ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" червня 2015 р. Справа № 926/691/15

За позовом прокурора Кіцманського району в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області

До фізичної особи - підприємця Антонюка Василя Васильовича с.Шишківці Кіцманського району Чернівецької області

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Кіцманський технікум Подільського державного аграрно-технічного університету м.Кіцмань Чернівецької області

Про стягнення коштів за використання державного майна у сумі 5776,29 грн.

Суддя Гушилик С. М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Коцан В.Я. - гол. спеціаліст-юрисконсульт (дов. від 29.09.2014р.)
Від відповідача: не з'явився Від третьої особи: не з'явився Від прокурора - Балук О.М. - прокурор відділу облпрокуратури

Рішення прийнято 18.06.2015 року у зв'язку з оголошеною на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України перерви.

СУТЬ СПОРУ: прокурор Кіцманського району 28.04.2015 року звернувся з позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області до фізичної особи - підприємця Антонюка Василя Васильовича с.Шишківці Кіцманського району Чернівецької області про стягнення коштів за використання державного майна у сумі 5776,29 грн.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що між позивачем та відповідачем 05.08.2009 року було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 217. Згідно з умовами договору оренди відповідач на підставі акту приймання-передачі прийняв в строкове платне користування частину першого поверху будівлі гуртожитку літ. А (частина фойє 1-39 площею 78 кв.м., яка розташована у м.Кіцмань, вул. Миколайчика, 12 і перебуває на балансі Кіцманського технікуму Подільського державного аграрно-технічного університету (балансоутримувач), строком з 05.08.2009р. по 04.08.2014р., з метою розміщення кафе, яке не здійснює продаж підакцизних товарів.

Проте, продовжує прокурор, відповідач в порушення умов договору оренди, зайняв більшу площу приміщення, а саме: 310,6 кв.м. та здійснював реалізацію пива, яке відповідно до п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України віднесене до товарів підакцизної групи.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою припинити продаж товарів підакцизної групи та звільнити приміщення, які незаконно ним використовувались.

27.06.2014р. балансоутримувач повідомив позивача проте, що приміщення, які займав відповідач зачинені та опечатані, що позбавляє можливості доступу до них та користування.

Позивачем було проведено перевірку за результатами якої здійснено розрахунок за використання відповідачем більшої за розміром площі приміщень та використання його не за призначенням в сумі 4283,33 грн. та за здійснення продажу товарів підакцизної групи в сумі 793,66 грн.

Листом від 14.07.2014р. № 18-08-02803 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити кошти в сумі 5076,92 грн.

04.08.2014 року відповідач повернув приміщення балансоутримувачу, про що свідчить акт приймання-передачі нежитлового приміщення.

Відповідно до вищевказаного позивачем було проведено уточнений розрахунок коштів щодо використання підприємцем Антонюком державного майна не за призначенням за період з 23.05.2014р. по 04.08.2014р. на суму 1492,96 грн.

Таким чином, внаслідок порушення умов договору, на думку позивача та прокурора бюджет недоотримав кошти, чим завдав збитки державі на суму 5776,29 грн., які прокурор просить стягнути з приватного підприємця Антонюка В.В.

Ухвалою суду від 28.04.2015 року було порушено провадження у справі та судове засідання призначено на 14.05.2015 року. Цією ж ухвалою до участі у справі було залучено третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Кіцманський технікум Подільського державного аграрно-технічного університету.

Ухвалою суду від 14.05.2015 року розгляд справи було відкладено на 28.05.2015 року в зв'язку з нез'явленням представника відповідача та третьої особи.

В своєму відзиві на позов відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що в порушення умов договору позивач в односторонньому порядку змінює його умови, а саме: змінює орендну ставку з 8% до 15%. Що ж до використання приміщень більшої площі то після складеного акту обстеження приміщень від 23.05.2014 року, на який посилається позивач, балансоутримувач 28.05.2014 року в присутності відповідача склав акт про опечатування таких приміщень, тобто факт виявлення перевіркою даного правопорушення не є підставою вважати, що вони є тривалими до закінчення терміну дії договору.

В своєму письмовому поясненні третя особа - балансоутримувач підтвердив факт використання відповідачем приміщення більшої площі та продаж товарів підакцизної групи, проте зазначив, що ним 28.05.2014 року було проведено перевірку усунення недоліків виявлених актом від 23.05.2014р., та проведено заміну замків, приміщення опечатані, що унеможливлювало використання їх відповідачем, про що 24.06.2015 року було повідомлено регіональне відділення ФДМ по Чернівецькій області.

Ухвалою суду від 28.05.2015 року розгляд справи було відкладено на 10.06.2015 року.

09.06.2015 року від позивача надійшли письмові пояснення, щодо викладених позовних вимог, з яких вбачається, що позивач підтримує позов прокурора.

В судовому засіданні, яке відбулося 10.06.2015 року за усним клопотанням сторін оголошено перерву до 18.06.2015 року.

До початку судового засідання, яке відбулося 18.06.2015 року, прокурор звернувся із письмовою заявою про зменшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми збитків за використання приміщень більшої площі ніж зазначено в договорі оренди, а саме: згідно розрахунку позивача, яка підлягає сплаті за використання ФОП Антонюком В.В, додаткових площ складає 754,82 грн., а відтак він просить стягнути з відповідача кошти в сумі 2247,78 грн., з яких 754,82 грн. кошти за використання останнім додаткових площ.

В обґрунтування своєї заяви прокурор посилається на те, що при поданні позову він керувався розрахунком позивача про суми коштів, які підлягали сплаті до Державного бюджету України за позадоговірне використання майна ФОП Антонюком В.В. у період з 23.05.2014р. по 24.06.2014р. в розмірі 4283,33 грн., проте позивачем не було враховано факту опечатування приміщення балансоутримувача 28.05.2014р., що підтверджено актом від 28.05.2014 року, тим самим сума у позові була заявлена в більшому розмірі. Враховуючи, що балансоутримувачем складено відповідний акт сума, яка підлягає сплаті відповідачем за використання додаткових площ розрахована за період з 23.05.2014р. по 28.05.2014р. становить 754,82 грн.

У відповідності до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, те що подана заява позивача про зменшення позовних вимог узгоджується із вимогами ст.22 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, а відтак розглядається спір про стягнення з приватного підприємця Антонюка В.В. коштів в сумі 2247,78 грн., з яких 754,82 грн. кошти за використання орендарем додаткових площ, ніж ті які були передані йому по договору оренди № 217 від 05.08.2009 року та 1492,96 грн. кошти щодо використання підприємцем Антонюком державного майна не за призначенням.

Також до початку судового засідання, яке відбулося 18.06.2015 року від прокурора надійшло клопотання в якому він просить припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача - ФОП Антонюка В.В. коштів за використання орендарем додаткових площ, ніж ті які були передані йому по договору оренди № 217 від 05.08.2009 року в сумі 754,82 грн., так як відповідачем дана сума була погашена в повному обсязі, що підтверджено копією квитанції № 108 від 15.06.2015 року та стягнути з відповідача суму в розмірі 1492,96 грн., яка виникла внаслідок порушення відповідачем умов договору, а саме: продаж підакцизних товарів, тобто використання приміщення не за призначенням. Представник позивача проти поданого клопотання прокурора не заперечує.

До початку судового засідання від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

В судове засідання 18.06.2015 року представник відповідача не з'явився, причини нез'явлення суду не повідомив.

Враховуючи, що розгляд справи неодноразово було відкладено та в судовому засіданні оголошено перерву з повідомленням сторін про час і місце судового розгляд підстав для повторного відкладення розгляду справи суд не вбачає.

Заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення проти них, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2009 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області та фізичною особо. - підприємцем Антонюком В. В. укладено договір оренди № 217 нерухомого майна (далі - договір № 217), що належить до державної власності, за яким позивач (орендодавець) передає, а відповідач (орендар) приймає в строкове платне користування частину першого поверху будівлі гуртожитку літ. А (частина фойє 1-39, площею 78 кв.м., що становить 9/1000 ідеальну частку будівель гуртожитків) розміщених за адресою Чернівецька область, Кіцманський район м.Кіцмань, вул. Миколайчика, 12, та перебуває на балансі Кіцманського технікуму Подільського державного аграрно-технічного університету м.Кіцмань Чернівецької області. В оренду передано приміщення площею 78 кв.м., що підтверджується актом прийому - передачі державного майна, складеного 05.08.2009 року. Вартість майна згідно з незалежною оцінкою станом на 28.02.2099р. становить 153976 грн.

Даний договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. та зареєстрований у реєстрі за № 1585.

Відповідно до п.10.1 договору, його укладено строком на 5 років, та діє з 05.08.2009 року по 04.08.2014 року.

Пунктом 1.2 договору № 217 визначено, що майно передається в оренду з метою розміщення кафе, яке не здійснює продаж підакцизних товарів.

Відповідно до п.п.3.1-3.3 договору № 217, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. № 786 і становить без ПДВ за базовий (березень 2009р.) місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - 1040,88 грн. Орендна плата за перший місяць оренди серпень визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за квітень, травень, червень, серпень місяці. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.5 договору № 217 встановлено, що орендна плата перераховується до Державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні (50% до 50%) не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п.5.1 договору № 217 орендар зобов'язаний використовувати майно відповідно до його призначення та умов цього договору.

Відповідно до п.10.8 договору та ч.2 ст.291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено.

Актом обстеження приміщення від 23.05.2014 року, підписаного завідуючим сектором контрольно-ревізійної роботи та аудиту, головним спеціалістом сектором контрольно-ревізійної роботи та аудиту та представником балансоутримувача, встановлено, що орендар, окрім приміщень переданих в оренду (частина приміщення 1-39 - 78, кв.м.) додатково використовуються приміщення площею 310,6 кв.м. (за по поверховим планом 1-30 та 1-31, 1-32, в яких знаходяться майно підприємця, приміщення 1-37 (вбиральня), приміщення фойє (1-39), вхід до приміщення 1-32 не опечатаний, що створює можливість доступу до нього. Крім того, на торгових площах, які використовуються приватним підприємцем Антонюком В.В. в порушення умов п.1.2 Договору № 217 проводиться торгівля пивом, яке віднесено до товарів підакцизної групи.

Приватний підприємець Антонюк В.В. відмовився підписати акт обстеження.

27.05.2014р. регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області звернулося з листом до приватного підприємця Антонюка В.В. з вимогою припинити торгівлю підакцизним товаром (пивом) та звільнити приміщення, які використовуються без укладення договірних відносин.

28.05.2014 року балансоутримувачем - Кіцманським технікумом Подільського державного аграрно-технічного університету було проведено перевірку усунення недоліків виявлених актом від 23.05.2014р., майно, яке знаходилося в приміщеннях передано Антонюку В.В., членами комісії проведено заміну замків, приміщення замкнені та опечатані, що унеможливлювало використання їх відповідачем про що складено акт від 28.05.2014 року.

20.06.2014р. регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області вдруге звернулося з листом до приватного підприємця Антонюка В.В. з вимогою припинити торгівлю підакцизним товаром (пивом) та звільнити приміщення, які використовуються без укладення договірних відносин.

24.06.2014р. балансоутримувач - Кіцманський технікум Подільського державного аграрно-технічного університету повідомив орендодавця - регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області про те, що приміщення (за по поверховим планом 1-30, 1-31, 1-32, 1-37 та частина 1-39 гуртожитку (літ. А) замкненні і опечатані, що позбавляє можливості доступу до них та користування.

14.07.2014р. регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області звернулося з претензією до приватного підприємця Антонюка В.В. з вимогою припинити торгівлю підакцизним товаром та сплатити кошти в сумі 5076,92 грн., які недоотримано Державним бюджетом України внаслідок нецільового використання майна, переданого останньому в оренду та незаконного використання додаткових площ.

Відповідно до умов договору № 217 орендна ставка була встановлена в розмірі 8% від оціночної вартості приміщення, тоді як орендар в порушення умов договору здійснював продаж підакцизним товаром та використовував більшу площу ніж передбачено договором оренди. Вказана сума в розмірі 5076,92 грн., з яких 793,60 грн. за використання не за призначенням державного майна переданого в оренду ФОП Антонюку В.В. за період з 23.05.2014р. по 30.06.2014р. та 4283,33 грн. за використання додаткових площ за період з 23.05.2014р. по 24.06.2014р., була розрахована позивачем відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995р. № 786, при розміщенні кафе, барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи застосовується орендна ставка в розмірі 15% від оціночної вартості орендованих приміщень.

04.08.2014 року у зв'язку із закінченням договору оренди № 217 від 05.08.2009р. орендар Антонюк В.В. передав, а балансоутримувач Кіцманський технікум Подільського державного аграрно-технічного університету прийняв нежитлове приміщення в гуртожитку загальною площею 78 кв.м., яке розміщене за адресою м.Кіцмань, вул.Миколайчука, 12, що підтверджено актом приймання-передачі нежитлового приміщення.

Після повернення орендованого приміщення орендар здійснив перерахунок недоотриманих Державним бюджетом коштів за використання не за призначенням державного майна переданого в оренду ФОП Антонюку В.В. за період з 23.05.2014р. по 04.08.2014р. та останньому нараховано суму 1492,96 грн.

Згідно розрахунку позивача сума недоотриманих державним бюджетом коштів склала 5776,29 грн., з яких 4283,33 грн. за використання додаткових площ за період з 23.05.2014р. по 24.06.2014р. та 1492,96 грн. за використання приміщення не за призначенням за період з 23.05.2014р. по 04.08.2014р.

Враховуючи, акт балансоутримувача від 28.05.2014р., яким встановлено, що відповідач позбавлений можливості використовувати приміщення більшої площі позивач провів перерахування завданих державі збитків на загальну суму 2247,78 грн., з яких 754,82 грн. за використання додаткових площ за період з 23.05.2014р. по 28.05.2014р. та 1492,96 грн. за використання приміщення не за призначенням за період з 23.05.2014р. по 04.08.2014р.

В судових засіданнях та в своєму відзиві відповідач факт використання додаткових площ підтвердив, зазначивши, що таке використання було не тривалим лише до 28.05.2014 року та заперечував проти доводів прокурора та позивача про реалізацію підакцизних товарів.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Між сторонами у справі виникли взаємні права та обов'язки на підставі укладеного договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України. Відносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно вимог ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно із ст.ст.18-19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі незалежно від наслідків господарської діяльності.

Оскільки приміщення, передане відповідачу в оренду, є державною власністю, розрахунок орендної плати здійснювався відповідно до «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу», затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995р. № 786.

З наявних в матеріалах справи договору оренди № 217 від 05.08.2009р. та акту приймання-передання вбачається, що відповідач прийняв в оренду приміщення площею 78,0 кв.м., вартістю 153976 грн., з розміщенням кафе, яке не здійснює продаж товарів підакцизної групи, нарахування орендної плати здійснювалось на площу, яка визначена в даному договорі та акті і при розрахунку орендної плати використовувалась ставка 8% (згідно п.17 Додатку 2 до Методики).

Після обстеження приміщень, які були передані в оренду відповідачу, було встановлено, що фактично підприємцем Антонюком В.В. використовуються приміщення більшої площі ніж передбачено договором та здійснюється продаж товарів підакцизної групи, а відтак позивачем було проведено перерахування орендної плати у відповідності п.11 Додатку 2 до Методики, яким визначено, що при розміщені кафе, барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи застосовується орендна ставка в розмірі 15% від оціночної вартості орендованих приміщень.

Згідно з п.3.6 Договору № 217 від 05.08.2009р. розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку, істотної зміни стану об'єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках передбачених законодавством.

Відповідно до ст.188 Господарського кодексу України зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачене законом або договором.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України визначено що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що зміна орендної плати можлива за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта, а також в інших випадках, встановлених чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені упевненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторонам одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У відповідності до вимог ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст.623 Цивільного кодексу України встановлено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжитті кредитором щодо їх одержання.

Отже для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, в тому числі, у вигляді упущеної вигоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, при вирішенні даного спору на прокурора та позивача покладається обов'язок довести розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих порушенням зобов'язання, факт порушення відповідачем його обов'язку та причинний зв'язок між цим порушенням і збитками.

Проте, сам по собі акт обстеження приміщення, який підписаний представниками позивача та балансоутримувача не є доказом того, що відповідач здійснював продаж товарів підакцизної групи, так як окрім акту обстеження приміщення жодного підтверджуючого доказу здійснення такого продажу позивачем та прокурором не надано.

Таким чином, прокурором не підтверджено факт продажу відповідачем товарів підакцизної групи.

Згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до абзацу 2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги наведене вище, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення коштів за використання державного майна не за призначенням у сумі 1492,96 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Доводи позивача та прокурора не можуть слугувати підставою для задоволення позову. Тому у позові в цій частині слід відмовити.

Враховуючи, що відповідачем сума нарахованих ФДМУ коштів за використання додаткових площ за період з 23.05.2014р. по 28.05.2014р. в розмірі 754,82 грн. була фактично визнана та погашена в повному обсязі, що підтверджено квитанцією про сплату від 15.06.2015 року, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, а тому провадження у справі в цій частині слід припинити в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову частково відмовити.

2. В частині стягнення з фізичної особи - підприємця Антонюка Василя Васильовича с.Шишківці Кіцманського району Чернівецької області (код ) коштів в сумі 1492,96 грн. за використання орендованих приміщень не за призначенням відмовити.

3. В частині стягнення фізичної особи - підприємця Антонюка Василя Васильовича с.Шишківці Кіцманського району Чернівецької області (код ) коштів в сумі 754,82 грн. за використання додаткових площ провадження у справі припинити.

4. Стягнути з фізичної особи - підприємця Антонюка Василя Васильовича с.Шишківці Кіцманського району Чернівецької області (код ) в дохід державного бюджету судовий збір в сумі 237,51 грн.

Повний текст рішення складено 19.06.2015 року.

Суддя С.М.Гушилик