ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 р. Справа №917/988/15

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, Полтавська область, 36008

до Комунального підприємства "Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району", вул. Шевченка, 23, м. Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400

про стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних втрат та 3% річних

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Данілова Н.Н., доручення №29-14/20 від 05.01.2015р.

від відповідача: Богданов С.В., паспорт серії КН 475813 виданий 30.09.1997 р. Решетилівським РВУМВС України в Полтавській області, директор

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості по договору № 2234 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 04.05.2011 р. у розмірі 23 592,00 грн, з яких: сума основного боргу - 12 683,14 грн, пеня - 9 733,62 грн; 3% річних - 79,80 грн; інфляційні - 1 095,44 грн.

Від позивача надійшли клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 10 853,77 грн (7 000,00 грн відповідно до платіжного доручення № 58 від 14.05.2016 р., 3 853,77 грн відповідно до платіжного доручення № 78 від 15.06.2015 р.) у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідач подав клопотання в якому не заперечує проти стягнення з нього пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Суд відмовляє в задоволенні зазначеного клопотання у зв'язку з безпідставністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.

Предметом діяльності ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" є забезпечення споживачів тепловою енергією

04 травня 2011 року між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (позивач) та Комунальним підприємством "Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району" (відповідач) укладено договір № 2234 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (а.с. 7-8) з метою забезпечення опалення нежитлового приміщення по вул. Шевченка, 23 в селищі Решетилівка.

Згідно з п. 15 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 10.10.2011 р., споживач зобов'язується проводити оплату за теплову енергію у строк до 30 числа поточного місяця. Кінцевий розрахунок до 15 числа місяця наступного за розрахунковим.

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання", одним з основних обов'язків відповідача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 23) за період з 01.12.2012 р. по 31.01.2013 р. за відпущену теплову енергію відповідачу нараховано до сплати 12683,14 грн.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором не здійснив в установлений строк розрахунків за спожиту теплову енергію за вказаний період.

Таким чином, заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію на момент подання позову становила 12 683,14 грн.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші право чини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

16.06.2015 р. від позивача надійшла заява про припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 3 853,77 грн у зв'язку з добровільною сплатою.

За таких обставин сплата частини основного боргу в розмірі 10 853,77 грн, стягнення якої є предметом позову, яка була здійснена відповідачем після подання позову, є підставою для припинення провадження по справі в цій частині позовних вимог відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Таким чином, суд задовольняє позовну вимога про стягнення суми основного боргу в розмірі 1 829,37 грн.

Також, відповідач просить суд стягнути з відповідача 9 733,62 грн пені.

Відповідно до ст. 229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі ст. 230 ГК України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України № 686 - ХІУ від 20.05.1999 р. "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загальної суми боргу.

На підставі ст. 230 ГК України та п. 31 договору відповідачу нарахована пеня в розмірі 1% за кожний день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно з Законом України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги" в розмірі 9 733,62 грн за період з 15.12.2014 р. по 21.04.2015 р.

Згідно зі ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи, що відповідач сплатив більшу частину суми основного боргу в добровільному порядку; саме прострочення незначне (виникло за листопад 2014 року - березень 2015 року); порушення зобов'язання не завдало негативних наслідків для позивача суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої пені до 920,19 грн.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

З огляду на вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 79,80 грн за період з 15.12.2014 р. по 21.04.2015 р. та 1 095,44 грн інфляційних за період січень-березень 2015 року.

Керуючись ст. ст. 32-33, 43- 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ч. 3 ст. 83, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 10853,77 грн.

Стягнути з Комунального підприємства "Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району", вул. Шевченка, 23, селище Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400 (ідентифікаційний номер , р/р 8001 "Приватбанк", МФО 331401) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008, , р/р 260007148 АК "Полтава-банк", МФО 331489) 1829,37 грн основного боргу, 920,19 грн пені, 79,80 грн - 3% річних, 1095,44 грн інфляційних, 1827,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині вимог в позові відмовити.

Повне рішення складено: 19.06.2015 р.

Суддя Сірош Д.М.