ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Справа № 902/1065/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М. - головуючого,
Коваленка В.М. (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу Фермерського господарства "Перлина Поділля- 2011"
на постанову та ухваливід 13.01.2015 Рівненського апеляційного господарського суду від 13.10.2014 господарського суду Вінницької області
у справі№ 902/1065/14 господарського суду Вінницької області
за заявою доТовариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" Фермерського господарства "Перлина Поділля-2011",
пробанкрутство
розпорядник майнаарбітражний керуючий Лещенко Анатолій Михайлович

представники сторін в судове засідання не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 23.07.2014 у справі № 902/1065/14 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (далі - ТОВ "Суффле Агро Україна") про порушення справи про банкрутство фермерського господарства "Перлина Поділля-2011" (далі - ФГ "Перлина Поділля-2011", Боржник) в порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції після набрання чинності з 19.01.2013 внесених змін, далі - Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 04.08.2014 порушено провадження у справі про банкрутство ФГ "Перлина Поділля-2011", визнано вимоги ТОВ "Суффле Агро Україна" на суму 5610579,83 грн., введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Лещенка Анатолія Михайловича, справу призначено до розгляду в судовому засіданні тощо.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 13.10.2014 (суддя - Даценко М.В.) визнано вимоги приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" (далі - ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006") до ФГ "Перлина Поділля-2011" в сумі 746 557,87 грн.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 13.10.2014 (суддя - Даценко М.В.) визнано вимоги приватного акціонерного товариства "Волинська фондова компанія" (далі - ПрАТ "Волинська фондова компанія") до ФГ "Перлина Поділля-2011" в сумі 500 515,84 грн. В решті заявлених вимог в частині річних та інфляційних відмовлено.

Не погодившись із названими ухвалами місцевого суду, Боржник звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвали господарського суду Вінницької області від 13.10.2014 та прийняти нове рішення, яким визнати вимоги ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" в розмірі 636 647,23 грн., а також нове рішення, яким визнати вимоги ПрАТ "Волинська фондова компанія" в розмірі 294 801,14 грн.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.01.2015 (головуючий суддя - Коломис В.В., судді: Тимошенко О.М., Савченко Г.І.) апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвали господарського суду Вінницької області від 13.10.2014 - без змін.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, ФГ "Перлина Поділля-2011" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвали господарського суду Вінницької області від 13.10.2014 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.01.2015, прийняти нове рішення, яким визнати вимоги ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" в розмірі 636 647,23 грн., а також нове рішення, яким визнати вимоги ПрАТ "Волинська фондова компанія" в розмірі 294 801,14 грн.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" зазначає, що судові рішення про визнання його грошових вимог є законними та обґрунтованими, тому підлягають залишенню без змін.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ухвалюючи рішення про визнання грошових вимог ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" до Боржника в сумі 746 557,87 грн. та грошових вимог ПрАТ "Волинська фондова компанія" до Боржника в сумі 500 515,84 грн., місцевий господарський суд виходив з того, що зазначені вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, відтак, підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів ФГ "Перлина Поділля-2011". При цьому, відмовляючи у визнанні кредиторських вимог ПрАТ "Волинська фондова компанія" в частині заявлених 11 257,95 грн. річних та 14 182,89 грн. інфляційних втрат, суд першої інстанції вказав, що їх нараховано та, відповідно, заявлено безпідставно, оскільки річні на річні та інфляційні на інфляційні не нараховуються.

Зазначені висновки були підтримані апеляційним судом в повному обсязі.

Заперечуючи висновки судів першої та апеляційної інстанцій, ФГ "Перлина Поділля-2011" зазначає, що судами було помилково визнано заявлені ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" штрафні санкції, оскільки судовими рішеннями на його користь вже було стягнено збитки, встановлені додатковими угодами від 08.05.2013 до договорів № ВН-Н-33 та № ВН-Н-38 від 06.04.2012. При цьому, скаржник також вказує, що судами не було враховано спеціальний строк позовної давності, який застосовується до вимог про стягнення неустойки. Разом з цим, стосовно визнаних місцевим та апеляційним судами вимог ПрАТ "Волинська фондова компанія" Боржник, зокрема, зазначає, що судами не було враховано, що договори поставки від 06.02.2013, на підставі яких виникла заборгованість, були предметом розгляду господарського суду та прийнято відповідні рішення про стягнення грошових коштів.

Однак, суд касаційної інстанції не погоджується із запереченнями заявника касаційної скарги, оскільки вони суперечать вимогам діючого законодавства та викладені без врахування встановлених судами обставин справи.

Так, по-перше, місцевим та апеляційним господарськими судами під час розгляду справи встановлено, що вимоги ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" до Боржника в розмірі 746 557,87 грн. складають заборгованість ФГ "Перлина Поділля-2011" у зв'язку з невиконанням останнім своїх зобов'язань за Договором № ВН-Н-33 від 06.04.2012 (враховуючи Додаткову угоду № 1 від 08.05.2013 до нього) в розмірі 179 653,42 грн. (95 316,80 грн. - основного боргу, 80 814,00 грн. - збитків, 3 522,62 грн. - судового збору), що стягнута рішенням господарського суду Вінницької області від 13.03.2014 у справі № 902/146/14, а також заборгованість Боржника у зв'язку з невиконанням ним своїх зобов'язань за Договором № ВН-Н-38 від 06.04.2012 (враховуючи Додаткову угоду № 1 від 08.05.2013 до нього) в розмірі 455 775,81 грн. (262 762,03 грн. - основного боргу, 184 077,00 грн. - збитків, 8 936,78 грн. - судового збору, що стягнута рішенням господарського суду Вінницької області від 25.03.2014 у справі № 902/148/14.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п.8.1.3 названих договорів № ВН-Н-33 та № ВН-Н-38, покупець (боржник) взяв на себе зобов'язання за прострочення строків виконання грошового зобов'язання понад 20 (двадцяти) календарних днів, окрім іншого, сплатити постачальнику (заявнику) штраф у розмірі 30% (тридцяти) від простроченої суми.

При цьому, в судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Боржником не надано доказів погашення основного боргу в сумі 95 316,80 грн. (згідно договору № ВН-Н-33) та 262 762,03 грн. (згідно договору № ВН-Н-38), отже, прострочено виконання грошового зобов'язання з боку ФГ "Перлина Поділля-2011".

Встановивши наведені вище обставини, місцевий та апеляційний суди зазначили про обґрунтованість заявлених ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" сум штрафу в розмірі 28 595,04 грн. (95 316,80 грн. х 30%) згідно договору № ВН-Н-33 та 78 828,60 грн. (262 762,03 грн. х 30%) згідно договору № ВН-Н-38.

Разом з цим, як було встановлено судами, грошові вимоги ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" до Боржника складає також заборгованість останнього в сумі 3 705,00 грн. за поставлений товар за видатковими накладними № ЗП8192 від 22.05.2013 та № ЗП10754 від 17.06.2013, що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків від 30.06.2013.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що вимоги ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006", виходячи з приписів ст. 1 та ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство, є вимогами конкурсного кредитора у справі, підтверджені останнім належними доказами та підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів ФГ "Перлина Поділля - 2011". Як встановлено в ухвалі місцевого суду, розпорядник майна Боржника заявлені вимоги також визнав.

Посилання Боржника на необхідність застосування до вимог про стягнення неустойки спеціального строку позовної давності були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції і обґрунтовано відхилені як безпідставні з огляду на приписи ч.ч.1-2 ст.258, ч.1 ст.259 ЦК України та положення п.8.2 договорів № ВН-Н-33 та № ВН-П-38 від 06.04.2012.

По-друге, вирішуючи питання про визнання грошових вимог ПрАТ "Волинська фондова компанія" до Боржника в розмірі в сумі 500 515,84 грн., суди попередніх інстанцій виходили з того, що зазначені вимоги обґрунтовані рішенням господарського суду Вінницької області від 20.05.2014 у справі №902/494/14, яким стягнуто з ФГ "Перлина Поділля-2011" по Договору поставки №66К від 06.02.2013 (зі змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 01.03.2013 та Додатковою угодою №2 від 10.06.2013) 180 400,90 грн. основного боргу, 12 138,01 грн. пені; 36 114,17 грн. - 25 % річних, 1 984,40 грн. - інфляційних втрат, а також рішенням господарського суду Вінницької області від 13.05.2014 у справі №902/493/14, яким з Боржника стягнуто на користь ПрАТ "Волинська фондова компанія" по Договору поставки № 67К від 06.02.2013 (зі змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 01.03.2013 та Додатковою угодою №2 від 10.06.2013) 42 781,18 грн. - основного боргу, 3 528,70 грн. - пені, 9 725,43 грн. - 25 % річних, 470,60 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до абзацу 3 п.2 ст.23 Закону про банкрутство, склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, відповідно до п.п. 1.3, 1.5 договорів поставки № 66К та № 67К від 06.02.2013, у випадку зростання максимального середнього міжбанківського курсу (продажу) євро по відношенню до гривні на день, що передує дню здійснення розрахунку за товар, у порівнянні з максимальним середнім міжбанківським курсом (продажу) зазначеним у п.1.2 даного договору, загальна ціна товару збільшується за рахунок пропорційного збільшення неоплаченої покупцем вартості товару, на цій підставі покупець зобов'язується здійснювати подальшу оплату за товар з врахуванням нової ціни товару. Оплати здійснені покупцем за товар зараховуються продавцем по максимальному середньому міжбанківському курсу (продажу) євро по відношенню до гривні, який діяв на день, що передує дню їх перерахування, але не нижче максимального середнього міжбанківського курсу (продажу) євро по відношенню до гривні на день укладення даного договору.

З огляду на наведене, встановивши, що вказані в зазначених вище рішеннях суми основного боргу по названим договорам поставки є сумами боргу без урахування збільшення вартості товару у зв'язку із зростанням максимального середнього міжбанківського курсу (продажу) євро по відношенню до гривні, що передбачено п.1.5 договорів поставки №66К та №67К від 06.02.2013, місцевий та апеляційний суди на підставі дослідження наданих заявником доказів та розрахунків, з урахуванням збільшення вартості товару (застосовано коефіцієнт 1,3), дійшли обґрунтованого висновку про задоволення вимог ПрАТ "Волинська фондова компанія" до ФГ "Перлина Поділля-2011" в частині основного боргу в сумі 287 542,50 грн., 19 346,87 грн. - пені, 72 884,40 грн. - річних та 22 465,81 грн. - інфляційних витрат по Договору поставки №66К від 06.02.2013 та основного боргу в сумі 68 189,28 грн., 5 624,42 грн. - пені, 19 134,91 грн. - 25 % річних, 5 327,65 грн. - інфляційних втрат по Договору поставки №66К від 06.02.2013.

Поряд з зазначеним, суд касаційної інстанції, виходячи з аналізу норм ст. 625 ЦК України, погоджується також із висновком судів попередніх інстанцій про відмову у визнанні вимог ПрАТ "Волинська фондова компанія" до Боржника в частині заявлених 11 257,95 грн. річних та 14 182,89 грн. інфляційних втрат, оскільки останні нараховано та, відповідно, заявлено безпідставно (річні на річні та інфляційні на інфляційні не нараховуються).

Враховуючи викладене, доводи ФГ "Перлина Поділля-2011" в касаційній скарзі не спростовують правомірних висновків місцевого та апеляційного господарських судів про доведеність грошових вимог ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" в сумі 746 557,87 грн. та вимог ПрАТ "Волинська фондова компанія" до Боржника в розмірі в сумі 500 515,84 грн.

Решта доводів касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та обставин справи, тому, з огляду на встановлені ст. 1117 ГПК України межі перегляду справи в касаційній інстанції, до уваги не приймаються.

За таких умов, оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають залишенню без змін, як такі, що відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись нормами ст.ст. 1, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності з 19.01.2013 внесених змін) та ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фермерського господарства "Перлина Поділля-2011" залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.01.2015 та ухвали господарського суду Вінницької області від 13.10.2014 у справі № 902/1065/14 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є.Короткевич

Постанова виготовлена та підписана 18.06.2015