ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.06.15р. Справа № 904/4125/15

За позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРЛІЗІНВЕСТ" м. Підгородне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

про стягнення 12 984,00 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Хлабистін Д.М., - дов. № 26 від 01.01.2015р., представник

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", про стягнення суми штрафу у розмірі 12 984,00 грн. за невірне зазначення коду одержувача вантажу.

Відповідач позов визнає частково, просить зменшити суму штрафу до розміру провізної плати, про що подав відповідний відзив.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився до початку слухання справи подав через канцелярію суду клопотання про відкладення слухання справи в зв'язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні.

Суд не вбачає підстав для задоволення цього клопотання, оскільки воно не містить навіть посилання на наявну поважну причину неможливості представника приймати участь у судовому засіданні та не підтверджено жодним доказом.

Суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників Сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем 02.11.2014 зі станції відправлення Іллічівськ Одеської залізниці було здійснено відправлення порожніх власних вагонів № 55118061, 60261666, по накладним №№ 40175986, 40176067, відправник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" (далі - відповідач) на станцію Запоріжжя-Вантажне Придніпровської залізниці

Згідно із залізничними накладними №№ 40175986, 40176067 порожні вагони №№ 55118061, 60261666 направлялись на адресу одержувача: МЧ-3, який знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 29, код вантажоодержувача 9781.

08.11.2014р. на станцію Запоріжжя-Вантажне зі станції відправника Іллічівськ надійшла телефонограма № 6, в якій вказано, що у накладних №№ 40175986, 40176067 невірно зазначено код вантажоодержувача. Вірним є код МЧ-3: 9241.

На станцію призначення Запоріжжя-Вантажне Придніпровської залізниці вагони прибули 09.11.2014.

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" (далі - позивач), з посиланням на ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, п.п. 5.5 п. 5 Правил оформлення перевізних документів вважає, що ТОВ "Інтерлізінвест" за неправильне зазначення у накладних №№ 40175986, 40176067 коду одержувача, повинен сплатити залізниці штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення в сумі 12 984,00 грн.

Штраф відповідачем не оплачений, що і стало причиною звернення позивача до господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5. ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, Транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відносини щодо перевезення вантажів залізницею регулюються, зокрема, Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою КМУ від 06.04.1998р. та іншими нормативними актами.

Як встановлено матеріалами справи, вагони, які направлялись по накладних №№ 40175986, 40176067 на станцію Запоріжжя-Вантажне Придніпровської залізниці є власністю ТОВ "Інтерлізінвест".

У п. 5 вищезазначених накладних (які заповнюються відправником) зазначено код отримувача вантажу 9781.

08.11.2014р. на станцію Запоріжжя-Вантажне зі станції відправника Іллічівськ надійшла телефонограма, в якій вказано, що у накладних №№ 40175986, 40176067 невірно зазначено код вантажоодержувача. Вірним є код МЧ-3: 9241 (арк. с. 13).

Відповідно до ст. 5 Статуту залізниць України зазначено, що на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів та інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних фізичних осіб на території України.

Згідно зі ст. 6 Статуту, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до статті 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з п. 1.1 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 863/5084, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною.

Частинами 1, 6 п. 1.2 "Правил оформлення перевізних документів" встановлено, що накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Пунктом 1.3 "Правил оформлення перевізних документів" передбачено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил (ч. 1 п. 2.1 "Правил оформлення перевізних документів").

Відповідно до додатку 3 на вантажовідправника покладається обов'язок заповнити таку графу накладної: графа 5 - код одержувача 4-значний.

Відповідно до п. 2.3 "Правил оформлення перевізних документів" у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

На станцію призначення Запоріжжя-Вантажне Придніпровської залізниці вагони № 55118061, 60261666, по накладним №№ 40175986, 40176067, які мітять невірним зазначенням коду вантажоодержувача прибули 09.11.2014р.

Відповідно до п.3 Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002 року № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за № 567/6855, - для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності складається акт загальної форми ГУ-23, який підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

09.11.2014р. на станції призначення Запоріжжя-Вантажне, у зв'язку із невірним зазначенням у накладних №№ 40175986, 40176067 коду вантажоодержувача, було складено акти загальної форми ГУ-23 № 3626 та № 3627 (арк. с. 12).

Згідно з п. 5.5 "Правил оформлення перевізних документів" якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст.118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли".

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з накладними №№ 40175986, 40176067 сума провізної плати нарахованої відправнику по станції відправлення складає 2 596,80 грн. У зв'язку з чим, позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, що становить 12 984,00 грн. ( 2 596,80 грн. х 5).

Згідно з ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що факт невірного зазначеного коду одержувача у накладних №№ 40175986, 40176067 зафіксовано актами загальної форми ГУ-23 № 3626, 3627 від 09.11.2014, суд дійшов до висновку про доведеність вини відповідача та правомірність нарахування позивачем відповідачу штрафу у сумі 12 984,80 грн.

У своєму відзиві від 29.05.2015р. відповідач не заперечує проти факту порушення, але просить суд зменшити розмір штрафу в 5 разів до 2 596, 80 грн., у зв'язку з тяжким фінансовим становищем підприємства.

Суд вважає за можливе частково задовольнити заяву відповідача про зменшення розміру штрафу з огляду на таке.

Згідно з частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено складний фінансовий стан відповідача, який викликано сплатою суми кредиту у розмірі 70209249 доларів США, наданого на підставі кредитного договору, укладеного між відповідачем та Європейським банком реконструкції та розвитку, що підтверджується бухгалтерським балансом відповідача станом на 31 березня 2015 року. Враховуючи, що штраф за порушення вимог Статуту залізниць України стосовно невірно зазначеного коду отримувача вантажу є надмірно великим в порівнянні зі збитками Позивача, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу до 7 000,00 грн.

Відповідно до 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору стягуються з відповідача на користь позивача у розмірі 1827,00 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" (52002, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Зелена, буд. 6; ) на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр-т Карла Маркса, буд. 108; ідентифікаційний код 01073828) на поточний рахунок ВСП "Запорізька дирекція залізничних перевезень" ДП "Придніпровська залізниця" (р/р 601) Дніпропетровське регіональне відділення ПАТ "АБ "Експрес-Банк" , МФО 322959) - штраф в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.06.15р.

Суддя В.Г. Бєлік