РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015Справа №910/11168/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог рітейл»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопоінт-Київ"

про стягнення 43 875,80 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Савчук П.К. - за дов.;

від відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вог рітейл» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопоінт-Київ" про стягнення 43 875,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неналежним чином виконуються умови договору купівлі-продажу паливно - мастильних матеріалів з використанням смарт-карт на АЗС № СО 9551 від 25.12.13р.

Ухвалою від 05.05.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 02.06.2015 р.

Ухвалою від 02.06.15р. розгляд справи відкладено на 16.06.15р.

16.06.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові пояснення по справі, відповідно до яких вказує, що відповідачем після порушення провадження по справі сплачено часткову суму основного боргу у розмірі 9000,00 грн. та просить в цій частині припинити провадження посправі.

Представник відповідача в судове засідання 16.06.15 р. не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 16.06.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали,заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ" надалі - Позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОПОІНТ-КИЇВ» (надалі - Відповідач, покуець) було укладено Договір № С09551 купівлі-продажу паливо- мастильних матеріалів з виконанням смарт-карт на АЗС) (надалі - Договір).

Пунктом 2.1 Договору, Позивач зобов'язується передавати у власність Відповідачу через АЗС, з використанням смарт-карт, паливо-мастильні матеріали, а Відповідач зобов'язується прийняти у власність паливо-мастильні матеріали, та оплатити їх вартість.

Відповідно до п 4.4 Договору, розрахунки за паливо-мастильні матеріали здійснює періодично, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту фактичного отримання Покупцем паливо-мастильних матеріалів на АЗС.

На підтвердження факту відпуску паливо-мастильних матеріалів Позивачем за відповідний період надається Відповідачу для підписання акт приймання- передачі. Акт приймання-передачі підтверджує факт передачі паливо-мастильних матеріалів у власність Відповідача за відповідний період (відповідно до 3.6. Договору).

Відповідно до п. 3.6. Договору, по факту відпуску паливо-мастильних матеріалів Позивачем надається Відповідачу для підписання Видаткова накладна.

Пунктом. 11.3 Договору, у випадку необхідності на вимогу однієї зі Сторін проводити звірку взаєморозрахунків, в результаті чого підписується Акт звірки взаєморозрахунків.

Відповідно до п. 5.1.1. Договору Відповідач зобов'язаний належно виконувати умови договору, в тому числі вчасно та в повному обсязі здійснювати оплату вартості отриманих паливо-мастильних матеріалів у відповідності до умов Розділу 4, та/або відповідних додатків чи доповнень до Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору у період з 25.12.13р. по 28.02.15р., позивач передав на користь відповідача паливно-мастильні матеріали на загальну суму 116 278,74 грн., що підтверджується актами прийому-передачі паливно-мастильних матеріалів, видатковими накладними, актами звірки взаєморозрахунків, які підписані уповноваженими особами позивача та відповідача та скріплені печатками (копії мітяться в матеріалах справи).

За твердженням позивача, в порушення умов Договору відповідач за поставку паливно-мастильних матеріалів розрахувався частково, що підтверджується довідкою банку на суму 90 094, 78 грн. Також відповідачем погашено суму основного боргу після порушення провадження по справі у розмірі 9000,00 грн.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, на час прийняття рішення по справі за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 17 183,96 грн. (116 278,74 - 90 094, 78 - 9000,00 = 17 183,96).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 9.2. Договору у випадку не проведення розрахунків Покупцем згідно умов Розділу 4 даного Договору, Покупець зобов'язується на користь Продавця сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 9.2. Договору, у випадку непогашення заборгованості протягом більш як 30 календарних днів з моменту виникнення заборгованості, Відповідач зобов'язаний додатково крім пені сплатити на користь Позивача штраф в розмірі 5 % від суми заборгованості.

Відповідно до п. 9.3. Договору, Відповідач, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу Позивача повинен сплатити проценти в розмірі 5 % річних від суми заборгованості за кожен день прострочення, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 4 738,38 грн. пені, 3 934,95 грн. штрафу у розмірі 5%, 732,72 грн. 5% річних, 8 285,78 грн. інфляційних.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 17 183,96 грн. заборгованості, 4 738,38 грн. пені, 3 934,95 грн. штрафу у розмірі 5%, 732,72 грн. 5% річних, 8 285,78 грн. інфляційних, обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки сума основного боргу у розмірі 9000,00 грн. була погашена відповідачем після порушення провадження у справі, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОПОІНТ-КИЇВ» (01015, Київ, вул. Лаврська, буд.16; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» (43010, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кременецька, буд.38; ) 17 183 (сімнадцять тисяч сто вісімдесят три) грн. 96 коп. заборгованості, 4 738 (чотири тисячі сімсот тридцять вісім) грн. 38 коп. пені, 732 (сімсот тридцять дві) грн. 73 коп.,5% річних, 3 934 (три тисячі дев'ятсот тридцять чотири) грн. 95 коп. штрафу, 8 285 (вісім тисяч двісті вісімдесят п'ять) грн. 78 коп. інфляційних та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 9000,00 грн. провадження у справі припинити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.06.2015р.

Суддя І.О.Домнічева