ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Справа № 911/1383/15

Господарський суд Київської області у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України",

01135, м. Київ, Шевченківський р-н, просп. Перемоги, буд. 14

до Державного підприємства "Керченський морський торговельний порт",

98312, Автономна Республіка Крим, м. Керч, вул. Кірова, буд. 28

про стягнення 25 848, 13 грн.

за участю представників:

позивача - Сидоренко Д.О. (довіреність від 09.12.2014 № 5120);

відповідача - не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі - позивач) до Державного підприємства "Керченський морський торговельний порт" (далі - відповідач) про стягнення 25 848,13 грн., з яких: 17 400,00 грн. основного боргу, 3 683,72 грн. пені, 4 255,29 грн. інфляційних втрат та 509,12 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором про надання послуг від 01.07.2013 № 20-7/13.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII, у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим судам та забезпечено розгляд, зокрема, господарських справ господарського суду Автономної Республіки Крим - господарським судом Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.04.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.04.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 8822/15 від 17.04.2015) позивачем подано до матеріалів справи документи на виконання вимог ухвали суду від 02.04.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 9224/15 від 21.04.2015) позивачем подано додаткові документи.

У судове засідання 21.04.2015 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 02.04.2015 не виконав, розгляд справи відкладено на 30.04.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 9694/15 від 27.04.2015) позивачем подано письмові пояснення.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 10273/15 від 30.04.2015) позивачем подано додатковий доказ.

У судове засідання 30.04.2015 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 02.04.2015 не виконав, розгляд справи відкладено на 02.06.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 12688/15 від 02.06.2015) позивачем подано письмові пояснення.

У судовому засіданні 02.06.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, при цьому, судом враховано таке.

У зв'язку з надходженням до господарського суду Київської області (вх. № 134/14 від 08.04.2014) повідомлення Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" про тимчасове призупинення приймання до пересилання поштових відправлень адресованих одержувачам населених пунктів Автономної Республіки Крим, з метою забезпечення процесуальних прав відповідача, ухвалою суду від 02.04.2015, запропоновано позивачу направити копію ухвали про порушення провадження у справі на адресу відповідача кур'єрською службою доставки та надати суду докази відправки зазначеної ухвали.

В якості доказів направлення на адресу відповідача копій ухвал господарського суду Київської області, позивачем подано до матеріалів справи транспортні накладні від 14.04.2015 № та від 28.04.2015 № .

Для належного повідомлення відповідача про дату та час судових засідань, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/2014, судом розміщено інформацію про час, дату і місце судових засідань на сторінці господарського суду Київської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" у мережі інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), докази цього містяться у матеріалах справи.

Відтак, суд здійснив всі можливі заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи № 911/1383/15.

Нез'явлення у судове засідання представника відповідача і неподання відзиву на позовну заяву не перешкоджає розгляду справи.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 02.06.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Державним підприємством "Інформаційно-аналітичний центр морського і річкового транспорту", правонаступником якого є Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" (далі - адміністрація) та Державним підприємством "Керченський морський торговельний порт" (далі - замовник) укладено договір про надання послуг від 01.07.2013 № 20-7/13 (далі - Договір), відповідно до умов якого виконавець приймає на себе зобов'язання надати "Послуги з системного супроводу щодо інформаційного обслуговування та технічної допомоги користувачам з забезпечення доступу та спроможності виконання доручень органу управління з використанням галузевої комп'ютерної системи «Інформаційно-аналітична і логістична система морського і річкового транспорту», а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги на умовах та в порядку, передбачених цим Договором (пункт 1. Договору).

Згодом, сторонами укладено додаткову угоду до Договору від 30.12.2013 № 1, відповідно до якої внесено зміни та доповнення до Договору.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. Договору, щомісячна вартість послуг, що надаються за цим Договором, складає 5 800,00 грн., у тому числі, ПДВ 966,67 грн., замовник сплачує щомісячно виконавцю за фактично надані послуги (розрахунковим періодом є 1 календарний місяць), які підтверджуються актом наданих послуг.

Згідно з пунктом 2.4. Договору, замовник протягом 3 банківських днів, з моменту одержання акту наданих послуг, зобов'язаний направити виконавцю підписаний і скріплений відбитком його печатки акт наданих послуг або мотивовану відмову від прийому послуг.

Відповідно до пункту 2.5. Договору, оплата вартості здійснюється на підставі рахунку виконавця протягом 10 банківських днів з дня підписання акту наданих послуг.

Згідно з пунктом 3.2.7. Договору, замовник зобов'язаний прийняти від виконавця надані послуги та підписати акт наданих послуг протягом 3 банківських днів з моменту його отримання, або надати мотивовану відмову від підписання акту.

Договір набуває чинності з моменту підписання та закінчується 31.12.2013. Дія Договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо менше, ніж за 30 календарних днів до його закінчення, від будь-якої із сторін не надійде письмових заяв щодо припинення його дії або зміни його умов (пункти 8.1., 8.2. Договору).

У матеріалах справи відсутні заяви сторін про припинення або зміну умов Договору, з огляду на що, суд дійшов висновку про продовження терміну його дії, відповідно до пункту 8.2. Договору, та чинність Договору протягом спірних правовідносин.

Додатковою угодою від 01.11.2013 про заміну сторони, що укладена між Державним підприємством "Інформаційно-аналітичний центр морського і річкового транспорту" (далі - виконавець), Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (далі - правонаступник) та Державним підприємством "Керченський морський торговельний порт" (далі - замовник), сторони домовились про здійснення заміни з 01.11.2013 виконавця на правонаступника.

Замовник підтверджує згоду на заміну виконавця на правонаступника як сторони у Договорі (пункт 3. Додаткової угоди).

На виконання умов Договору, позивач, за період з грудня 2013 року до лютого 2014 року, надав послуги на суму 17 400,00 грн., а відповідач вказані послуги прийняв, що підтверджується актами здачі наданих послуг від 31.12.2013 № 12 на суму 5 800,00 грн., від 31.01.2014 № 1 на суму 5 800,00 грн., від 28.02.2014 № 2 на суму 5 800,00 грн.

Судом встановлено, що акт здачі наданих послуг від 28.02.2014 № 2 на суму 5 800,00 грн. не підписано зі сторони відповідача, проте, позивачем надано лист від 07.02.2014 № 515, в якому зазначено про надіслання відповідачу зазначеного акту. Доказом направлення листа від 07.02.2014 № 515 є реєстр № 13 з відбитком штемпелю Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта». Відповідно до пункту 3.2.7. Договору, обов'язком прийняти від виконавця послуги та підписати акт наданих послуг або надати мотивовану відмову від підписання акту покладено на замовника.

Доказів заперечень відповідачем спірного акту, матеріали справи не містять.

Зважаючи на вказане положення Договору, суд дійшов висновку, що спірний акт надання послуг, який відповідає вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є належним та допустимим доказом здійснення між сторонами господарської операції з надання послуг.

Також, на оплату наданих послуг, відповідно до умов Договору, позивачем виставлено рахунки: від 05.12.2013 № на суму 5 800,00 грн., від 08.01.2014 № на суму 5 800,00 грн. від 03.02.2014 № на суму 5 800,00 грн. Копії рахунків додано до матеріалів справи.

Крім того, на підтвердження позовних вимог, позивачем надано у матеріали справи копії податкових накладних, що складені на господарські операції з надання послуг за спірними актами.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.4., 201.6., 201.7. статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Зважаючи не викладене, судом оцінюються податкові накладні, що складені позивачем, як докази того, що позивачем відображені господарські операції за спірними актами, у своїх податкових зобов'язаннях.

Також, на підтвердження наявності заборгованості, позивачем у матеріали справи надано оригінали банківських довідок Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» від 20.04.2015 № 153-1/376, Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» від 16.04.2015 № 247, Публічного акціонерного товариства «Сбербанк Росії» від 17.04.2015 № 159/5/56-11, які засвідчені підписами уповноважених осіб банківських установ та скріплені відбитками їх печаток, відповідно до яких судом встановлено, що кошти, за спірний період, від відповідача на рахунки позивача, що відкриті у цих банках, за Договором не надходили.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту Договору, він за правовою природою є договором про надання послуг, за якими одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання (частини 1, 2 статті 901 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується факт надання послуг, докази їх оплати відсутні.

З огляду на зазначене, за результатами оцінки доказів, що наявні у матеріалах справи та встановлення всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 17 400,00 грн. підлягають задоволенню.

Позивач, на підставі пункту 5.7. Договору, заявляє до стягнення з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент прострочення, від суми прострочення за кожний день прострочення, яка за розрахунком позивача складає 3 683,72 грн.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" вiд 22.11.1996 № 543/96-ВР визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Зважаючи на вищевикладені вимоги законодавства, умови Договору та обставини справи, судом перевірено правильність розрахунку пені, що наданий позивачем у розмірі 3 683,72 грн. та встановлено, що позивачем пеню нараховано з перевищенням шестимісячного терміну нарахування, проте, ні законом, ні Договором, не передбачено збільшення цього терміну у даних правовідносинах, а тому, правильний розмір пені складає 1 545,66 грн., а позовна вимога у частині стягнення 2 138,06 грн. пені задоволенню не підлягає.

Також, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 509,12 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4 255,29 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою всебічного, повного і об'єктивного розгляду обставин справи, суд здійснив перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат та з'ясував, що наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично вірним і відповідає обставинам справи, а тому, позовна вимога про стягнення 4 255,29 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню у повному обсязі, 3% річних позивачем нараховано надмірно, правильний розмір 3% річних складає 502,46 грн., у зв'язку з чим, позовна вимога, у частині 6,66 грн. 3% річних, задоволенню не підлягає.

З огляду на зазначене, за результатами оцінки доказів, що наявні у матеріалах справи та встановлення всіх обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення основного боргу у розмірі 17 400,00 грн., пені у розмірі 1 545,66 грн., 3% річних у розмірі 502,46 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4 255,29 грн., решта позову задоволенню не підлягає.

Відшкодування судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 827,00 грн., відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Керченський морський торговельний порт" (98312, Автономна Республіка Крим, м. Керч, вул. Кірова, буд. 28, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, Шевченківський р-н, просп. Перемоги, буд. 14, ) 17 400 (сімнадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. основного боргу, 1 545 (одна тисяча п'ятсот сорок п'ять) грн. 66 коп. пені, 502 (п'ятсот дві) грн. 46 коп. 3% річних, 4 255 (чотири тисячі двісті п'ятдесят п'ять) грн. 29 коп. інфляційних втрат та 1 675 (одна тисяча шістсот сімдесят п'ять) грн. 41 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 08.06.2015.

Суддя С.О. Саванчук