ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Справа № 918/1671/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіДерепи В.І.,
суддів :Грека Б.М., - (доповідача у справі), Кривди Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуЗаступника прокурора Рівненської області
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 31.03.15
у справі№918/1671/14
господарського судуРівненської області
за позовомПриватного акціонерного товариства "УМТ"
доУправління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації
третя особаГоловне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області
провнесення змін до договору та стягнення заборгованості
за участю представників від:
позивачаЛящовський В.Р. (дов. від 06.11.14)
скаржникаЗбарих С.М. (посв. від 05.09.14)
В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "УМТ" звернулось до господарського суду із позовом до Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації про внесення змін в договір та стягнення заборгованості в сумі 26658296,40грн.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 30.12.14 (суддя Горплюк А.М.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 31.03.15 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Мельник О.В., суддів: Розізнаної І.В.,

Грязнова В.В.), позов задоволено. Вирішено внести зміни до договору про закупівлю товару за державні кошти №1/10, що укладений 15.10.12 Управлінням охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації та ПАТ "УМТ". Викладено п.3.1 розділу ІІІ договору про закупівлю товару за державні кошти №1/10 від 15.10.12 в наступній редакції: "п.3.1. Ціна договору становить 32675740 грн., в т.ч. ПДВ 1467990 грн. з яких 7% ПДВ, що складає 1426740 грн. нараховано на несплачену до 01.04.14 частину вартості товару (лінійний прискорювач Elektra Synergy Рlatform) в розмірі 20382000 грн.". Викладено п. 4.1.2 розділу ІV договору про закупівлю товару за державні кошти №1/10 від 15.10.12 в наступній редакції: "п. 4.1.2. Решта - 17675740 грн. у т.ч. ПДВ 1467990 грн. - протягом 7 робочих днів з дати поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, згідно видаткових накладних. Встановити строк набрання чинності змін до договору про закупівлю товару за державні кошти №1/10 від 15.10.12 з 01.04.14 ". Стягнуто з відповідача на користь позивача 22056240,00 грн. заборгованості, 1144513,36 грн. - 3% річних, 3457543,04 грн. інфляційних. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судові акти обґрунтовані тим, що на виконання договору поставки про закупівлю товару за державні кошти №1/10 від 15.10.12, ПАТ "УМТ" поставило, а Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації отримало товари на загальну суму 31249000 грн. Однак, відповідач всупереч взятим на себе зобов'язанням, вартість поставленого товару оплатив частково в сумі 10619500 грн., допустивши прострочення сплати 20629500 грн.

Враховуючи приписи п.187.7 ст. 187, пп. в) п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України та те, що вартість товару, яка оплачена після 01.04.14, оподатковується податком на додану вартість за ставкою 7%, суд дійшов висновку, що виконання існуючої редакції договору, після 01.04.14 порушить співвідношення майнових інтересів сторін і позбавить позивача того, на що він розраховував при укладенні договору. Відтак, суд задовольнив позовні вимоги про внесення змін у договір та з огляду на приписи ст.ст. 11, 509, 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, стягнув з відповідача 22056240 грн. заборгованості. Крім того, суд стягнув 3% річних та інфляційні втрати, з огляду на прострочення платежу.

Не погоджуючись із судовими актами у справі, заступник прокурора Рівненської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, в позові відмовити, посилаючись на те, що судами взагалі не застосоване бюджетне законодавство.

Позивач надав відзив на касаційну скаргу, а також письмово виклав свою правову позицію, в яких заперечує проти доводів скаржника, постанову апеляційного суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї (включаючи правову позицію), колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 15.10.12 ПАТ "УМТ" (постачальник) та Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації (замовник) уклали договір поставки про закупівлю товару за державні кошти №1/10, згідно п. 1.1 якого постачальник зобов'язується у 2012 році поставити замовникові товар код - 33.10.1 "Устаткування медичне, хірургічне та ортопедичне" (лінійний прискорювач), що зазначений в специфікації (додаток), яка є невід'ємною частиною цього договору (надалі товар), а замовник - прийняти і оплатити товар (договір).

Відповідно до п. 3.1. договору ціна договору становить 31249000 грн. у тому числі ПДВ 41250 грн. Ціна за одиницю товару складає відповідно до специфікації (додатків).

Пунктом п. 4.1 договору сторони погодили, що розрахунки проводяться в залежності від дати та обсягу надходження бюджетних коштів наступним чином: Попередня оплата, яка здійснюється на підставі постанови КМУ від 09.10.06 №1404 "Питання попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти", у разі наявності дозволу головного розпорядника бюджетних коштів в розмірі 15000000 грн., відповідно рахунків, наданих постачальником (пп. 4.1.1); решта 16249000 грн., у т.ч. ПДВ 41250 грн. - протягом 7 робочих днів з дати поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, згідно видаткових накладних (пп. 4.1.2).

Згідно з п. 5.1 договору термін поставки товару - до 31.12.12. Датою поставки вважається дата передачі товару замовнику, що підтверджується видатковими накладними з печатками сторін договору. Товари приймаються по кількості та по якості відповідно до встановлених законодавством правил (п. 5.3 договору).

На виконання договору ПАТ "УМТ" поставило Управлінню охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації товар на загальну суму 31249000 грн., що підтверджується трьома видатковими накладними №292 від 21.12.12 та довіреністю №16 від 21.12.12 та не заперечується сторонами.

18.12.13 ПАТ "УМТ" та Управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації уклали додаткову угоду №1 до договору, в якій сторони доповнили договір п. 4.5, п. 4.6, п. 4.7 та внесли зміни до розділу ХІІІ договору, виклавши їх у наступній редакції:

"4.5. Заборгованість замовника перед постачальником за поставлений по договору товар становить 31249000 грн., в т.ч. ПДВ 41250 грн.

4.6. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.07.13 №472-р "Про перерозподіл деяких видатків та передачу бюджетних призначень, передбачених у 2013 році Міністерству фінансів", відповідно до виділених бюджетних асигнувань із загального фонду на 2013 рік, зобов'язання замовника по договору перед постачальником становлять 10619 500 грн. без ПДВ.

4.7. Решта коштів в розмірі 20629500 грн., в т.ч. ПДВ 41250 грн., сплачуються залежно від надходження бюджетних коштів".

15.01.14 сторони підписали акт звіряння розрахунків №13, за яким залишок на користь ПАТ "УМТ" складав 20629500 грн. Зазначена сума стягнута судами на користь позивача.

Колегія судів Вищого господарського суду України вважає за необхідне підтримати висновки судів у цій частині з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Отже, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов'язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов'язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов'язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Оскільки вищезазначеною угодою обов'язки сторін за черговістю їх виконання хоча і не поставлені у залежність один від одного, однак, виходячи із правової природи цього договору та його змісту, можна дійти висновку, що у такому випадку має місце зустрічне виконання зобов'язання. Правилами зустрічного виконання зобов'язання, встановленими частиною другою статті 538 ЦК України, передбачено одночасне виконання кожною із сторін свого обов'язку. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі (частина третя статті 538 ЦК України). Це правило має загальний характер та розповсюджується на будь-які зустрічні зобов'язання. При цьому відповідно до частини другої статті 538 ЦК України сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

Враховуючи, що позивач не був своєчасно повідомлений про неможливість оплати товару всилу бюджетних процесів, товар поставив належним чином, втім, оплачений він був лише частково, то справедливим і законним є висновок судів про те, що сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача. За таких обставин судові акти в частині стягнення

20629500 грн. заборгованості є законними та обґрунтованими і підлягають залишенню без змін.

Втім, судами стягнуто не лише 20629500 грн. заборгованості. Сума до стягнення ними визначена в розмірі 22056240,00 грн. При цьому, судами не аргументовано, чому стягненню підлягає сума більша, ніж встановлена актом звіряння розрахунків №13 від 15.01.14. Більше того, саме на цю суму нараховані 3% річних та інфляційні. Враховуючи те, що доведеною є сума заборгованості лише в розмірі 20629500 грн., то судові акти підлягають залишенню без змін лише в цій частині, в частині стягнення решти коштів - судові акти підлягають скасуванню та направленню на новий розгляд до господарського суду Рівненської області.

Також предметом договору були позовні вимоги про зміну умов договору поставки в частині зміни ціни.

З цього приводу судами встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію медичної техніки №11509/2012 від 08.06.12 та додатків до нього, медичний лінійний прискорювач за кодом , що поставлявся за договором, внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України і дозволено для застосування в медичній практиці.

Згідно із пп. 197.1.27 ст. 197 Податкового кодексу (в редакції, яка діяла на момент укладення договору) постачання лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів (у тому числі аптечними закладами), а також виробів медичного призначення за переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 08.08.11 (в редакції, яка діяла на момент проведення конкурсних торгів та укладення договору), від оподаткування ПДВ звільняються операції з постачання, зокрема, апаратура для використання у медицині, хірургії (код згідно з УКТЗЕД ).

Судами встановлено, що основна частина товару, що постачалася за договором, а саме: лінійний прискорювач Elekrta Synergy Platform, вартістю 31001500 грн. відноситься до виробів медичного призначення за переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 08.08.11 за кодом згідно з УКТЗЕД, що звільняло від оподаткування ПДВ операцію з постачання такого товару.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності 01.04.14 та Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо усунення окремих неузгодженостей норм законодавства" внесені зміни до Податкового кодексу України.

Так, п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України було доповнено підпунктом в), згідно з яким операції з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оподатковуються податком на додану вартість за ставкою 7% відсотків.

При цьому, пп. 197.1.27 ст. 197 Податкового кодексу України, за яким на момент підписання договору та поставки від оподаткування ПДВ звільнялися операції з постачання виробів медичного призначення, був виключений.

Згідно з п. 187.7 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань у разі постачання товарів/послуг з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата зарахування таких коштів на банківський рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якій іншій формі, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед бюджетом.

10.06.14 позивач направив на адресу відповідача лист №67 від 06.06.14, в якому просив нарахувати податок на додану вартість в розмір 7% на неоплачену кредиторську заборгованість, та внести відповідні зміни до договору щодо ціни, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Відповіді не отримав. На підставі вищевикладеного судами внесено зміни до договору, зокрема збільшено ціну договору на 7%.

Втім, колегія судів Вищого господарського суду України вважає такі висновки передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 632 Цивільного кодексу України, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 632 Цивільного кодексу України, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. В даному випадку позивачем договір виконаний.

Твердження позивача та судів попередніх інстанцій про можливість зміни ціни договору з огляду на положення Закону України "Про здійснення державних закупівель" колегією суддів не приймаються до уваги на підставі наступного.

Відповідно до положень ч.5 ст.40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту конкурсних торгів або цінової пропозиції (в тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни у зв'язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок (п.7). Втім, даною нормою жодним чином не надано права змінювати ціну договору після його виконання, вказана норма містить положення про можливість зміни основних умов договору лише до його виконання.

Крім того, застосовуючи ст. 652 Цивільного кодексу України, суди не звернули уваги на правила конкуренції норм, згідно якому перевагу у застосуванні мають спеціальні норми перед загальними. Спеціальною нормою є ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України, а загальною - ст. 652 Цивільного кодексу України. Зазначеного судами не взято до уваги, внаслідок чого суди дійшли передчасного висновку про необхідність зміни договору в частині ціни.

При прийнятті рішення судами зазначеного не враховано, що є підставою для скасування судових актів в частині зміни договору, стягнення із відповідача 1426740 грн. заборгованості, 3% річних та інфляційних, а відтак, і розподілу судових витрат (які будуть перерозподілені по результатам вирішення спору) із правленням справи в цій частині на новий розгляд до господарського суду Рівненської області.

При новому розгляді, суду слід з'ясувати наведені в цій постанові обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм, та доводам сторін належну правову оцінку та ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Під час нового розгляду справи суду слід врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, підтвердженими в судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області задовольнити частково. Рішення господарського суду Рівненської області від 30.12.14 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 31.03.15 у справі №918/1671/14 залишити без змін в частині стягнення 20629500 грн. заборгованості. В решті рішення господарського суду Рівненської області від 30.12.14 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 31.03.15 у справі №918/1671/14 скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до господарського суду Рівненської області.

Головуючий - суддя В.І. Дерепа

Судді Б.М. Грек

Д.С. Кривда