ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. справа №911/1966/15

Господарський суд Київської області

у складі:

головуючого: судді Грабець С.Ю.

секретар: Шапаренко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Трансойлсервіс»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

товариства з обмеженою відповідальністю «Мана Трейд»

про стягнення заборгованості в розмірі 11 173 217,51 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Ігнатенко М.В. - представник (довіреність від 10.03.15.);

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи,

яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2015 року до господарського суду Київської області надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Трансойлсервіс» (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - товариства з обмеженою відповідальністю «Мана Трейд», про стягнення заборгованості в сумі 11 173 217,51 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач пояснив, що 04 жовтня 2012 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Мана Трейд» (далі - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору), був укладений кредитний договір про надання банківських послуг №CR12-193/28-2 (далі - кредитний договір), згідно з якими позивач надав третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (далі - третя особа), банківські послуги, а третя особа зобов'язувалась в повному обсязі здійснювати оплату наданих послуг.

У забезпечення виконання зобов'язань згідно з кредитним договором, 30 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір поруки №SR13-435/28-2 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого в силу поруки, створеної відповідно до умов договору поруки, відповідач поручається перед позивачем за виконання третьою особою боргових зобов'язань.

Оскільки вчасно надані позивачем послуги відповідачем оплачені не були, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача прострочену заборгованість за кредитом у сумі 7 999 398,38 грн., 84 315,84 грн. простроченої заборгованості по відсотках, 1 483 352,40 грн. заборгованості по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість, 1 589 798,24 грн. нарахованої пені на прострочений кредит та 16 352,65 грн. нарахованої пені на прострочені відсотки.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Київської області від 05.05.15., розгляд справи призначено на 20 травня 2015 року.

19 травня 2015 року через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів №12-4/10/2297 від 19.05.15.

20 травня 2015 року в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розгляд справи, на підставі ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було відкладено на 10.06.15.

28 травня 2015 року та 10 червня 2015 року через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи документів від 28.05.15. та від 10.06.15.

10 червня 2015 року в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору, у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подано, керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами та дійшов висновку:

04 жовтня 2012 року між публічним акціонерним товариство «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Мана Трейд» (далі - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору), був укладений договір про надання банківських послуг №CR12-193/28-2 (далі - договір), згідно з умовами якого позивач надав третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (далі - третя особа), банківські послуги, а третя особа зобов'язувалась належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату наданих позивачем послуг.

У забезпечення виконання зобов'язань згідно з кредитним договором, 30 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір поруки №SR13-435/28-2 (далі - договір поруки), згідно з умовами в силу поруки, створеної відповідно до умов договору поруки, відповідач поручається перед позивачем за виконання третьою особою боргових зобов'язань.

Позивач перерахував на користь третьої особи кошти у розмірі 20 639 789,52 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача за період з 24.09.14. до 24.10.14., проте третя особа повернула позивачу кредит та відсотки за користування ним частково.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача прострочену заборгованість за кредитом у сумі 7 999 398,38 грн., 84 315,84 грн. простроченої заборгованості по відсотках, 1 483 352,40 грн. заборгованості по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість, 1 589 798,24 грн. нарахованої пені на прострочений кредит та 16 352,65 грн. нарахованої пені на прострочені відсотки.

31 жовтня 2013 року сторони уклали договір про зміну №5 до кредитного договору, п. 28.2.1 якого передбачено, що вид банківської послуги є овердрафт.

Згідно з п. 4 договору, ціна (сума) договору дорівнює генеральному ліміту у випадку визначення генерального ліміту в валюті гривня або гривневому еквіваленту генерального ліміту - у випадку визначення генерального ліміту в валюті іншій ніж гривня, із застосуванням валютного курсу НБУ, встановленого на (для) дату(и) визначення.

Відповідно до п. 28.2.2 договору про зміну №5 від 31.10.13. до кредитного договору, ліміт банківської послуги 8 000 000,00 грн.

Пунктом 6 договору про зміну №5 від 31.10.13. до кредитного договору встановлено, що банк здійснює надання банківських послуг за плату, що має сплачуватися відповідачем позивачу в порядку та на умовах договору виключно в безготівковій формі. Залежно від виду банківських послуг видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода, проте цей перелік не є вичерпним і сторонами можуть бути погодженні інші види плати. Залежно від валюти банківської послуги база нарахування є наступною, для банківських послуг виражених у гривнях - база нарахування становить 365 днів. Розрахунок та нарахування процентів здійснюється на щоденній основі. Проценти розраховуються протягом строку, що обчислюється днями та дорівнює кількості днів від дати надання позивачем банківської послуги, включаючи день надання, до дати виконання відповідачем всіх зобов'язань щодо такої банківської послуги (день припинення/закінчення строку дії банківської послуги, інше), не включаючи останній день такого виконання (день припинення/закінчення строку дії банківської послуги, інше), не включаючи останній день такого виконання (день припинення/закінчення строку дії банківської послуги, інше).

Проценти щодо такої банківської послуги виконання зобов'язань відносно якої здійснюється відповідачем з порушенням (невчасно та/або неналежним чином) розраховуються та нараховуються кожного дня протягом строку дії такого порушення та повинні сплачуватися відповідачем позивачу негайно (за першої нагоди) в повному обсязі таких нарахованих процентів.

Згідно з ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України).

Представник відповідача жодних документів, що підтверджували б оплату ним заборгованості перед позивачем або спростовували доводи позивача, суду не надав.

Таким чином, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача боргу по сплаті кредиту в сумі 7 999 398,38 грн. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім стягнення основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача 84 315,84 грн. простроченої заборгованості по відсотках, 1 483 352,40 грн. заборгованості по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість, 1 589 798,24 грн. нарахованої пені на прострочений кредит та 16 352,65 грн. нарахованої пені на прострочені відсотки.

Частиною 3 ст. 346 Господарського кодексу України встановлено, що кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 198 Господарського кодексу України, відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Пунктом 28.2.8 договору про зміну №5 від 31.10.13. до кредитного договору встановлено, що стандартний розмір процентної ставки в валюті UAН за обставини, що сума заборгованості відповідача за банківською послугою не перевищує ліміт банківської послуги 18,5% річних.

Згідно з п. 28.2.8 договору про зміну №5 від 31.10.13. до кредитного договору, підвищений розмір процентної ставки в валюті UAН, діюча процентна ставка помножена на 2 (два).

Так, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача простроченої заборгованості по відсотках у сумі 84 315,84 грн. та заборгованості по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість, у сумі 1 483 352,40 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 34.2 договору про зміну №5 від 31.10.13. до кредитного договору, генеральний строк становить період з дати укладення договору до 31 жовтня 2014 року, включно.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За невиконання та/або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором відповідач несе відповідальність у порядку та на умовах, обумовлених у договорі, а саме за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) будь-яких із взятих на себе платіжних (грошових) зобов'язань в обумовлені договором строки, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діє на момент (протягом строк) такого порушення, від суми таких порушених зобов'язань за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується додатково до процентів та комісійних винагород, що підлягають сплаті відповідно до договору (п. 15 кредитного договору).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Суд вважає, що розмір пені, нарахованої на прострочений кредит, враховуючи період заборгованості з:

25.10.14. до 12.11.14., суму боргу в розмірі 7 999 398,38 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 12,5% (Постанова НБУ від 15.07.14. №417), складає 104 101,76 грн.;

13.11.14. до 05.02.15., суму боргу в розмірі 7 999 398,38 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 14,0% (Постанова НБУ від 12.11.14. №719), складає 521 604,61 грн.,

06.02.15. до 03.03.15., суму боргу в розмірі 7 999 398,38 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 19,5% (Постанова НБУ від 04.02.15. №81), складає 222 229,86 грн.;

04.03.15. до 28.04.15., суму боргу в розмірі 7 999 398,38 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 30,0% (Постанова НБУ від 04.03.15. №154), складає 736 382,97 грн.,

а разом 1 584 319,20 грн., що підлягають стягненню.

Суд вважає, що розмір пені, нарахованої на прострочені відсотки, враховуючи період заборгованості з:

01.11.14. до 12.11.14. суму боргу в розмірі 84 315,84 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 12,5% (Постанова НБУ від 15.07.14. №417), складає 693,01 грн.;

13.11.14. до 05.02.15., суму боргу в розмірі 84 315,84 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 14,0% (Постанова НБУ від 12.11.14. №719), складає 5 497,85 грн.,

06.02.15. до 03.03.15., суму боргу в розмірі 84 315,84 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 19,5% (Постанова НБУ від 04.02.15. №81), складає 2 342,36 грн.;

04.03.15. до 28.04.15., суму боргу в розмірі 84 315,84 грн., облікову ставку Національного банку України, що становила 30,0% (Постанова НБУ від 04.03.15. №154), складає 7 761,68 грн.,

а разом 16 294,90 грн., що підлягають стягненню.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову господарські витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 173, ч. ч. 1, 7 ст. 193, ч. 3 ст. 198, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 346 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 530, ч. 3 ст. 549, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, ст. 1, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ч. 5 ст. 49, ст. ст. 82-85, ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Трансойлсервіс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - товариства з обмеженою відповідальністю «Мана Трейд», про стягнення заборгованості в сумі 11 173 217,51 грн. задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Трансойлсервіс» (08011, Київська область, Макарівський район, село Забуяння, вулиця Жовтнева, будинок 171, ідентифікаційний код 38341887) на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 43, ідентифікаційний код 21685166) 7 999 398,38 грн. (сім мільйонів дев'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч триста дев'яносто вісім грн. 38 коп.) простроченої заборгованості за кредитом; 84 315,84 грн. (вісімдесят чотири тисячі триста п'ятнадцять грн. 84 коп.) простроченої заборгованості по відсотках; 1 483 352,40 грн. (один мільйон чотириста вісімдесят три тисячі триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.) заборгованості по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість; 1 584 319,20 грн. (один мільйон п'ятсот вісімдесят чотири тисячі триста дев'ятнадцять грн. 20 коп.) нарахованої пені на прострочений кредит; 16 294,90 грн. (шістнадцять тисяч двісті дев'яносто чотири грн. 90 коп.) нарахованої пені на прострочені відсотки; 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень 00 коп.) судового збору. В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і підписано 15.06.15.

Суддя С. Грабець