ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2015 р. Справа № 16/193/09

Колегія суддів у складі: головуючий суддя

Плахов О.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Здоровко Л.М.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача - Літута С.В. за довіреністю від 06.04.2015р.,

1-го відповідача -ОСОБА_3 (особисто),

2-го відповідача - директор Слободенюк Г.М., (наказ №11 від 02.09.2013р.)

3-ї особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Територіально відокремлене безбалансове відділення №10007/0292 філії "Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк", м. Мелітополь, (вх. 2420 З/2), апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовінвест", м. Мелітополь, (вх. 2424 З/2), на рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. у справі № 16/193/09

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0292 філії "Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк", м. Мелітополь,

до відповідача 1 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Степанівка Перша

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовінвест", м. Мелітополь,

за участю третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору ліквідатор фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 арбітражний керуючий Бичківський О.О., м. Запоріжжя,

про визнання недійсними договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2010р. та договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010р.

у справі 16/193/09

за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Степанівка Перша,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. (суддя Черкаський В.І.) позов задоволено частково; визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010р., який укладений між арбітражним керуючим Добровольським Едуардом Владиславовичем, ліквідатором фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 і Товариством з обмеженою відповідальністю "Азовінвест", що посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. за реєстровим номером 5446; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0292 філії "Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" в доход Державного бюджету України 1147,00 грн. судового збору; стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 в особі ліквідатора Бичківського Олексія Олексійовича на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0292 філії "Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" 573,50грн. судового збору; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовінвест" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0292 філії "Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" 573,50грн. судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" Територіально відокремлене безбалансове відділення №10007/0292 філії "Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. у справі №16/193/09 в частині відмови визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2010р. скасувати і ухвалити постанову, якою визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2010р. недійсним.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, предмет іпотечного договору проданий за нижчою ціною, ніж ринкова, крім того, реалізована тільки частина майна, що є предмету договору іпотеку, а також покупець є заінтересованою особою щодо банкрута, що є підставами для визнання договору купівлі-продажу від 20.09.2010р. недійсним, а також, посилається на те, що

Товариство з обмеженою відповідальністю "Азовінвест" з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. у справі №16/193/09 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010р., який укладений між арбітражним керуючим Добровольським Едуардом Владиславовичем, ліквідатором фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 і Товариством з обмеженою відповідальністю "Азовінвест", що посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. за реєстровим номером 5446 та прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0292 філії "Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" у позовних вимогах в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що не є підставою для визнання договору купівлі-продажу від 01.11.2010р. недійсним те, що предметом даного договору є лише частина автозаправочної станції, а не повністю комплекс.

До Харківського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Азовінвест" (вх. 6851 від 27.04.2015р.), в якому просить залишити вищезазначену апеляційну скаргу без задоволення.

До Харківського апеляційного господарського суду від 1-го відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Державний ощадний банк" та відзив на апеляційну скаргу "ТОВ "Азовінвест" (вх. 7610 від 15.05.2015р.), в яких він просить відмовити у позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк» у повному обсязі, рішення місцевого господарського суду в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010р. скасувати.

Від ТОВ "Азовінвест" надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Державний ощадний банк" (вх. 7611 від 15.05.2015р.), в якому він просить апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувати рішення місцевого господарського суду в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у позовних вимогах в повному обсязі.

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 18.05.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. та судді Шутенко І.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Пуль О.А., судді Шевель О.В.

Від ТОВ "Азовінвест" надійшло клопотання (вх. 7682 від 18.05.2015р.), в якому він просить долучити до матеріалів справи документи, зокрема, нормативне обґрунтування апеляційної скарги ТОВ "Азовінвест" та нормативне обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу позивача.

Від 1-го відповідача надійшло клопотання (вх. 7683 від 18.05.25015р.) про долучення до матеріалів справи нормативного обґрунтування відзиву на апеляційні скарги ПАТ "Державний ощадний банк України" Територіально відокремлене безбалансове відділення №10007/0292 філії "Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та ТОВ "Азовінвест".

У судовому засіданні 18.05.2015р., враховуючи, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Територіально відокремлене безбалансове відділення №10007/0292 філії "Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовінвест" подані на одне і те саме рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. у справі № 16/193/09, колегія суддів дійшла висновку про об'єднання в одному спільному апеляційному провадженні вищезазначених апеляційних скарг.

Від арбітражного керуючого надійшов супровідним листом (вх. 9195 від 11.06.2015р.) відзив на апеляційні скарги, в якому просить апеляційну скаргу позивача задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні апеляційної скарги 2-го відповідача відмовити, а також надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 17.06.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Пуль О.А. та судді Шевель О.В. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Гетьмана Р.А., судді Здоровко Л.М.

У судовому засіданні 17.06.2015р. представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати частково, проти апеляційної скарги 2-го відповідача заперечував.

Представник 2-го відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача.

1-й відповідач підтримала апеляційну скаргу ТОВ «Азовінвест» та просила її задовольнити, та заперечувала проти апеляційної скарги позивача.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційних скарг, колегія суддів встановила наступне.

24.09.2007р. між ВАТ "Державний Ощадний банк України" (на цей час - ПАТ "Державний ощадний банк України") в особі Мелітопольського відділення №8024 ВАТ "Ощадбанк" (Банк) та гр. ОСОБА_9 (позичальник) було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 179, відповідно до умов якого Банк надав гр. ОСОБА_9 (за текстом Договору - позичальник) кредит в сумі 700 000 грн. 00 коп. на умовах, визначених Договором, а позичальник, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит, сплативши проценти за користування кредитом в розмірі 16% річних. Згідно з п. 5 розділу "Терміни та їх тлумачення" Кредитного договору № 179, з метою забезпечення його виконання позичальником, між Банком та гр. ОСОБА_3, яка є майновим поручителем боржника, укладено Іпотечний договір № 179 від 24.09.2007р.

24.09.2007р. ВАТ "Державний Ощадний банк України" в особі Мелітопольського відділення № 8024 ВАТ "Ощадбанк" та гр. ОСОБА_3, на забезпечення виконання кредитних зобов'язань гр. ОСОБА_9, уклали Іпотечний договір № 179, за умов п.п.1.1, 1.2 якого гр. ОСОБА_3 передала в іпотеку Банку належне їй на праві власності нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1, а саме: комплекс, який складається з будівлі, яка має загальну площу 14,4 м2, нежитлову площу 10,3 м2 під літерою "Б-1", навісу під літерою "Г-1", навісу під літерою "Д-1", паливно-роздавальних колонок під літерою "1, 2", ємностей під літерою "5-12", очисного колодязю під літерою "13", огорожі під літерою "14-15", наземного нафтопроводу під літерою "16".

12.10.2007р. ВАТ "Державний Ощадний банк України" в особі Мелітопольського відділення № 8024 ВАТ "Ощадбанк" та гр. ОСОБА_3, на забезпечення виконання кредитних зобов'язань гр. ОСОБА_9, уклали Іпотечний договір № 195, за умов п.п. 1.1, 1.2 якого гр. ОСОБА_3 передала в іпотеку Банку належне їй на праві власності нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_2, а саме: автозаправочну станцію на 125 заправок на добу, яка складається з адмінбудівлі АЗС на 125 з/д, операторської загальною площею 10,51 м2 під літерою "А-1", сховища ПММ АПБ-10 під літерою "І", трансформаторної підстанції під літерою "2", вигрібної ями під літерою "3", вбиральні під літерою "4", навісу металевого під літерою "5", навісу європласт під літерою "6", мощення, бетонування під літерою "7, 8", каналізації під літерою "10".

В подальшому, Територіально відокремлене безбалансове відділення № 10007/0292 філії - Запорізького обласного управління ВАТ "Державний Ощадний банк України" створене як філія - Мелітопольське відділення № 8024 ВАТ "Ощадбанк", яке у зв'язку з реорганізацією, проведеною на підставі постанови правління ВАТ "Державний ощадний банк України" № 359 від 19.08.2010р., було перетворене та приєднане до філії - Запорізького обласного управління ВАТ "Ощадбанк". Вказане підтверджується Положенням про ТВБВ № 10007/0292.

Згідно із змінами до Положення, затвердженими постановою правління ПАТ "Державний Ощадний банк України" № 610 від 19.12.2011р., повне найменування "Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" замінено на "Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", а скорочене найменування "ВАТ "Ощадбанк" замінено на "АТ "Ощадбанк".

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.09.2009р. було порушено провадження у справі № 16/193/09 про банкрутство ФОП ОСОБА_3.

Постановою господарського суду Запорізької області від 14.09.2009р. у справі № 16/193/09 ФОП ОСОБА_3 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Добровольського Е.В., якого зобов'язано здійснити ліквідаційну процедуру у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В ході ліквідаційної процедури ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим Добровольським Е.В. були здійснені передбачені ст. ст. 29, 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заходи щодо реалізації майна банкрута для задоволення вимог кредиторів, у тому числі - майна, яке було передано в іпотеку банку (позивачу у справі) за вказаними вище іпотечними договорами.

Зокрема, 13.09.2010р. відбулись публічні торги з продажу належного ФОП ОСОБА_3 майна, розташованого по АДРЕСА_1, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 46, т. 2).

11.10.2010р. відбулись публічні торги з продажу майна ФОП ОСОБА_3, розташованого по АДРЕСА_2, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 47, т. 2).

Повідомлення про проведення вказаних публічних торгів Товарною біржею "Південноукраїнська торгова біржа" було опубліковано в газетах "Урядовий кур'єр" № 146 від 10.08.2010р. та № 164 від 07.09.2010р. відповідно (а.с. 44, 45, т. 2).

Проведенню торгів передувала замовлена ліквідатором оцінка майна.

Зокрема, згідно з Висновком суб'єкта оціночної діяльності ПП "Олійник Віталій Вікторович" за № 231 від 09.03.2010р., ринкова вартість майна банкрута, розташованого по АДРЕСА_1, а саме - будівлі, "Б-1" загальною площею 14,4 м2, навісу "Г-1", навісу "Д-1", очисного колодязя "13", огорожі "14-15" склала 51920 грн. 00 коп. (без урахування ПДВ) ( т. 3, а.с. 85).

Згідно з Висновком цього ж суб'єкта оціночної діяльності № 253 від 06.09.2010р., ринкова вартість майна банкрута, розташованого по АДРЕСА_2, а саме - адміністративної будівлі АЗС на 125 з/д операторської "А-1" площею 10,51 м2, вигрібної ями № 3, вбиральні № 4, навісу металевого № 5, навісу європласт № 6, замощення з/б № 7,8, каналізації № 10 склала 36514 грн. 00 коп. (без ПДВ) (т. 1, а.с. 197).

За результатами публічних торгів, що відбулись 13.09.2010 року (Протокол № 1 проведення публічних торгів (аукціону) між арбітражним керуючим Добровольським Е.В. - ліквідатором ФОП ОСОБА_3 та переможцем аукціону - ТзОВ "Азовінвест" було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2010р. (реєстр. № 4644), згідно з п. 1 якого, ліквідатор ФОП ОСОБА_3 - арбітражний керуючий Добровольський Е.В., що діє від її імені, передав у власність, а ТОВ "Азовінвест" прийняло, нерухоме майно - комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: будівлі, позначено в плані літерою "Б-1", загальною площею 14,4 м2, нежитловою площею 10,3 м2, навісу "Г-1", навісу "Д-1", очисного колодязя "13", огорожі "14-15". Продаж вчинено за 52020,00 грн., тобто за ціною,яка була запропонована на торгах, але не нижча від проведеної оцінки (т.3, а.с. 65-66).

До предмету продажу за Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2010р. (реєстр. № 4644) не увійшли паливно-роздавальні колонки, ємності, та наземний нафтопровід.

Як встановлено господарським судом на час укладення договору купівлі-продажу від 20.09.2010р., право власності на частину об'єктів: паливно-роздавальні колонки та ємності для зберігання, що входили до об'єкту іпотеки за іпотечним договором від 24.09.2007р. № 179, було визнано за іншою особою - гр. ОСОБА_10 рішенням колегії судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області від 15.07.2010 у справі № 22-4774 за позовом гр. ОСОБА_10 до Банку та гр. ОСОБА_3 щодо наземного нафтопроводу, на який гр. ОСОБА_10 також просив визнати його право власності, то апеляційний суд в позові в цій частині відмовив.

За результатами торгів, що відбулися 11.10.2010р. (протокол № 2 проведення публічних торгів (аукціону) між арбітражним керуючим Добровольським Е.В. - ліквідатором ФОП ОСОБА_3 та переможцем аукціону ТОВ "Азовінвест" було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010р. (реєстр. № 5446), за умов п. 1 якого, ліквідатор ФОП ОСОБА_3, що діє від її імені, передав у власність, а ТОВ "Азовінвест" прийняло, нерухоме майно - автозаправну станцію на 125 заправок на добу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та складається з: адміністративної будівлі площею 10,51 м2, позначеної в плані літерою "А-1", вигрібної ями № 3, вбиральні № 4, навісу металевого № 5, навісу європласт № 6, замощення з/б, бетонування № 7,8, каналізації № 10. Продаж вчинено за 36614,00 грн.

До предмету продажу за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010р. (реєстр. № 5446) не увійшли сховища ПММ АПБ-10 та трансформаторна підстанція.

Як встановлено господарським судом, сховища (ємності) АПБ-10 та трансформаторної підстанції, які входили до предмету іпотечного договору № 195 від 12.10.2007р. та не увійшли до предмету договору купівлі-продажу від 01.11.2010р. на момент укладення договору купівлі-продажу тривав судовий спір за позовом гр. ОСОБА_10, який, виходячи зі змісту рішення Апеляційного суду Запорізької області від 03.07.2012р. у справі № 22ц-2758/12, звернувся до суду в березні 2010 року. Вказаним рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 03.07.2012 у справі № 22ц-2758/12 за позовом гр. ОСОБА_10 до банку та гр. ОСОБА_3, за зустрічним позовом банку до гр. ОСОБА_10 та ТОВ "Азовресурс", яким скасовано рішення суду першої інстанції від 27.12.2011р. у названій справі, банку було відмовлено в задоволенні вимоги про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу обладнання, за яким гр. ОСОБА_10 придбав у власність зазначене майно.

Вважаючи вищезазначені договори купівлі-продажу недійсним, у зв'язку з тим, що предмети договорів були реалізовані за значно заниженими цінами, а також були продані заінтересованій особі, у вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0292 філії - Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" звернулось до господарського суду Запорізької області із заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовінвест", у якій просило визнати недійсними договори купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2010р. та від 01.11.2010р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.12.2013р. у справі № 16/193/09 залишено без задоволення заяву ПАТ "Державний Ощадний банк України", про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2010р. та договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010р..

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.03.2014р. у справі № 16/193/09 апеляційну скаргу ПАТ "Державний Ощадний банк України" залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.12.2013р. у справі № 16/193/09 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.12.2014р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.03.2014р. та ухвалу господарського суду Запорізької області від 02.12.2013р. у справі № 16/193/09 скасовано; справу № 16/193/09 передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. позов задоволено частково; визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010р., в іншій частині позову (а саме визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.09.2010р.) відмовлено.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю. Для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

У відповідності до ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджується з комітетом кредиторів. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Згідно з ч.2 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно банкрута, що є предметом застави, включається до ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

В ході ліквідаційної процедури, як було зазначено вище, ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим Добровольським Е.В. були здійснені передбачені ст. ст. 29, 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заходи щодо реалізації майна банкрута для задоволення вимог кредиторів, а саме, була проведена оцінка майна, висвітлено через засоби масової інформації про продаж майна та проведений аукціон, на якому було реалізоване майно.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що реалізація майна була здійснена за цінами, значно нижчим за ринкові, однак, з цим колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не оспорювались результати оцінки по висновках незалежного експерта Олійника В.В. № 231 від 09.03.2010р. та № 253 від 06.09.2010р. Крім того, відсутні докази визнання у встановленому порядку з будь-яких підстав оцінки недійсною, заниженою. Таким чином, з цього можна зробити висновок про те, що оцінка майна влаштувала банк. А також в матеріалах справи відсутні докази визнання недійсним результатів аукціонів, що стали підставами укладення договорів купівлі-продажу.

Таким чином, посилання апелянта (позивача) на продаж майна за заниженою ціною не знайшли своє відображення у матеріалах справи, тому апеляційний господарський суд погоджується з висновками господарського суду першої інстанції.

Щодо послання ПАТ «Ощадний Банк України» на те, що недійсність договору купівлі-продажу полягає у тому що він укладений з заінтересованою особою колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст.1 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заінтересованими особами стосовно боржника є юридична особа, створена за участю боржника, керівник боржника, особи, що входить до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі і звільнені з роботи за рік до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які знаходяться у родинних стосунках із зазначеними особами та підприємцем (фізичною особою) - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки.

Частиною 11 ст. 17 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що угода боржника, у тому числі і та, що укладена до винесення господарським судом ухвали про санацію, може бути визнана господарським судом за заявою керуючого санацією відповідно до цивільного законодавства недійсною, якщо угода укладена боржником із заінтересованими особами і в результаті якої кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, в період укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу засновником ТОВ "Азовінвест" є ОСОБА_13, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Крім того, вищезазначеними витягами з ЄДР підтверджується, що на час укладення оспорюваних угод керівником (директором) товариства є Максак О.В., якою і підписані угоди від імені покупця.

Як встановлено господарським судом першої інстанції ОСОБА_13 та ОСОБА_3 на час укладення договорів купівлі-продажу були подружжям.

Згідно з ч.11 ст.17 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" право на звернення до господарського суду із заявою про визнання договору недійсним з підстав, якщо угода укладена боржником із заінтересованими особами і в результаті якої кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки, надано виключно керуючому санацією.

А також, стороною такої угоди має бути боржник, щодо якого застосовано процедуру санації, однак, у даному випадку боржник, визнаний господарським судом банкрутом та щодо якого застосовано ліквідаційну процедуру, продаж майна якого здійснює ліквідатор, таким чином дана норма не може застосовуватися до даних відносин.

Крім того, згідно з ст. 1 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" угоди, щодо яких є заінтересованість, - це угоди, сторонами яких є заінтересовані особи зі сторони боржника, керуючого санацією чи кредиторів (про заінтересованих осіб зі сторони банкрута не зазначається).

Враховуючи вищевикладене підставою для визнання угоди недійсною є наявність заінтересованості та одночасно поряд з нею, як її наслідок, завдання чи можливість завдання збитків кредиторам.

Однак, апелянтом не надано ані суду першої інстанції, ані апеляційної інстанції доказів завдання збитків кредиторам, у тому числі і банку, з укладенням оспорюваних договорів купівлі-продажу.

Таким чином, доводи апелянта (позивача) не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Щодо посилання апелянта (позивача) на те, що у зв'язку з тим, що предметом іпотечного договору була автозаправна станція як комплекс, отже, повинен бути реалізований в процедурі ліквідації також як єдиний комплекс, однак, до договору купівлі-продажу від 20.09.2010р. не увійшли паливно-роздавальні колонки, ємності, та наземний нафтопровід, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 187 Цивільного кодексу України визначено, що при переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Але в даному випадку посилання банку на визначення автозаправної станції як комплексу будинків, споруд, технологічного обладнання не є підставою для визнання недійсними договорів купівлі-продажу частини таких будинків, споруд та обладнання.

На час укладення договору купівлі продажу від 20.09.2010р. право власності на частину об'єктів - паливно-роздавальні колонки та ємності для зберігання, що входили до об'єкту іпотеки за іпотечним договором № 179 24.09.2007р., було визнано за іншою особою - гр. ОСОБА_10 за рішенням колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 15.07.2010р. у справі № 22-4774 за позовом гр. ОСОБА_10 до Банку та ОСОБА_3 Стосовно наземного нафтопроводу, на який гр. ОСОБА_10 також просив визнати його право власності, апеляційний суд відмовив в позові в цій частині.

Таким чином, вищезазначене підтверджує відсутності у ліквідатора підстав продажу майна як цілісних комплексів, а банк залишає поза увагою, що за спірними угодами ліквідатором було продано тільки майно, яке безспірно належало на праві власності боржнику, не вибуло з її власності та не було обтяжено судовими спорами.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01.11.2010р., а також оскарження рішення в цій частині ТОВ «Азовінвест», колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 01.11.2010р. предметом є адмінбудівлі АЗС на 125 з/д, черепашникової, обкладеної цеглою, загальною площею 10,51 кв.м., позначеної в плані літерою А-1; вигрібної ями № 3; вбиральні № 4; навісу металевого № 5; навісу європласт № 6; мощіння з/б, бетонування № 7,8; каналізації № 10 (т. 2, а.с. 34).

Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.10.2007р., автозаправна станція зареєстрована як об'єкт нерухомості КП "Нерухомість-П" Приазовської районної ради Запорізької області за реєстраційним номером 3757761 (т. 1 а.с. 227)

Відповідно до цього Витягу, складовими частинами комплексу є: адмінбудівля АЗС на 125 з/д (А-1) загальною площею 10,51 кв. м., сховище ПММ АПБ-10 (№ 1), трансформаторна підстанція (№ 2), вигрібна яма (№ 3), вбиральня (№ 4), навіс металевий (№ 5), навіс європласт (№ 6), мощеніє з/б, бетонірування (№ 7,8), каналізація (№ 10).

Таким чином, не увійшли до предмету договору купівлі-продажу: сховище ПММ АПБ-10 (літ. № 1), трансформаторна підстанція (літ. М 2).

Отже, в момент укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна до предмету продажу увійшла лише частина об'єктів, що входять до складу комплексу.

За приписами ст. 187 Цивільного кодексу України, складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню".

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України визначено, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

За приписами ч. 1 ст. 207 ГК України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, доводи ТОВ «Азовінвест» в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді, з огляду на викладене, колегія судді не вбачає підстав для задоволення даної апеляційної скарги.

Щодо вказівки Вищого господарського суду України у постанові від 18.12.2014р. у справі №16/193/09 про існування судових рішень (зокрема, у справах №№ 13/5009/3591/11 та 24/5009/3976/11) щодо оспорюваних у цій справі договорів купівлі-продажу, колегія суддів зазначає наступне.

Питання визнання недійсними угод, укладених у межах ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, наслідком яких є вибуття майна боржника з ліквідаційної маси, тобто таких угод, які безпосередньо пов'язані з процедурою банкрутства, є виключною компетенцією господарського суду, який розглядає справу про банкрутство.

За результатом розгляду справи №908/648/13-г за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Мелітопольського відділення до 1. ТОВ "Азовінвест, 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за участю третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору арбітражний керуючий Бичківський О.О., про зобов'язання вчинити дії, Вищим господарським судом України винесено постанову від 04.09.2013р., в якій вказано, що судові рішення про визнання недійсним договору є такими, що прийняті з порушенням підсудності, тому не можуть мати юридичних наслідків для справи про банкрутство, оскільки порядок розгляду таких спорів регулюється у тому числі і спеціальними нормами Закону про банкрутство.

Таким чином, посилання апелянтів не знайшли своє відображення у матеріалах справи.

З огляду на викладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду про часткове задоволення позовної заяви в рамках справи про банкрутство.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Територіально відокремлене безбалансове відділення №10007/0292 філії "Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовінвест", не знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи, тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення у даній справі, у зв'язку з чим рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. у справі № 16/193/09 слід залишити без змін, вищезазначені апеляційні скарги залишити без задоволення.

Керуючись ст. 99, п.1 ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Територіально відокремлене безбалансове відділення №10007/0292 філії "Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк", м. Мелітополь, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовінвест", м. Мелітополь, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. у справі № 16/193/09 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складений 22.06.2015р.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя Л.М. Здоровко