ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Справа № 904/9481/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Саранюка В.І. - доповідача у справі
суддівКочерової Н.О. Мележик Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ"
на рішення від на постанову відгосподарського суду Дніпропетровської області 16.12.2014 Дніпропетровського апеляційного господарського суду 24.02.2015
у справі господарського суду№ 904/9481/14 Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ZED RK Company"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ"
простягнення 286 653 доларів США 59 центів, що еквівалентно 4290994,60 гривень
за участю представників:

від позивача - Биковський М.Ю.

від відповідача - Добраниця А.М.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014 у справі № 904/9481/14 (суддя Ніколенко М.О.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 (судді: Герасименко І.М., Кузнекцова І.Л., Іванов О.Г.), частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ZED RK Company" (позивач). Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ" (відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ZED RK Company" суму попередньої оплати у розмірі 244 406,40 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 01.12.2014 становить 3 658 585,10 грн, судовий збір у розмірі 62 309,42 грн та витрати на оплату послуг адвоката - 1 000,00 дол. США. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить Вищий господарський суд України скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

10.06.2015 від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якій останній просить залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

Колегією суддів залишені без задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, як необґрунтовані та документально непідтверджені.

В судовому засіданні 11.06.2015 оголошувалася перерва до 12-00 год. 11.06.2015. Після перерви представник відповідача не з'явився в судове засідання.

Заслухавши пояснення представника Позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ZED RK Company" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ" (постачальник) укладено контракт № К-ДЗБО-00081, відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупцю в обумовлений даним контрактом строк, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити, труби бурильні (товар) в номенклатурі, кількості, за цінами та в строки у відповідності до специфікацій, які є невід'ємною частиною цього контракту, на умовах ОАР-ж/д ст. Актау - Порт ЗКЖД, Республіка Казахстан (відповідно ІНКОТЕРМС 2010). Загальна вартість даного контракту складає 349 152 дол. США. Згідно із специфікацією № 1 до контракту № К-ДЗБО-00081 від 03.10.2013, найменування товару: труби бурильні, виробництва 2013 року на загальну вартість 349 152 доларів США.

Згідно з пунктом 2.2 контракту оплата за товар проводиться на умовах -70% передплата від загальної вартості договору протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання договору, інші - 30% протягом 10 робочих днів після проведення прийому товару.

У пункт 3.1 контракту зазначено, що поставка товару здійснюється залізницею протягом семидесяти календарних днів з моменту перерахування покупцем передплати на розрахунковий рахунок постачальника, у відповідності до пункту 2.2 контракту, з правом дострокового відвантаження товару.

Пунктом 8.1 контракту передбачено, що контракт вступає в силу з дати його підписання обома сторонами та діє до повного виконання зобов'язань сторонами.

31.03.2014 сторони підписали додаткову угоду № 2 до контракту, відповідно до якої змінено пункт 3.1 контракту і вказано, що строк поставки складає 300 календарних днів з моменту перерахування покупцем попередньої оплати. Таким чином, строк поставки було продовжено до 03.08.2014.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 07.10.2013 на виконання умов контракту, позивачем було здійснено передплату у розмірі 244 406,40 дол. США.

Позивач неодноразово надсилав на адресу відповідача листи з проханням повідомити дату відвантаження товару. Листом № 479 від 19.12.2013 відповідач повідомив, що відвантаження продукції здійсниться у січні. У листі № 03:01/14 від 13.01.2014 - дату поставки змінив на лютий 2014, листом № 92 від 12.03.2014 - на травень 2014.

23.04.2014 та 12.05.2014 позивач звертався до відповідача із претензійними листами із проханням щодо розірвання контракту № К-ДЗБО-00081 від 03.10.2013 і додаткових угод до нього та в триденний строк з дня отримання цього листа здійснити повернення суми передплати за даним контрактом у розмірі 244 406,40 дол. США.

Листом № 43-05/14 від 28.05.2014 відповідач вказав на готовність повернути грошові кошти рівними частинами за запропонованим графіком.

04.06.2014 позивач звернувся до відповідача з претензійним листом № 01-041, в якому просив повернути передплату в розмірі 244 406,40 дол. США не пізніше 01.08.2014.

Листом № 01/-067 від 24.11.2014 позивачем повідомлено відповідача про відмову від контракту № К-ДЗБО-00081 та просив повернути суму передоплати.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ZED RK Company" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ" про стягнення 286 653,59 дол. США, що еквівалентно 4 290 994,60 грн.

Судами попередніх інстанцій, з позицією яких погоджується колегія суддів Вищого господарського суду України, частково задоволено позовні вимоги позивача, а саме в частині стягнення з відповідача суми передплати.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницький діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 615 вказаного Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Відповідно до пункту 5.5 контракту у випадку не поставки товару, незалежно від причин постачальник гарантує повернення перерахованих грошових коштів на розрахунковий рахунок покупця протягом 10 банківських днів з дня надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, крім випадків, коли така не поставка виникла з вини покупця чи обставин непереборної сили.

Оскільки сторонами розірвано контракт, у зв'язку з не виконанням відповідачем договірних зобов'язань, судами попередніх інстанцій обґрунтовано задоволено позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми передплати.

Судами правомірно відмовлено позивачеві в частині стягнення з відповідача 3 % річних, оскільки стягнення з постачальника суми попередньої оплати, перерахованої за договором на поставку товару, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з судами і в частині відмови позивачеві про стягнення з відповідача пені, зважаючи на розірвання договору.

Що стосується присудженої до стягнення з відповідача суми витрат на оплату послуг адвоката, то вона відповідає принципам співрозмірності і розумності.

Виходячи із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, з урахуванням того, що господарські суди у порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно і повно дослідили подані сторонами докази, усім доводам надали обґрунтовану та належну правову оцінку, проаналізували відносини сторін та правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права, відсутні підстави для зміни або скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильного висновку судів попередніх інстанцій, зводяться передусім до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтями 111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 у справі № 904/9481/14 залишити без змін.

Головуючий суддя В. Саранюк

Судді Н. Кочерова

Н. Мележик