ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р.Справа № 922/3073/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота", м. Харків
до Комунального підприємства "Харківський міський ломбард", м. Харків
про стягнення 871885,46 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Цибулько О.І.., довіреність від 13.01.2015 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Золоті Ворота" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Харківській міський ломбард" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 151 на кредитну лінію (відновлювальну) у розмірі 871885,46грн., з яких: 612500,00грн. простроченої заборгованості за кредитом, 166130,13грн. простроченої заборгованості за відсотками, 85238,65 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за кредитом, 8016,68 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за відсотками.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 травня 2015 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 10 червня 2015 року.

09 червня 2015 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання за вх. № 23638 про відкладення розгляду справи, в якому останній просить відкласти розгляд справи у зв'язку з неможливістю представника відповідача бути у призначеному судовому засіданні та у зв'язку з тим, що відповідачем готується зустрічний позов.

У судовому засіданні 10 червня 2015 року був присутній представник позивача, який підтримав позов в повному обсязі та надав клопотання за вх. № 23670 про долучення до матеріалів справи витребуваних документів. Клопотання з додатком розглянута та долучена судом до матеріалів справи.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав.

Розглянувши надане клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строку, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин не може бути вирішено в даному судовому засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів та інше.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав та охоронювальних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Твердження відповідача, викладене у клопотанні про відкладення розгляду справи щодо неможливості представника відповідача бути присутнім у судовому засіданні, суд вважає необгрунтованим, оскільки відповідач не позбавлений права надати повноваження для представництва його інтересів іншій особі.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 ГПК України, представниками у судовому засіданні можуть бути особи, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Одже, вищенаведеного вбачається те, що відповідач правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, процесуальне право на участь у судовому засіданні не реалізував.

Твердження відповідача стосовно того, що останній має на меті подачу зустрічного позову є необгрунтованим, враховуючи той факт, що останній не позбавлений права звернутися з окремим позовом до суду.

На підставі вказаного, суд не вважає поважними причини викладені у клопотанні відповідача про відкладення розгляду справи та відмовляє в його задоволенні, враховуючи достатність матеріалів для розгляду справи по суті.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами, як передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутнього представника позивача, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд, виходить з наступного.

10 серпня 2011 року між Публічним акціонерне товариство "Банк Золоті ворота" м. Харків (Банк, позивач) та Комунальним підприємством "Харківський міський ломбард" (Позичальник, відповідач) було укладено договір № 151 на кредитну лінію (відновлювальну), з усіма змінами до нього, у відповідності до умов якого позивач у період з 10.08.2011 року по 01.09.2014 року, за наявності вільних у рамках відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості за нею 1000000,00 грн. (ліміт) у будь-який день зазначеного періоду, а Позичальник зобов'язується повернути кредит за встановленим графіком та сплачувати проценти за користування ним на визначених Договором умовах.

Згідно п.5..2.1 кредитного договору, відповідач зобов'язаний здійснити погашення кредиту, сплату процентів в порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.5.2.5 кредитного договору, відповідач зобов'язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти та неустойку, незалежно від настання строку виконання зобов'язання, зокрема, у випадках невиконання відповідачем своїх зобов'язань з повернення кредиту або сплати процентів.

Пунктом 6.1.1 кредитного договору передбачено , що у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п.1.1 договору , та/або строків сплати процентів, комісій, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки.

Відповідно до п. 7.9. Кредитного договору позовна давність про стягнення неустойки (і штрафу) встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідач, свої зобов'язання за договором №151 на кредитну лінію (відновлювальну) від 10 серпня 2011 року, щодо повернення кредиту та сплати процентів в строки передбачені договором, не виконав.

Так, станом на 06.05.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором №151 на кредитну лінію (відновлювальну) від 10 серпня 2011 року складає 871885,46грн., з яких: 612500,00грн. прострочена заборгованість за кредитом, 166130,13грн. прострочена заборгованість за відсотками, 85238,65 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за кредитом, 8016,68 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за відсотками.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Пунктом 1 частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, наведені обставини справи, з урахуванням приписів чинного цивільного законодавства, дають підстави суду дійти висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ "Золоті ворота" щодо стягнення з відповідача суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 612500,00 грн. та суми простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 166130,13 грн. Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Пунктом 6.1.1 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення строку повернення кредиту , передбаченого п.1.1 договору , та/або строків сплати процентів, комісій, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За прострочення виконання зобов'язання (порушення строку сплати кредиту) позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України у сумі 85238,65 грн. - пеня за простроченою заборгованістю за кредитом та пеню за простроченою заборгованістю за відсотками 8016,68 грн.

Таким чином, позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу пеню на всю суму заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України у сумі 85238,65 грн. пеня за простроченою заборгованістю за кредитом, 8016,68 грн. - пеня за простроченою заборгованістю за відсотками, розрахунок пені перевірено судом з урахуванням вимог діючого законодавства.

З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 871885,46грн., з яких: 612500,00грн. простроченої заборгованості за кредитом, 166130,13грн. простроченої заборгованості за відсотками, 85238,65 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за кредитом, 8016,68 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за відсотками.

Судові витрати у даній справі, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 17437,71 грн., у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача, та підлягають стягненню на користь державного бюджету України, оскільки відповідно до п.22 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" позивачем судовий збір не сплачувався (зазначений позов поданий від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі, пов'язаній із здійсненням тимчасової адміністрації), то він подається без сплати судового збору.

Керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 509, 525, 526, 530, 546, 548, 549, 610, 611, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 232 та 343 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківський міський ломбард" (61052, м. Харків, вул. Конєва, 7, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота" (61166, м. Харків, пр. Леніна, 36, ) заборгованість за кредитним договором № 151 на кредитну лінію (відновлювальну) у розмірі 871885,46грн., з яких: 612500,00грн. простроченої заборгованості за кредитом, 166130,13грн. простроченої заборгованості за відсотками, 85238,65 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за кредитом, 8016,68 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за відсотками.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківський міський ломбард" (61052, м. Харків, вул. Конєва, 7, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 17437,71 грн. судового збору.

Видати накази суду після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.06.2015 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/3073/15