки права на держаний судовий захист, оскільки гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55), і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64).

Слід зазначити, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Наведена правова позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 26.12.2011 у справі № 6-75цс11.

Окрім того, у випадку звернення до суду (а не до третейського суду), оскільки таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то господарський суд має припинити провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України ("сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду") лише у випадку, якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом. (п. 4.2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська промислова компанія "Артем-Агро" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2015 № 910/635/15-г залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 № 910/635/15-г набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 № 910/635/15-г може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/635/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв