КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2015 р. Справа№ 910/24550/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Гарник Л.Л.

при секретарі судового засідання Волошиній З.В.

та представників:

від боржника: не з'явились;

від ліквідатора: Руденок Ю.О. (посв. від 04.07.2013 № 1157);

від ТОВ "ЕКО -ЛАЙТ": не з'явились;

від ТОВ "Медіамікс України": Дуб І.В. (дов. від 08.12.2014);

від ПАТ „Дочірній банк Сбербанку Росії": Новик Є.М. (дов. від 17.12.2014);

від ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України": Іванченко О.В. (дов. від 06.08.2014 № 010-01/5347);

від Шишки Л.О.: Шишка Ю.М. (дов від 05.09.2014 № 854);

від Управління Державної служби охорони при ГУМВ України в Одеській області: Мірошниченко О.М. (дов. від 02.09.2014 № 15/1-1-2802);

від Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві: Мірошниченко О.М. (дов. від 21.02.2014 № 24/9-682/Ан);

від ДПІ у Голосіївському районі ГУ фіскальної служби у м. Києві: Денисенко Ю.О. (дов. від 27.05.2015 № 132/26-50-10-12);

від інших кредиторів: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ЕКО -ЛАЙТ"

на постанову господарського суду міста Києва від 15.04.2015

у справі № 910/24550/13 (суддя - Івченко А.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Фаст Вотер СТ"

до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Київський ювелірний завод"

про визнання банкрутства

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста Києва від 15.04.2015 у справі № 910/24550/13 припинено процедуру розпорядження майном ПАТ "Київський ювелірний завод", припинено повноваження розпорядника майна ПАТ "Київський ювелірний завод" - арбітражного керуючого Руденок Ю.О., визнано банкрутом ПАТ "Київський ювелірний завод", відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута ПАТ "Київський ювелірний завод" арбітражного керуючого Руденок Ю.О. та інше.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції ТОВ "ЕКО -ЛАЙТ" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати вказану постанову у справі № 910/24550/13 і прийняти нове рішення, яким відмовити у визнанні боржника ПАТ "Київський ювелірний завод" банкрутом та у відкритті стосовно нього ліквідаційної процедури.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ "ЕКО -ЛАЙТ" посилається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

Апелянт посилається на те, що аналіз фінансово-господарського стану підприємства-боржника, який міститься в матеріалах справи та який ліг в основу прийняття оскаржуваної постанови, проведений в порушення Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства стосовно періоду, за який проводився цей аналіз.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2015 апеляційну скаргу ТОВ "ЕКО -ЛАЙТ" було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 08.06.2015.

08.05.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ліквідатора надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив суд відмовити апелянту в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану постанову - залишити без змін.

05.06.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника апелянта надійшло клопотання, в якому просить суд розглядати справу без участі його представника за наявними матеріалами справи.

В судове засідання 08.06.2015 апелянт та деякі інші кредитори (крім тих, які з'явилися у судове засідання) не з'явилися. Про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Ліквідатор, представник ТОВ „Медіамікс України" та представник Шишки Л.О. проти апеляційної скарги заперечила, просили оскаржувану постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Представники інших кредиторів, які були присутні у судовому засіданні при вирішенні питання щодо апеляційної скарги покладаються на розсуд суду.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діяла з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно статей 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду м. Києва від 18.12.2013 заяву про порушення справи про банкрутство прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання суду на 30.12.2013 та зобов'язано арбітражного керуючого Ковальчука Миколу Миколайовича, визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 25.12.2013 надати до суду заяву про участь у справі про банкрутство ПАТ "Київський ювелірний завод".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.01.2014 у справі № 910/24550/13 відмовлено ТОВ "Фаст Вотер СТ" в порушенні провадження у справі про банкрутство ПАТ "Київський ювелірний завод", повернуто ТОВ "Фаст Вотер СТ" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 5 735 грн. 00 коп., сплачений згідно квитанції № 1350808 від 16.12.2013.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 ухвалу господарського суду міста Києва від 22.01.2014 у справі № 910/24550/13 скасовано, матеріали справи у справі № 910/24550/13 передано на розгляд до господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2014 порушено провадження у даній справі про банкрутство ПАТ "Київський ювелірний завод"; введено процедуру розпорядження майном ПАТ "Київський ювелірний завод", призначено розпорядником майна ПАТ "Київський ювелірний завод" арбітражного керуючого Ковальчука Миколу Миколайовича.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 у справі № 910/24550/13 ухвала господарського суду міста Києва від 25.07.2014 залишена без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2014 у справі № 910/24550/13 постанова Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 залишена без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2015 визнано кредитором у справі № 910/24550/13 по відношенню до боржника: ТОВ "Еко-Лайт" з грошовими вимогами на суму 64 501 725,00грн., з яких 1218,00грн.- вимоги першої черги, 64 500 507,00грн.- вимоги четвертої черги; ТОВ "Фаст Вотер СТ" з грошовими вимогами на суму 33 738 219,00грн., з яких 6953,00 грн.- вимоги першої черги, 33 731 266,00грн.- вимоги четвертої черги; Управління Державної служби охорони при Головному управлінні МВС України в місті Києві з грошовими вимогами на суму 12 568,99грн., з яких 1218,00грн.- вимоги першої черги, 11350,99грн.- вимоги четвертої черги; ПАТ "Укртелеком" з грошовими вимогами на суму 91 556,78грн., з яких 1218,00грн.- вимоги першої черги, 88 403,42грн. - вимоги четрвтеої черги, 1935,36грн.- вимоги шостої черги; ПАТ "Київгаз" з грошовими вимогами на суму 24 139,48грн., з яких 1218,00грн. - вимоги першої черги, 22 921,48грн. - вимоги четвертої черги; Управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва з грошовими вимогами на суму 347 788,19грн. - вимоги другої черги; Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві з грошовими вимогами на суму 30 102 414,54грн., з яких 30 088 163,83грн.-вимоги третьої черги, 14 250,71грн. - вимоги шостої черги; Управління Державної служби охорони при Головному управління МВС України в Одеській області з грошовими вимогами на суму 10 747,00грн., з яких 1218,00грн.- вимоги першої черги, 9 529,00грн.-вимоги четвертої черги; ПАТ "Київенерго" з грошовими вимогами на суму 8 696,24грн., з яких 1218,00грн.-вимоги першої черги, 7478,24грн. - вимоги четвертої черги; ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" з грошовими вимогами на суму 8065,51грн., з яких 1218,00грн. - вимоги першої черги, 6 847,51грн. - вимоги четвертої черги; КП "Харківводоканал" з грошовими вимогами на суму 1520,39грн., з яких 1218,00грн.-вимоги першої черги, 302,39грн.-вимоги четвертої черги; Комунальне підприємство "Міський інформаційний центр" з грошовими вимогами на суму 46 268,48грн., з яких 1218,00грн.-вимоги першої черги, 45050,48грн.-вимоги,що будуть погашатись в шосту чергу в ліквідаційній процедурі; ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Головного управління по м. Києву та Київській області з грошовими вимогами на суму 19 808,39грн., з яких 1218,00грн.- вимоги першої черги, 18 590,39грн.- вимоги,що будуть погашатись в шосту чергу в ліквідаційній процедурі; Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіамікс Україна" з грошовими вимогами на суму 88 487 444,00грн., з яких 1218,00грн.-вимоги першої черги, 88 486 226,00грн.-вимоги четвертої черги; Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" з грошовими вимогами на суму 1218,00грн.-вимоги першої черги; Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії" з грошовими вимогами на суму 1218,00грн.-вимоги першої черги; Шишку Ларису Олександрівну з грошовими вимогами на суму 1218,00грн.вимоги першої черги; затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ "Київський ювелірний завод"; затверджено окремо внесені вимоги, які забезпечені заставою боржника: Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Дочірній банк Сбербанку Росії" на суму 53 367 847,65грн., з яких 45 485 042,90грн.-вимоги першої черги, 7 882 804,75грн.-вимоги шостої черги; Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на суму 113 162 835,22грн., з яких 103 153 502,95грн. - вимоги першої черги, 10 009 332,27грн.-вимоги шостої черги; затверджено окремо внесені до реєстру відомості щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника: Шишки Лариси Олександрівни на суму 32 275,77грн.-вимоги першої черги; заборгованість по заробітній платі згідно бухгалтерських даних боржника у розмірі 13 319,26грн.; вирішено інші питання у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.02.2015 крім іншого було зобов'язано виконуючого обов'язки Голови правління ПАТ "Київський ювелірний завод" Євтушевського Юрія Валентиновича передати розпоряднику майна Руденок Юлії Олександрівні: всю реєстраційну, бухгалтерську документацію банкрута; документацію, що стосується майна боржника, яке належить йому на праві власності; печатки, штампи та інше; організувати проведення інвентаризації майнових активів боржника та здійснити передачу активів за актом приймання-передачі.

15.04.2015 до суду першої інстанції від розпорядника майна боржника надійшло клопотання про визнання боржника банкрутом, введення процедури ліквідації, призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Руденок Ю.О., до якого додавався протокол від 14.04.2015.

Оскаржуваною постановою місцевий господарський суд визнав боржника банкрутом та вирішив ряд процесуальних питань.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про звернення до господарському суду про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури та зокрема, про звернення до господарському суду з клопотання про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) тощо.

Рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на зборах (комітеті) кредитори, кількість голосів яких визначається від повідно до частини четвертої цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.03.2015 відбулися загальні збори кредиторів, на яких було вирішено обрати та затвердити членів комітету кредиторів у наступному складі: Управління пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва - 348 голосів, ТОВ "Еко-Лайт" - 64 501 голосів, ТОВ "Медіамікс Україна" - 88 486 голосів, ТОВ "Фаст Вотер СТ" - 33 731 голосів. Кредиторами у справі склад комітету кредиторів не заперечувався.

14.04.2015 відбулися збори комітету кредиторів ПАТ "Київський ювелірний завод", (присутні на зборах комітету кредиторів: ТОВ "Еко-Лайт", ТОВ "Медіамікс Україна", ТОВ "Фаст Вотер СТ", загальною кількістю голосів 186718), якими, за наслідками дослідження фінансового аналізу підприємства, було одноголосно прийнято рішення про звернення до господарського суду м. Києва з клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором банкрута -арбітражного керуючого Руденок Ю.О.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ліквідатором було подано докази для огляду, а саме, повідомлення арбітражного керуючого Руденок Ю.О. від 10.04.2015, направлене Управлінню пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва (один із 4-х членів комітету кредиторів), про те, що 14.04.2015 відбудуться збори комітету кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що всі члени комітету кредиторів були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення зборів комітету кредиторів, на яких було вирішено звернутися до господарського суду м. Києва з клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором банкрута -арбітражного керуючого Руденок Ю.О.

Разом з тим, судовою колегією встановлено, що Управління пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва було належним чином повідомлене про дату та час проведення судового засідання у суді першої інстанції, на якому вирішувалось питання переходу до ліквідаційної процедури та про дату та час проведення судового засідання у суді апеляційної інстанції 08.06.2015, проте цей кредитор не виявив бажання висловити свою думку стосовно винесення постанови про визнання боржника банкрутом у даній справі.

Також, під час розгляду справи, судом встановлено, що станом на 15.04.2015 повідомлень про виконання боржником будь-яких грошових зобов'язань перед своїми кредиторами не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону встановлено, що господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру у випадках, передбачених цим Законом.

З системного аналізу норм Закону вбачається, що боржник визнається банкрутом, коли господарським судом встановлено неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до затвердженого судом, в порядку ст. 25 Закону, реєстру вимог кредиторів, визначенню підлягає розмір пасиву боржника. Відомості про актив боржника, мають міститися у звіті арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) про фінансово - майновий стан божника, що повинен бути наданий комітету кредиторів та на основі якого комітет кредиторів вирішує питання про введення наступної судової процедури. Фінансово-майновий стан боржника (актив) повинен бути предметом розгляду в судовому засіданні.

Якщо встановлення пасиву боржника відбувається на попередньому засіданні суду, то остаточна правова оцінка активу і пасиву боржника та можливість відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом надається у підсумковому засіданні суду з огляду на знаходження справи у процедурі розпорядження майном боржника.

Таким чином, завдання підсумкового засідання суду полягає у з'ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження по справі, виходячи з клопотання комітету кредиторів, однак остаточна їх оцінка надається судом.

Відповідно до приписів абз. 3 ч. 1 ст. 37 Закону під ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

У судовому засіданні досліджено наявний у матеріалах справи висновок щодо фінансового стану ПАТ "Київський ювелірний завод", складений ТОВ „Економічний та правовий консалтинг" від 14.04.2015, з якого вбачається, що за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності у боржника наявні ознаки критичної неплатоспроможності, які відповідають фінансовому стану потенційного банкрутства, оскільки станом на всі дати аналізу має місце поточна неплатоспроможність, а коефіцієнт покриття і коефіцієнт забезпечення власними засобами менші за їхні нормативні значення.

Аналіз необоротних активів показав, що станом на 30.06.2013 балансова вартість необоротних активів становить 104 700 тис. грн.

За даними первинного обліку та інвентаризації станом на 31.03.2015 необоротні активи ПАТ "Київський ювелірний завод" складаються з незавершених капітальних інвестицій у розмірі 4 441 тис.грн.; основних засобів за залишковою вартістю 70 657 тис. грн.; з довгострокової дебіторської заборгованості у розмірі 35 247 тис. грн. загальною вартістю 110 345 тис. грн.

Судом першої інстанції, з висновку щодо фінансового стану боржника, було встановлено, що станом на 30.06.2013 оборотні активи ПАТ "Київський ювелірний завод" дорівнювали 349 989 тис. грн. та складались з виробничих запасів вартістю 32 784 тис. грн., що становить 9,4% усіх оборотних активів, з незавершеного виробництва у розмірі 21 691 тис. грн. або 6,2%, з готової продукції у розмірі 112 065 тис. грн. або 32,0%, з товарів вартістю 5 514 тис. грн. або 1,6%, з одержаних векселів на суму 30 742 тис грн. або 8,8%, з дебіторської заборгованості за товари, роботи, послуги у розмірі 861 тис. грн. або 0,2%, з дебіторської заборгованості за розрахунками у розмірі 3 563 тис. грн. або 1,0%, з іншої поточної дебіторської заборгованості у розмірі 83 358 тис. грн. або 23,8%, з поточних інвестицій у розмірі 22 680 тис. грн. або 6,5%, з грошових коштів та їх еквівалентів у національній валюті у розмірі 35 139 тис. грн. або 10,0% та інших оборотних активів у розмірі 1592 або 0,5% оборотних активів.

За даними первинного обліку та інвентаризації станом на 31.03.2015 оборотні активи ПАТ "Київський ювелірний завод" дорівнюють 79 288 тис. грн.

Аналіз руху грошових коштів ПАТ "Київський ювелірний завод" проводився за 2011-2012 загальна оцінка якості управління підприємством "добре", за 2013-2014 роки аналіз руху грошових коштів не проводився з причини відсутності звітності.

Як вбачається з апеляційної скарги, єдиними доводами апелянта зазначено те, що аналіз фінансово-господарського стану підприємства-боржника, який міститься в матеріалах справи та який ліг в основу прийняття оскаржуваної постанови, проведений в порушення Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених Наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 № 14 (далі - Методичні рекомендації). Порушеними апелянт вважає положення абз. 1 пп. 3.2. п. 3 Розділу ІІІ вказаних Методичних рекомендаціях, в яких зазначено про те, що визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв'язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов'язкові платежі. Як зазначає апелянт аналіз банкрута не проводився за друге півріччя 2013 року, що є порушенням вказаних вище положень.

Проте, судова колегія відхиляє вказані доводи апелянта, з огляду на наступне.

В матеріалах справи міститься лист арбітражного керуючого від 25.12.2014 (а.с. 194, т. 12), надісланий на адресу боржника, стосовно того, щоб останній надав розпоряднику майна наступні документи: копію статуту останньої редакції; копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; копії фінансових звітів для можливості виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства...станом на дати 31.12.2011, 31.12.2012, 31.12.2013, 30.06.2014; розшифровки усіх строк балансу в розрізі контрагентів та звіту про фінансові результати на кожну вище вказану дату; з метою аналізу фінансової господарської та інвестиційної діяльності боржника, його становища на товарних ринках надати для ознайомлення господарські договори боржника з 2011-2014 роки.

У відповідь на вказаний вище лист, в.о. Голови Правління боржника у листі від 19.01.2015 (а.с. 197, т. 12) надав наступну документацію: довідку щодо заборгованості із виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів...; копію статуту останньої редакції; копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Копії ж витребуваних фінансових звітів для можливості виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства...станом на дати 31.12.2011, 31.12.2012, 31.12.2013, 30.06.2014 не надав, зазначивши про те, що на поточну дату працівники бухгалтерії на підприємстві не працюють, отже підготовка документів потребує певного часу.

20.05.2015 розпорядник майна повторно звернувся до боржника з листом (а.с. 198, т. 12) щодо надання копій фінансових звітів для можливості виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства...станом на дати 31.12.2011, 31.12.2012, 31.12.2013, 30.06.2014 та розшифровки усіх строк балансу в розрізі контрагентів та звіту про фінансові результати на кожну вище вказану дату.

Листом від 24.03.2015 (а.с. 199, т. 12) в.о. Голови Правління боржника у відповідь на запит розпорядника майна від 20.05.2015 надіслав копії фінансових звітів станом на 31.12.2011, 31.12.2012, 31.06.2013. Стосовно ненадання звітів за друге півріччя 2013 року та 2014 року, в.о. Голови Правління боржника зазначив про те, що не має можливості їх надати, оскільки підприємство боржника до органів статистики в цей період не звітувало, оскільки Голова Правління боржника звільнився, а у в.о. Голови Правління боржника відсутнє право підпису такого роду документів. Щодо ненадання розшифровок усіх строк балансу в розрізі контрагентів та звіту про фінансові результати на 31.12.2011, 31.12.2012, 31.12.2013, 30.06.2014, зазначив що будуть надані пізніше, дата передачі не була зазначена.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що розпорядником майна Руденок Ю.О. було вжито всіх заходів щодо витребування належних документів, проте, із вказаних вище документів вбачається, що фінансова звітність за друге півріччя 2013 року та 2014 року відсутня як на підприємстві боржника, так і у органах статистики, що унеможливлює проведення за цей період аналізу фінансово-господарської діяльності боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було встановлено, що власний капітал боржника протягом 2011-2012 років та першого півріччя 2013 року збільшився на 21 140 тис. грн., та станом на 30.06.2013 він дорівнював 229 963 тис. грн. та складався із статутного капіталу у розмірі 1 865 тис. грн., додатково вкладеного капіталу у розмірі 3 716 тис. грн., з резервного капіталу у розмірі 459 тис. грн. та з нерозподіленого прибутку у розмірі 223 923 тис. грн. Основною причиною збільшення розміру власного капіталу була прибуткова діяльність підприємства.

Відповідно до висновку щодо фінансового стану ПАТ "Київський ювелірний завод", складеного ТОВ „Економічний та правовий консалтинг" від 14.04.2015, станом на 31.03.2015 неможливо визначитись з розміром власного капіталу з причини відсутності даних обліку, з підстав, що зазначалися вище.

Протягом 2011-2012 років та першого півріччя 2013 року кредиторська заборгованість ПАТ "Київський ювелірний завод" зменшилась на 184 401 тис. грн. та станом на 30.06.2013 кредиторська заборгованість боржника дорівнювала 235 161 тис. грн. та складалась з довгострокових зобов'язань у розмірі 156 788 тис. грн. та з поточних зобов'язань у розмірі 78 373 тис. грн. Поточні зобов'язання складалась з поточних зобов'язань за довгостроковими зобов'язаннями у розмірі 30 000 тис. грн., з кредиторської заборгованості за товари, роботи, послуги у розмірі 366 тис. грн., з поточних зобов'язань за розрахунками з бюджетом у сумі 24 689 тис. грн., за розрахунками зі страхування у розмірі 917 тис. грн., з оплати праці у сумі 2049 тис. грн., поточної кредиторської заборгованості за одержаними авансами у розмірі 5 009 тис. грн. та з інших поточних зобов'язань у розмірі 15 343 тис. грн.

Станом на 31.03.2015 за даними реєстру вимог кредиторів розмір кредиторської заборгованості становить 383 981,0 тис. грн.

Станом на 31.03.2015 ПАТ "Київський ювелірний завод" господарську діяльність не проводить.

Проведений аналіз на наявність (відсутність) економічних ознак дій з приховування банкрутства, доведення до банкрутства чи фіктивного банкрутства показав, що у ПАТ "Київський ювелірний завод": станом на 30.06.2013 відсутні економічні ознаки фіктивного банкрутства; протягом періоду 31.12.2012-31.12.2014 відсутні економічні ознаки дій з доведення до банкрутства; станом на 30.06.2013 відсутні ознаки приховуваного банкрутства.

Згідно п. 3.4 Методичних рекомендацій, якщо наприкінці звітного періоду хоча б один з двох коефіцієнтів (а саме - коефіцієнт покриття та коефіцієнт забезпечення власними засобами) перевищує його нормативне значення (1,0 та 0,1 відповідно), або протягом звітного періоду спостерігається їх зростання, перевага надається позасудовим заходам відновлення платоспроможності.

ПАТ "Київський ювелірний завод" коефіцієнт покриття станом на 31.03.2015 мав значення 0,21, що менше за нормативне значення, коефіцієнт забезпечення власними засобами станом на 31.03.2015 мав від'ємне значення.

Також згідно п. 3.4 Методичних рекомендацій, якщо за підсумками року коефіцієнт покриття менший за 1,0 і підприємство не отримало прибутку, такий його фінансовий стан характеризується ознаками надкритичної неплатоспроможності. У такому разі задоволення визнаних судом вимог кредиторів, можливе шляхом застосування ліквідаційної процедури.

Як видно з таблиці № 2 (а.с. 13, т. 13) у висновку щодо фінансового стану ПАТ "Київський ювелірний завод", складеному ТОВ „Економічний та правовий консалтинг" від 14.04.2015, доданому до матеріалів справи, станом на 31.03.2015 коефіцієнт покриття був меншим за нормативне значення, та протягом 2014 року та першого кварталу 2015 року, за даними боржника, підприємство не отримувало прибуток, що дає підстави для застосування процедури ліквідації.

Вище перелічені ознаки та наведені дані мають негативний характер та свідчать про нестійкий фінансовий стан боржника, який характеризується ознаками критичної неплатоспроможності та відповідає стану потенційного банкрутства, коли задоволення затверджених судом кредиторських вимог та боргів можливе шляхом застосування ліквідаційної процедури.

При цьому, станом на день розгляду справи судом першої інстанції у підсумковому засіданні заяв від потенційних інвесторів щодо оздоровлення фінансового становища боржника не надходило, що дало підстави вважати суду першої інстанції, що підприємство не є інвестиційно привабливим. У суді апеляційної інстанції учасники судового процесу підтвердили відсутність потенційних інвесторів.

Враховуючи викладені обставини, а також той факт, що в даному випадку були виконані всі необхідні умови процедури розпорядження майном, здійснено оприлюднення відомостей про порушення провадження у справі про банкрутство з метою виявлення кредиторів та санаторів боржника, складено реєстр заявлених вимог кредиторів, створено комітет кредиторів, проведено аналіз фінансово-господарського стану боржника, проведено інвентаризацію підприємства, подано клопотання комітету кредиторів щодо введення процедури ліквідації, відсутні пропозиції щодо санації боржника або укладення мирової угоди, господарський суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо необхідності введення процедури ліквідації та визнання боржника банкрутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражний керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 114 Закону визначено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а у разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до прийнятого комітетом кредиторів рішення (протокол № 2 від 14.04.2015) запропоновано призначити ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Руденок Юлію Олександрівну (свідоцтво № 1157 від 04.07.2013).

Під час призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) господарський суд не пов'язаний з кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів, та має право призначити арбітражного керуючого самостійно.

З огляду на вищевикладені обставини та положення ст. 114 Закону, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, задовольнивши клопотання комітету кредиторів стосовно призначення ліквідатором ПАТ "Київський ювелірний завод" арбітражного керуючого Руденок Юлію Олександрівну.

Доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

При цьому, судова колегія враховує той факт, що повноважний представник апелянта був присутній на засіданні комітету кредиторів боржника (протокол № 2 від 14.04.2015), на якому обговорювався аналіз фінансово-господарського стану боржника, звіт розпорядника майна станом на 14.04.2015, звернення до господарського суду про визнання боржника банкрутом та кандидатура ліквідатора банкрута; рішення з цього приводу було прийняте одноголосно, та представник апелянта, як і інші присутні на зборах представники кредиторів боржника, проголосував „за" те, щоб уповноважити розпорядника майна боржника у даній справі клопотати перед господарським судом м. Києва про визнання ПАТ "Київський ювелірний завод" банкрутом та введення ліквідаційної процедури, а також про призначення ліквідатором ПАТ "Київський ювелірний завод" арбітражного керуючого - Руденок Ю.О. Вказаний протокол підписаний без зауважень всіма присутніми представниками комітету кредиторів боржника, у тому числі повноважним представником апелянта, який був обраний головою вказаних зборів комітету кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що фінансовий стан боржника є таким, що не дає можливості відновити платоспроможність та у повному обсязі задовольнити вимоги кредиторів, оскільки пасиви боржника перевищують його активи, і погашення вимог кредиторів можливе не інакше як через застосування ліквідаційної процедури відносно боржника, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором банкрута Руденок Ю.О., кандидатура якої відповідає вимогам Закону.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ "ЕКО-ЛАЙТ", зміни чи скасування постанови суду першої інстанції від 15.04.2015 у справі № 910/24550/13. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування вказаної постанови у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статями 4-1, 33, 34, 43, 99, 101- 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ "ЕКО -ЛАЙТ" залишити без задоволення, а постанову господарського суду м. Києва від 15.04.2015 у справі № 910/24550/13 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/24550/13 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 15.06.2015.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Л.Л. Гарник