РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015Справа №910/8467/15-г

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»
До Треті особи,Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго Україна» які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Файденко Сергій Васильович Публічне акціонерне товариство Страхова компанія «Інтер-Поліс»
Провідшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 10 297,08 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Петренко Р.О. - дов. № 3 від 02.01.2015 р.;

третя особа: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 10 297,08 грн.

Ухвалою суду від 06.04.2015 року було порушено провадження у справі № 910/7645/15-г, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Файденка Сергія Васильовича та призначено її до розгляду на 24.04.2015 року.

Представник позивача в судове засідання 24.04.2015 року не з'явився, проте 24.04.2015 року через канцелярію суду подав уточнену позовну заяву. Відповідно до даної заяви позивачем уточнено дату настання ДТП. Заяву судом прийнято.

Також, представник позивача 24.04.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просив суд витребувати у Дніпровського районного суду м. Києва належним чином засвідчені копії матеріалів адміністративної справи № 755/26086/14-п про притягнення до відповідальності гр. Файденка С.В. за вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Представник відповідача проти задоволення клопотання про витребування доказів не заперечував.

Суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів.

У судовому засіданні 24.04.2015 року представник відповідача подав відзив, відповідно до якого заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в дане судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 24.04.2015 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Страхову компанію «Інтер-Поліс» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 69, ).

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, а також залученням до участі у справі третьої особи, суд відклав розгляд справи на 18.05.2015 року.

Представник відповідача через канцелярію суду 12.05.2015 року подав документи на виконання вимог ухвали суду, а в судовому засіданні 18.05.2015 року надав усні пояснення по справі.

Представник позивача в судове засідання 18.05.2015 року не з'явився, проте 18.05.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники третіх осіб-1,2 в судове засідання 18.05.2015 року не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника позивача та третіх осіб, а також у зв'язку з необхідністю надання додаткових доказів, суд задовольнив клопотання представника відповідача та відклав розгляд справи до 03.06.2015 р.

Представник позивача та третіх осіб-1,2 в судове засідання не з'явилися, вимоги ухвали суду не виконали, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.06.2015 р. надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечив.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.2010 року «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 03.06.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2014 р. о 17.15 по вул. Краківській, 14/6 в місті Києві за участю автомобіля «Мерседес», реєстраційний номер АІ0996ЕО, під керуванням водія Файденко Сергія Васильовича, що належить Файденко Антоніні Миколаївні, автомобіля «Кіа Магентіс», реєстраційний номер АА1009АТ, під керуванням водія Свириденка Сергія Володимировича, що належить Степаненку Сергію Володимировичу та за участю автомобіля «Опель Корса», реєстраційний номер АА3371МН, під керуванням власника Кушнір Наталії Василівни сталася дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/0675530/90007/14 від 31.07.2014 р. страховиком автомобіля «Опель Корса», реєстраційний номер АА3371МН, є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна».

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

ДТП, яка сталася 22.10.20014 р. відповідно до норм чинного законодавства, було визначено страховим випадком.

Згідно з п. 1 ст. 354 Господарського кодексу України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (зареєстрований в Мін'юсті України 24.11.2003 р. за № 1074/8395) «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», який є обов'язковим для виконання особами, до компетенції яких входить проведення автотоварознавчих експертиз та досліджень, розмір матеріального збитку визначається шляхом проведення відповідної експертизи. Методику товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів розроблено згідно із Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» і затверджено наказом Фонду держмайна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано в Мін'юсті України 24.11.2003 р. за № 1074/8395, зі змінами та доповненнями).

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (стаття 7 Закону), і здійснюється суб'єктами оціночної діяльності.

На підставі заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» було здійснено розрахунок страхового відшкодування та складено страховий акт № від 13.11.2014 р. та страховий акт № від 20.11.2014 р. транспортного засобу «Опель Корса», реєстраційний номер АА3371МН, та встановлена сума страхового відшкодування у загальному розмірі 10 807,08 грн.

Статтею 29 Закону України «Про страхування» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Позивач повідомив суду, що він свої зобов'язання перед страхувальником за договором страхування наземного транспорту № 06/0675530/9007/14 виконав належним чином, перерахувавши згідно з платіжними дорученнями № 0051122 від 13.11.2014 р. та № 0051851 від 21.11.2014 р. 10 807,08 грн. страхового відшкодування на рахунок Кушнір Наталії Василівни.

Вважаючи те, що з вини Файденка С.В., який керував автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер АІ0996ЕО, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення з автомобілем марки «Опель Корса», реєстраційний номер АА3371МН, він є особою, відповідальною за збиток, заподіяний зазначеному автомобілю.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/3768763, відповідальність водія транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний номер АІ0996ЕО, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна».

За таких обставин на розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» про відшкодування шкоди у розмірі 10 297,08 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.10.2014 р. о 17.15 по вул. Краківській, 14/6 в місті Києві за участю автомобіля «Мерседес», реєстраційний номер АІ0996ЕО, під керуванням водія Файденко Сергія Васильовича, що належить Файденко Антоніні Миколаївні, та за участю автомобіля «Опель Корса», реєстраційний номер АА3371МН, під керуванням власника Кушнір Наталії Василівни.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази, якими підтверджується вина Файденка С.В. у скоєнні ДТП, яка сталася 22.10.2014 р. о 17.15 по вул. Краківській, 14/6 в місті Києві за участю автомобіля «Мерседес», реєстраційний номер АІ0996ЕО, під керуванням водія Файденко Сергія Васильовича, що належить Файденко Антоніні Миколаївні, автомобіля «Кіа Магентіс», реєстраційний номер АА1009АТ, під керуванням водія Свириденка Сергія Володимировича, що належить Степаненку Сергію Володимировичу та за участю автомобіля «Опель Корса», реєстраційний номер АА3371МН, під керуванням власника Кушнір Наталії Василівни.

Також відповідач наголошує на тому, що відповідно до бази МТСБУ цивільно-правова відповідальністю Файденка С.В. застрахована в ПАТ «СК «Інтер-Поліс» згідно полісу АС/9100552 та в ПрАТ «АСК «Інго України» відповідно до полісу АІ/3768763. Оскільки поліс відповідача АІ/3768763 діє з 13.09.2014 р. по 12.09.2015 р., а відповідно до витягу з бази МТСБУ поліс ПАТ «СК «Інтер-Поліс» АС/9100552 діяв перед даним полісом, то в силу вимог п. 3 ст. 989 Цивільного кодексу України, відповідальність з відшкодування шкоди лежить саме на ПрАТ «СК «Інтер-Поліс».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає в себе певні елементи: шкода; протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду; причинний зв'язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1166 ЦК України.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Враховуючи вищевикладене, суд відзначає, що незалежно від джерела виникнення права позов щодо відшкодування збитків подається до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки позивачем не надано доказів вини водія забезпеченого транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний номер АІ0996ЕО - Файденка С.В., то відповідно цивільно-правова відповідальність страхувальника не настає, а отже підстави для відповідальності відповідача в порядку регресу відсутні.

При цьому судом зазначається, що надана позивачем довідка ДАІ № 9453321 про дорожньо-транспортну пригоду, не є належними, в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України доказами, який підтверджуює вину Файденка С.В. у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої завдано шкоди автомобілю «Опель Корса» реєстраційний номер АА3371МН., оскільки належним доказом, який би встановлював протиправність поведінки водія, а саме порушення ним Правил дорожнього руху, а відтак і наявність вини останнього у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, є постанова відповідного органу (посадової особи), прийнята за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення або вирок суду у кримінальній справі.

Крім того, відповідно до статті 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є видом обов'язкового страхування згідно ч. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування».

Умовами п. 3 статті 989 Цивільного кодексу України встановлено, що страхувальник при укладенні договору страхування зобов'язаний повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується.

Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Відповідно до інформації з єдиної центральної бази даних МТСБУ, відповідальність водія транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний номер АІ0996ЕО, була застрахована в ПАТ «СК «Інтер-Поліс» згідно полісу АС/9100552 та в ПрАТ «АСК «Інго України» згідно полісу АІ/3768763.

Строк дії полісу «СК «Інтер-Поліс» № АС/9100552 встановлений з 17.12.2013 р. по 16.12.2014 р., а строк дії полісу ПрАТ «АСК «Інго України» № АІ/3768763 з 13.09.2014 р. по 12.09.2015 р.

З огляду на те, що поліс ПрАТ «АСК «Інго України» № АІ/3768763 було укладено пізніше, то в силу вимог п. 3 статті 989 Цивільного кодексу України останній є нікчемним, а отже підстави для відповідальності ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» в порядку регресу відсутні, у зв'язку з чим господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

08.06.2015 року

Суддя О.М. Спичак