ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2015 р. Справа № 926/648/15

За позовом першого заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Управління капітального будівництва Чернівецької обласної державної адміністрації

до приватного підприємства "Богуслав"

про повернення невикористаного авансу за договором генерального підряду -277381,48 грн.

Суддя Гурин М.О.

Представники:

від позивача - Гищук І.Ю., представник за довіреністю від 28.08.2014р.;

від відповідача - не з'явився.;

від прокуратури - Козлова Ю.Г.

СУТЬ СПОРУ: перший заступник прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Управління капітального будівництва Чернівецької обласної державної адміністрації звернувся з позовом до приватного підприємства "Богуслав" про повернення невикористаного авансу за договором генерального підряду в розмірі 277381,48 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор посилається на те, що 07.11.2014р. між Управлінням капітального будівництва Чернівецької обласної державної адміністрації (надалі-Замовник) та приватним підприємством "Богуслав" (надалі - Генпідрядник) укладено договір генерального підряду №246, згідно якого генпідрядник зобов'язався на свій ризик власними залученими силами і засобами виконати роботи по об'єкту "Будівництво та реконструкція споруд і мереж водопостачання та водовідведення м.Новодністровськ (реконструкція мереж водопостачання по місту)" і передати замовнику об'єкт відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, умов договору та завдання замовника, а замовник, у свою чергу, прийняти виконані роботи та оплатити в межах договірної ціни. Пунктом 2.1. договору зазначено, що загальна вартість підрядних робіт складає 853 766,09 грн. Відповідно до п. 4.1. договору №246 замовник проводить платежі за фактично виконані роботи на підставі підписаної уповноваженими представниками сторін та завіреної печатками довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3 та актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в. Згідно п. 4.2. генпідряднику або безпосередньо субпідряднику до початку робіт надається аванс на придбання матеріалів, цей аванс не може перевищувати 30% вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов'язаний використати аванс упродовж двох місяців з дня надходження коштів на рахунок. У випадку невикористання авансу протягом зазначеного терміну, підрядник зобов'язаний повернути кошти на розрахунковий рахунок замовника. Пунктом 11.1. даного договору встановлено , що строк його дії до 31.12.2014р., але в будь-кому випадку до повного виконання усіх умов, передбачених цим договором. Далі прокурор зазначає, що на виконання п. 4.2. договору №246 замовником проведено перерахування авансового платежу на банківський рахунок підрядника в сумі 256120,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №84, 87, 91 та 97 від 17.11.2014р. Однак, відповідач, в порушення умов договору суму авансових платежів у розмірі 256120,00 грн. не використав. У зв'язку з вищезазначеним прокурор просить стягнути з відповідача невикористаний аванс у розмірі 256120,00 грн. та нараховану пеню в сумі 21261,48 грн.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 20.04.2015р., справу до розгляду в судовому засіданні призначено на 05.05.2015р.

Розгляд справи неодноразово відкладався, востаннє у судовому засіданні 18.06.2015 р. оголошено перерву до 19.06.2015 р.

У судовому засіданні 19.06.2015 року представником позивача подано клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу.

Прокурор та представник позивача клопотання про припинення провадження в частині стягнення основного боргу підтримали, врешті позову - позовні вимоги просили задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини нез'явлення суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого Відповідача і ненадання ним витребуваних документів у світлі достатності наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив таке.

07.11.2014р. між Управлінням капітального будівництва Чернівецької обласної державної адміністрації (Замовник) та приватним підприємством "Богуслав" (Генпідрядник) укладено договір генерального підряду № 246 (далі - Договір).

За умовами зазначеного договору Генпідрядник взяв на себе зобов'язання на свій ризик власними залученими силами і засобами виконати роботи по об'єкту "Будівництво та реконструкція споруд і мереж водопостачання та водовідведення м. Новодністровськ (реконструкція мереж водопостачання по місту)" і передати замовнику об'єкт відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, умов договору та завдання замовника, а замовник, у свою чергу, прийняти виконані роботи та оплатити в межах договірної ціни.

Пунктами 2.1-2.2 Договору сторони погодили, що договірна ціна визначається на підставі кошторису є динамічною та становить 853766,09 грн., при цьому вона може переглядатися за згодою сторін в частині вартості, що не виконання і не сплачена, укладенням в письмовій формі додаткової угоди в період чинності договору.

Згідно з умовами п.3.2 Договору строк виконання робіт при наявності фінансування не пізніше 31 грудня 2014 року.

Пунктом 4.1 Договору сторони визначали, Замовник проводить платежі за фактично виконані роботи на підставі підписаної уповноваженими представниками сторін та завіреної печатками довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3, актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, відповідно до бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами та виключно в межах фактичних надходжень коштів на рахунок фінансування об'єкту.

Відповідно до п.4.2. Договору Генпідряднику чи безпосередньо субпідряднику до початку робіт надається аванс на придбання матеріалів, аванс не може перевищувати 30 % вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов'язаний використати аванс у продовж одного місяця з дня надходження коштів на рахунок. У випадку невикористання авансу протягом зазначеного терміну, кошти повертаються на розрахунковий рахунок замовника.

Докази визнання Договору у встановленому законом порядку недійсним відсутні.

На виконання умов Договору замовником проведено перерахування авансу на банківський рахунок підрядника в сумі 256120,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№84, 87, 91, 97 від 17.11.2014 р.№

Однак, підрядником суму авансових платежів у розмірі 256120,00 грн. вчасно не використано, згідно довідки та акту виконаних робіт від 30.04.2015 року зазначені суми були використані в червні 2015 року, тобто після звернення прокурора з позовною заявою.

У відповідності до вимог п. 8.5. Договору встановлено відповідальність підрядника перед замовником у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на час її нарахування, від суми невикористаного авансу за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня.

З розрахунку позивача сума пені нарахована за період з 25.01.2015 року по 31 березня 2015 року в розмірі 21261,48 грн.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

При цьому, частиною 6 статті 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що прокурор та позивач правомірно нарахували відповідачу пеню в сумі 21261,48 грн. за період з 25.01.2015р. по 31.03.2015р.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується із ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом з достовірністю встановлено, що позивач дійсно 17.11.2014 року сплатив відповідачу аванс за будівельні роботи по договору №246 в сумі 256120,00 грн., які останній повинен був використати протягом одного місяця з дня надходження коштів та підтвердити таке використання актами приймання виконаних робіт, проте відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по використанню суми авансу не виконав, а саме роботи були зроблені в червні 2015 року, що стало підставою для нарахування пені в сумі 21261,48 грн.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, а також заслухавши представників сторін суд прийшов до висновку, що вимоги прокурора засновані на договірних відносинах між сторонами і є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Враховуючи, що відповідач після звернення з позовом відпрацював всю суму авансу, що підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт ф.КБ-3 та актом приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-2 на суму 256120 грн., провадження у справі в цій частині слід припинити в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Керуючись викладеним, суд вирішив, що судові витрати слід віднести на відповідача з вини якого спір доведено до судового розгляду.

На підставі викладено та керуючись п.1-1 ст.80, ст.ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства "Богуслав" (м. Чернівці, вул. Коперника, 2-б/34, код 34913270) на користь Управління капітального будівництва Чернівецької обласної державної адміністрації (код 040142252) 21261,48 грн. пені.

3. Стягнути з приватного підприємства "Богуслав" (м. Чернівці, вул. Коперника, 2-б/34, код 34913270) в дохід державного бюджету судовий збір у сумі 5547,63 грн., отримувач коштів УДКСУ у м. Чернівцях, код отримувача 37978173, банк отримувача ГУДКСУ у Чернівецькій області, код банку 856135, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету 22030001, господарський суд Чернівецької області, код 03500074.

4. В решті позову - провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 19.06.2015 р.

Суддя М.О. Гурин