РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015Справа №910/10856/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк-готель "Київ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Готельний комплекс "Глорія"

про стягнення 362 356,66 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Бабич О.М., Шаповал А.В. за дов.

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення заборгованості за договорами про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги на загальну суму 301 963,88 грн., з яких: 60 000,00 грн. основного боргу, 12 000,00 грн. штрафу за договором від 26.04.2011 р., та 241 963,88 грн. основного боргу 72 000,00 грн. штрафу за договором від 26.09.2014 р.

Ухвалою суду від 29.04.2015р. порушено провадження у справі № 910/10856/15, розгляд справи призначено на 26.05.2015 р.

25.05.2015р. через відділ діловодства суду представником позивача подано документи на виконання вимог ухвали суду.

25.05.2015 р. через відділ діловодства суду відповідачем подано заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності уповноваженого представника ТОВ "Готельний комплекс "Глорія".

Ухвалою суду від 26.05.2015р. розгляд справи відкладено на 16.06.2015р.

У судовому засіданні 16.06.2015р. представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву, доказів погашення боргу не надав, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ

26.04.2011р. між позивачем - ТОВ "Парк-готель "Київ" (позикодавець) та відповідачем - ТОВ "Готельний комплекс "Глорія" (позичальник) був укладений договір про надання безпроцентної зворотної фінансової дороги, за умовами якого позикодавець передає позичальнику на терміновій і зворотній основі кошти на суму 60 000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути зазначені кошти в обумовлений договором термін.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач за платіжним дорученням № 39 від 26.04.2011р. (проведено банком 26.04.2011р.), копія якого долучена до справи, перерахував на рахунок відповідача зворотну безвідсоткову фінансову допомогу по договору у розмірі 60 000,00 грн.

У відповідності до п.2.2 договору від 26.04.2011р. позичальник зобов'язався повернути суму фінансової допомоги до 31.12.2013р.

Також 26.09.2014 року між сторонами було укладено договір про надання безпроцентної зворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець надав позичальнику на терміновій і зворотній основі кошти на суму 241 963,88 грн.,зі строком повернення до 31.03.2015р.

За платіжними дорученнями № 2280 від 29.09.2014р. на суму 22100,00 грн., № 2736 від 27.11.2014р. на суму 45000,00 грн., № 2775 від 03.12.2014р. на суму 819,00 грн., № 2905 від 18.12.2014р. на суму 1000,00 грн., № 2981 від 29.12.2014р. на суму 38820,00 грн., № 172 від 28.01.2015р. на суму 4000,00 грн., № 167 від 28.01.2015р. на суму 38819,00 грн., № 451 від 26.02.2015р. на суму 478 585,88 грн., № 599 від 19.03.2015р. на суму 4000,00 грн. (наявні у матеріалах справи) позивач надав відповідачу кошти в якості безпроцентної зворотної фінансової допомоги на загальну суму 241 963,88 грн.

Позивач вказує, що відповідач своє зобов'язання по договорах щодо повернення отриманої фінансової допомоги у визначений строк не виконав, отримані грошові кошти у розмірі 60 000,00 грн. та 241 963,88 грн. відповідно, не повернув, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли у зв'язку з укладанням договорів про надання безпроцентної зворотної фінансової допомоги від 26.04.2011р. та від 26.09.2014р. за своєю правовою природою є договорами позики.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 1049 Кодексу встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 цієї статті).

Відповідно до пп. 1,7 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт отримання коштів відповідачем підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача також встановлена підписаними сторонами Актами звіряння взаєморозрахунків за період з 01.04.2011р. по 31.03.2015р. по договору від 26.04.2011р. та за період з 01.01.2014р. по 31.03.2015р. по договору від 26.09.2014р.

Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, проте доказів повернення суми 60 000,00 грн. по договору від 26.04.2011р. та суми 241 963,88 грн. по договору від 26.09.2014р., всього 301 963,88 грн., в тому числі в установлені строки, суду не надав.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктами 3.2 договорів визначено, що за прострочення термінів повернення фінансової допомоги, встановлених у п.2.2 договорів, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 20% від непогашеної суми договору.

Посилаючись на прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення наданої відповідачу фінансової допомоги по договорах, позивачем нараховано 12 000,00 грн. штрафу по договору від 26.04.2011р. та 48 392,78 грн. по договору від 26.09.2014р., всього 60 392,78 грн., які є обґрунтованими та задовольняються судом.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Готельний комплекс "Глорія" (04075, м.Київ, вул. Червонофлотська, 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк-готель "Київ" (04075, м.Київ, вул.М.Юнкерова, 20, ) 301 963 (триста одну тисячу дев'ятсот шістдесят три) грн. 88 коп. заборгованості, 60 392 (шістдесят тисяч триста дев'яносто дві) грн. 78 коп. штрафу, 7247 (сім тисяч двісті сорок сім) грн. 13 коп. судового збору.

Суддя О.М.Ярмак