РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015Справа №910/7918/15-г
Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасово адміністрації в АБ "Порто-Франко"
доДочірнього підприємства "Дирекція єдиного замовника"
простягнення 1 074 350 доларів 04 цента
Представники:
від позивача: Чиркін Д.В. - представник за довіреністю
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

31.03.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Порто-ФРАНКО" з вимогами до Дочірнього підприємства "Дирекція єдиного замовника" про стягнення 24 449 647 грн 04 коп. заборгованості за кредитним договором (відклична реверсивна кредитна лінія) № 97/3-11 від 10.03.2011, в тому числі 19 973 289 грн 39 коп. заборгованості по кредиту, 222 353 грн 09 коп. заборгованості по простроченим відсоткам, 910 171 грн 70 коп. заборгованості по донарахованим відсоткам, 3 285 469 грн 30 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 37 085 грн 73 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків та 21 277 грн 82 коп. пені за донарахованим відсоткам.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами кредитного договору (відклична реверсивна кредитна лінія) № 97/3-11 від 10.03.2011 не виконав взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків, у зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 19 973 289 грн 39 коп., заборгованість по простроченим відсоткам у розмірі 222 353 грн 09 коп. та заборгованість по донарахованим відсоткам у розмірі 910 171 грн 70 коп., крім того у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором позивачем нараховано 3 285 469 грн 30 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 37 085 грн 73 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків та 21 277 грн 82 коп. пені за донарахованим відсоткам.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2015 порушено провадження у справі № 910/7918/15-г, розгляд справи призначений на 21.04.2015.

10.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли клопотання про долучення документів до матеріалів справи та клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції.

15.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 853 776 доларів США 87 центів заборгованості по кредиту, 9 504 доларів США 69 центів заборгованості по простроченим відсоткам, 42 534 доларів США 69 центів заборгованості по донарахованим відсоткам, 165 702 доларів США 89 центів пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1 866 доларів США 50 центів пені за несвоєчасне повернення відсотків та 964 доларів США 41 центів пені за донарахованим відсоткам.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 розгляд справи відкладено на 22.05.2015.

05.05.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції.

Судове засідання призначене на 22.05.2015 не відбулося у зв'язку із перебуванням судді на лікарняному.

Судове засідання 15.06.2015 відбувалось в режимі відеоконференції з Господарським судом Одеської області.

Представник відповідача у судове засідання 15.06.2015 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судове засідання 15.06.2015 з'явився представник позивача та надав усні пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 15.06.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

10.03.2011 між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Порто-Франко" (банк за договором) та Дочірнім підприємством "Дирекція єдиного замовника" (позичальник за договором) укладено кредитний договір (відкличної реверсивної кредитної лінії) № 97/3-1, відповідно до умов якого банк на умовах цього договору надає позичальнику кредит у вигляді відзивної реверсивної кредитної лінії з лімітом в сумі 2 000 000 доларів США 00 центів на термін з 10.03.2011 по 09.03.2012 зі сплатою 10% річних на поточну діяльність засобів, а позичальник зобов'язується належним чином використати і повернути банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісії відповідно до умов договору і тарифів банку, а також виконати всі зобов'язання в порядку та строки, визначені договором.

Згідно з пунктом 9.1. договору даний договір набирає чинності з моменту надання кредиту /незалежно в повній сумі або його частини/, і діє до повного погашення кредитної заборгованості (всієї суми кредиту, відсотків, комісій, неустойки, відшкодування можливих збитків) позичальник за договором.

У відповідності до пункту 3.3. договору сплата відсотків здійснюється щомісячно в період з 1-го по 10-е число місяця, наступного за звітним і при повному погашенні кредиту, від суми фактичної заборгованості по кредиту на рахунок позичальника.

В подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди до кредитного договору (відклична реверсивна кредитна лінія) № 97/3-11 від 10.03.2011, відповідно до яких змінювались умови кредитного договору, а саме:

- додатковою угодою № 1 від 21.03.2011 встановлено обов'язок позичальника сплатити комісію за послуги з обслуговування договору забезпечення;

- додатковою угодою № 3 від 12.03.2012 змінено дату повернення кредиту на 10.08.2012;

- додатковою угодою № 4 від 11.06.2012 змінено період сплати відсотків;

- додатковою угодою № 5 від 10.08.2012 змінено дату повернення кредиту на 10.09.2012;

- додатковою угодою № 6 від 03.09.2012 змінено розмір відсотків на 8,5%;

- додатковою угодою № 7 від 10.08.2012 змінено дату повернення кредиту на 10.09.2013;

- додатковою угодою № 8 від 10.09.2013 змінено дату повернення кредиту на 10.03.2014;

- додатковою угодою № 9 від 11.03.2014 змінено дату повернення кредиту на 10.07.2014;

- додатковою угодою № 10 від 10.07.2014 змінено дату повернення кредиту на 08.08.2014;

- додатковою угодою № 11 від 08.08.2014 змінено дату повернення кредиту на 05.09.2014.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов договору відповідачу було надано кредит на умовах, передбачених укладеним між сторонами кредитного договору (відклична реверсивна кредитна лінія) № 97/3-11 від 10.03.2011, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами та випискою по особовим рахункам за період з 01.03.2011 по 01.04.2015.

Судом встановлено, що позичальник в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість з повернення кредиту у розмірі 853 776 доларів США 87 центів та сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 52 039 грн 38 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з повернення кредиту у розмірі 853 776 доларів США 87 центів, заборгованості по простроченим відсоткам у розмірі 9 504 доларів США 69 центів та заборгованості по донарахованим відсоткам у розмірі 42 534 доларів США 69 центів підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором (відклична реверсивна кредитна лінія) № 97/3-11 від 10.03.2011, позивачем нараховано відповідачу пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 165 702 доларів США 89 центів, пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 1 866 доларів США 50 центів та пеню за донарахованим відсоткам у розмірі 964 доларів США 41 центів.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.1.7 кредитного договору передбачено, що при несплаті позичальником у встановлені терміни заборгованості по кредиту та (або) відсотків за користування кредитом, і за відсутності коштів на поточному рахунку, вимагати оплати позичальником пенів розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня, від суми неоплаченої вчасно заборгованості по кредиту та (або) відсотками за кожен день прострочки виконання зобов'язання. Нарахування пені за прострочку виконання зобов'язань з погашення кредиту та (або) відсотків за користування кредитом, припиняється через дванадцять місяців з дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені) відповідно до умов пункту 5.1.7 кредитного договору.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 165 702 доларів США 89 центів, пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 1 866 доларів США 50 центів та пені за донарахованим відсоткам у розмірі 964 доларів США 41 центів.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до частини 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 28.12.2014, № 80-VIII, з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218 грн 00 коп.

Нормами пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30.01.2015 № 675 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015 № 19 «Про початок процедури ліквідації АБ «Порто-Франко» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко».

Нормами статті 55 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про витребування майна - вартістю майна, що витребується; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою усіх вимог; у позовах про стягнення іноземної валюти - в іноземній валюті та у карбованцях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

У заяві про збільшення позовних вимог, позивачем визначено ціну позову у розмірі 1 074 350 доларів США 04 центи, таким чином, з урахуванням норм статті 55 Господарського процесуального кодексу України та дату подання позову (31.03.2015), ціна позову складає 1 074 350 доларів США 04 центи, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 еквівалентно 27 341 471 грн 51 коп.

Враховуючи викладене та виходячи з розміру заявлених позовних вимог у сумі 27 341 471 грн 51 коп., витрати по сплаті судового збору до державного бюджету в розмірі 73 080 грн 00 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 43, ч. 1, 3 ст. 49, ст. 55, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Дирекція єдиного замовника" (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 82-А, офіс 18, ідентифікаційний код 33695645) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Порто-Франко" (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 10, ідентифікаційний код 13881479) 853 776 (вісімсот п'ятдесят три тисячі сімсот сімдесят шість) доларів США 87 центів, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 еквівалентно 21 728 035 (двадцять один мільйон сімсот двадцять вісім тисяч тридцять п'ять) грн 65 коп. заборгованості по кредиту, 9 504 (дев'ять тисяч п'ятсот чотири) доларів США 69 центів, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 еквівалентно 241 887 (двісті сорок одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн 84 коп. заборгованості по простроченим відсоткам, 42 534 доларів США 69 центів, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 еквівалентно 1 082 478 (один мільйон вісімдесят дві тисячі чотириста сімдесят вісім) грн 68 коп. заборгованості по донарахованим відсоткам, 165 702 (сто шістдесят п'ять тисяч сімсот) доларів США 89 центів, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 еквівалентно 7 214 024 (сім мільйонів двісті чотирнадцять тисяч двадцять чотири) грн 88 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1 866 (одна тисяча вісімсот шістдесят шість) доларів США 50 центів, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 еквівалентно 47 501 (сорок сім тисяч п'ятсот одна) грн 14 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків, та 964 (дев'ятсот шістдесят чотири) доларів США 41 центів, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 еквівалентно 24 543 (двадцять чотири тисячі п'ятсот сорок сім) грн 57 коп. пені за донарахованим відсоткам.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Дирекція єдиного замовника" (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 82-А, офіс 18, ідентифікаційний код 33695645) в дохід Державного бюджету України (р/р 3001, Одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код 37993783, код платежу: 22030001) судовий збір у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 18.06.2015

Суддя Н.Б. Плотницька