ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Справа № 915/1538/14

м. Миколаїв

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-А), код 24214088

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМАТОП» (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 32/7), код 38622503

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «АЛЬБА УКРАЇНА» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 100), код 22946976.

про: стягнення 745189 грн. 95 коп.

суддя В.Д. Фролов

за участю представників сторін

від позивача: Олейникова С.С., довіреність №163 від 21.03.2013 р.

від відповідача: представник не з'явився

від третьої особи: представник не з'явився

Публічним акціонернем товариством «Банк «Київська Русь» (далі-Позивач) пред'явлено позов до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМАТОП» (далі-Відповідач) заборгованості в сумі 745189 грн. 95 коп., з посиланням на невиконання в повному обсязі Відповідачем грошового зобов'язання за договором № 1062 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу від 29.04.2013 року.

За даними позовними вимогами ухвалою суду від 25.09.2014 порушено провадження у справі.

21 квітня 2015 року від Позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог № 597/45.3. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 997341 грн. 31 коп., з яких: 677293 грн. 59 коп. - основний борг; 58352 грн. 61 коп.-пеня; 17869 грн. 42 коп.- 3% річних; 243825 грн. 69 коп. - інфляційні втрати.

Враховуючи те, що Позивач скористався своїм правом, передбаченим ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, до прийняття рішення по справі, то позовні вимоги розглядаються з урахуванням заяви Позивача від 21.04.2015 про збільшення позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю з підстав викладених у позовній заяві та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Проте, від нього до суду 10.06.2015 надійшло клопотання про розстрочку виконання рішення по справі № 915/1538/14 в порядку п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

Третя особа повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача та третьої особи про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі подані у справу докази, суд встановив:

Між Приватним акціонерним товариством «Альба Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАРМАТОП» 29 квітня 2013 року укладено договір № 1062 купівлі-продажу (далі-Договір).

Відповідно до пункту 1.2 Договору, Товар передається по найменуваннях та в кількості, з зазначенням ціни митної і ціни відпускної, що будуть описані в кожному окремому випадку у видаткових накладних (далі «видаткові накладні»).

Згідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 Договору, кожна товарна партія формується шляхом узгодження заказу. Узгодження заказу відбувається шляхом погодження наступних даних щодо поставки: асортимент, кількість, ціну, місце поставки, термін поставки. Узгодження заказу відбувається шляхом обміну інформації за телефоном, факсимальним зв'язком, електронним зв'язком чи за допомогою інших засобів зв'язку. Підтвердження виконання заказу ПрАТ «Альба Україна» є підписання видаткової накладної Відповідачем при прийомці-передачі партії товару.

Ціни за одиницю Товару, а також загальна сума товарної партії визначаються відповідно до відпускних цін ПрАТ «Альба Україна» та згідно з узгодженим Сторонами заказом і зазначаються у видаткових накладних.

Сума даного Договору складає загальну суму товару, поставленого відповідно до умов даного договору, і визначається шляхом складання сум товарних партій визначених у видаткових накладних.

Пунктами 5.1, 5.2, 5.4 Договору передбачено, що Відповідач проводить оплату Товару у формі безготівкового розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПрАТ «Альба Україна».

Оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі на умовах, що вказуються в видатковій накладній на поставку товарної партії.

У розрахункових документах Відповідач повинен вказувати номер та дату видаткової накладної згідно з якою здійснюється сплата за поставлений товар та номер і дату даного Договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору, Товар вважається переданим ПрАТ «Альба Україна» і прийнятим Відповідачем по кількості та асортименту в момент підписання Сторонами видаткової накладної на товарну партію.

На виконання умов Договору ПрАТ «Альба Україна» було поставлено Відповідачу Товар у період з 26.03.2014 по 19.04.2014, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними на суму 677293 грн. 59 коп.

Зазначені видаткові накладні підписані та скріплені печатками Відповідача без зауважень.

Відповідачем факт поставки ПрАТ «Альба Україна» Товару на суму 677293 грн. 59 коп. у період з 26.03.2014 по 19.04.2014 не заперечується.

05 червня 2014 року між ПрАТ «Альба Україна» та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір відступлення прав вимоги № 70549-20/14-7.

Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 7.1 договору відступлення прав вимоги ПрАТ «Альба Україна» відступає (продає), ПАТ «Банк «Київська Русь» набуває (купує) за 677293 грн. 59 коп. у порядку та на умовах, визначених цим договором, право вимоги за зобов'язаннями ТОВ «ФАРМАТОП» у сумі 677293 грн. 59 коп., що випливає з Договору купівлі-продажу №1062 від 29.04.2013, укладеного між ТОВ «ФАРМАТОП» та ПрАТ «Альба Україна».

ПАТ «Банк «Київська Русь» набуває (купує) права вимоги, що відступається (продається) за цим договором після підписання Сторонами цього Договору.

За цим Договором ПАТ «Банк «Київська Русь» набуває право вимагати від ТОВ «ФАРМАТОП» належного виконання зобов'язання по оплаті коштів ТОВ «ФАРМАТРОП» у сумі, яка зазначена у п. 1.1 цього Договору.

У зв'язку з несплатою Відповідачем повної вартості Товару, Позивач звернувся до нього з претензією від 11.08.2014 № 5157/20-24895 про сплату заборгованості в сумі 94752 грн.

Проте, відповідь на претензію Відповідачем не надана, заборгованість в сумі 677293 грн. 59 коп. не сплачена.

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 677293 грн. 59 коп.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Аналогічні положення містяться в ч. 1, ч. 7 ст. 193 ГК України.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і в установлений строк. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, якщо інше не встановлено договором, або законом.

Враховуючи вищезазначене, вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у сумі 677293 грн. 59 коп. є обґрунтованими, матеріалами справи підтвердженими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 7.2 Договору, у випадку порушення Відповідачем п. 5.2, він сплачує пеню у розмір подвійної облікової ставки НБУ на день розрахунку за кожен день заборгованості.

На підставі зазначеного, Позивачем нараховано Відповідачу пеню у розмірі 58352 грн. 61 коп. (розрахунок додається).

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеного, Позивачем нараховано Відповідачу 17869 грн. 42 коп. -3% річних за період з 05.06.2014 по 21.04.2015 та 243825 грн. 69 коп. - інфляційних втрат за період з 05.06.2014 по 31.03.2015 (розрахунок додається).

Таким чином, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача річних та інфляційних втрат є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 997341 грн. 31 коп., з яких: 677293 грн. 59 коп. - основний борг, 58352 грн. 61 коп. - пеня, 17869 грн. 44 коп. - 3% річних та 243825 грн. 69 коп. - інфляційні втрати.

Враховуючи зазначене, позов підлягає задоволенню повністю.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема судового збору, при задоволенні позову на відповідача. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Оскільки сума судового збору з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог становить 19946 грн. 82 коп., а Позивачем сплачено за подання позовної заяви 14903 грн. 79 коп., який необхідно відшкодувати Позивачу з Відповідача. А на момент подання заяви про збільшення позовних вимог Позивача звільнено від сплати судового збору, то судовий збір у сумі 5042 грн. 43 коп. необхідно стягнути з Відповідача в доход Держаного бюджету України.

Щодо клопотання Відповідача про розстрочку виконання рішення по справі № 915/1538/14 в порядку п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПУ України, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2. постанови пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Обґрунтовуючи свою заяву Відповідач посилається на тяжкий фінансовий стан та, що стягнення всієї суми заборгованості на законні майнові інтереси Відповідача, і як наслідок погіршить його фінансове становище.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Надання рострочки виконання рішення можливе за наявності обставин, що ускладнюють або роблять його неможливим. Погіршення фінансового становища, не є достатньо обґрунтованою підставою для надання розстрочки виконання рішення. Крім того, жодних доказів в обґрунтування необхідності надання розстрочки виконання рішення, ускладнення його виконання або наявності обставин, які роблять неможливим його виконання Відповідачем не надано. Також, Відповідачем не надано графік розстрочки заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги фінансовий стан обох сторін, строк існування заборгованості перед Позивачем, суд відмовляє у задоволені клопотання Відповідача про надання розстрочки виконання судового рішення.

Відповідач не позбавлений права на звернення з заявою про розстрочку або відстрочку виконання рішення в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України з наданням належних та допустимих доказів в обґрунтування.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 49, 82- 85, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМАТОП» (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 32/7, код 38622503) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-А, код 24214088), заборгованість в сумі 997341 (дев'ятсот дев'яносто сім тисяч триста сорок одна) грн. 31 коп., з яких: 677293 (шістсот сімдесят сім тисяч двісті дев'яносто три) грн. 59 коп. - основний борг, 58352 (п'ятдесят вісім тисяч триста п'ятдесят дві) грн. 61 коп. - пеня, 17869 (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят дев'ять) грн. 44 коп. - 3% річних та 243825 (двісті сорок три тисячі вісімсот двадцять п'ять) грн. 69 коп. - інфляційні втрати, а також грошові кошти на відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 14903 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот три) грн. 79 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМАТОП» (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 32/7, код 38622503) в доход Державного бюджету України (розрахунковий рахунок № 3002, банк одержувача ГУДКУ у Миколаївській області, МФО банку 826013, , одержувач ГУДКУ у Миколаївській області, код платежу 22030001, призначення платежу: судовий збір, код 03499980, п.п. 2.1) грошові кошти на оплату позовної заяви судовим збором в сумі 5042 (п'ять тисяч сорок дві) грн. 43 коп.

Суддя В.Д. Фролов