ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Справа № 915/1269/13

Вищий господарський суд України у складі колегії:

головуючого:Кузьменка М.В.,
суддів:Васищака І.М., Студенця В.І.,
за участю представників сторін позивача - Гребеннюкова Ю.С.; відповідача - Жолоб О.Г., Васильків С.Б. третьої особи - не з'явився; прокурора - Яговдін С.М.;
розглянувши касаційні скарги Військової прокуратури Південного регіону України та Державного підприємства "Дослідно-проектний центр кораблебудування"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду
від17.03.2015
у справі№ 915/1269/13
за позовомЗаступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
доДержавного підприємства "Дослідно-проектний центр кораблебудування"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне підприємство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект"
простягнення 3 433 533,17 грн.

В С Т А Н О В И В:

Заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Державного підприємства "Дослідно-проектний центр кораблебудування" (далі - ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування") про стягнення пені у розмірі 2 594 560, 40 грн та штрафу у розмірі 1 125 970, 90 грн, а всього 3 720 531, 30 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.07.2013 порушено провадження у справі № 915/1269/13 за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" про стягнення 3 720 531, 30 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.08.2013 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Державне підприємство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект".

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07.10.2013 позов задоволено частково. Суд стягнув з ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" на користь Міністерства оборони України 2 320 814, 08 грн пені, 1 112 719, 09 грн штрафу, а всього 3 433 533, 17 грн штрафних санкцій. В іншій частині у позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.12.2013 рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.10.2013 змінено, резолютивну частину викладено в іншій редакції: позов задоволено частково, суд стягнув з ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" на користь Міністерства оборони України 3 942, 58 грн пені та 667 297, 45 грн штрафу, а всього 671 240, 03 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.03.2014 касаційну скаргу Прокуратури Південного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері задоволено частково, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.12.2013 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.10.2013 у справі № 915/1269/13 - скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2014 прийнято до провадження справу № 915/1269/13 за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" про стягнення 3 720 531, 30 грн. та призначено до розгляду.

До прийняття рішення по суті спору Міністерством оборони України та прокурором подано заяви про зменшення розміру позовних вимог, в яких вони просили стягнути з ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" 3 433 533,17 грн, з яких 2 320 814, 08 грн пені та 1 112 719, 09 грн штрафу.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області (суддя Бездоля Д.О.) від 27.06.2014 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Дослідно-проектний центр кораблебудування" на користь Міністерства оборони України 695 895,91 грн. пені та 333 648,72 грн. штрафу. В іншій частині у позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2013 скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.12.2014 касаційну скаргу Військової прокуратури Південного регіону України задоволено частково, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Головей В.М., судді Колоколов С.І., Шевченко В.В.) від 17.03.2015 рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.10.2013 змінено, викладено резолютивну частину рішення в іншій редакції:"Позов заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України задовольнити частково. Стягнути з ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" на користь Міністерства оборони України 235 173, 50 грн пені, 556 359, 54 грн штрафу, а всього 791 533, 04 грн штрафних санкцій. В іншій частині позову відмовити".

Не погоджуючись з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.03.2015, старший прокурор Військової прокуратури Південного регіону України подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2014 залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального права, а саме ст.ст. 12, 13 ГК України та процесуального права - ст.ст. 42, 43 ГПК України.

При цьому, у касаційній скарзі вказано на те, що суд помилково дійшов висновку щодо наявності правових підстав для зменшення штрафних санкцій.

Не погоджуючись з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.03.2015, ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" також подало касаційну скаргу, в якій просило оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, тобто суд визнав встановленими такі факти, які не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами, крім того, винесена постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.05.2015 касаційні скарги Військової прокуратури Південного регіону України та ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" прийнято до провадження та призначено на 17.06.2015.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами між Міністерством оборони України (генеральний замовник) та ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" (головний виконавець) 23.11.2006 було укладено державний контракт на виконання дослідно-конструкторської роботи, шифр "Корвет-П" № 251/2/06-1, за умовами якого головний виконавець зобов'язався виконати та здати генеральному замовнику дослідно-конструкторську роботу по темі "Розробка проекту корабля класу "корвет", шифр "Корвет-П", а останній прийняти і оплатити її (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 9.7 контракту зміни до нього можуть бути внесені за взаємною згодою сторін з оформленням погоджувального протоколу або додаткової угоди до даного контракту.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що за порушення встановленого за договором кінцевого терміну виконання всієї роботи і за порушення термінів виконання етапів, а також за несвоєчасне виконання зобов'язань, передбачених п. 6.9 контракту, головний виконавець сплачує генеральному замовнику пеню в розмірі 0, 1% ціни роботи (етапу) за кожен день прострочення, а при простроченні більше 30 днів - штраф в розмірі 7 відсотків ціни роботи (етапи).

Між Міністерством оборони України та ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" 10.08.2012 було укладено додаткову угоду № 8, за умовами якої виконавець зобов'язався виконати і здати в 2012 році роботи третьої черги підетапу 3.1, першої черги підетапу 3.2. та першої черги підетапу 3.5, відповідно до "Календарного плану виконання дослідно-конструкторської роботи, шифр "Корвет-П", а замовник - прийняти і оплатити ці роботи (п. 1 додаткової угоди).

Згідно з "Календарним планом виконання дослідно-конструкторської роботи, шифр "Корвет-П" кінцевий строк виконання робіт першої черги підетапу 3.2 встановлено до 20.12.2012 року.

Також між Міністерством оборони України та ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" 04.04.2013 було укладено додаткову угоду № 11 відповідно до якої вартість (гранична ціна) першої черги підетапу 3.2. становить 20 393 771, 36 грн.

За умовами додаткової угоди № 10, укладеної між сторонами 21.12.2012 приймання робіт по підетапах: 3.1 (третя черга), 3.2 (перша черга), 3.3 (перша черга) 3.5 (перша черга) здійснюються на території відповідача комісією позивача до 15 лютого 2013 року.

Акт приймання робіт подається позивачу на затвердження разом з протоколом погодження договірної ціни.

Актом приймання робіт підетапу 3.2 (перша черга) проектування корабля проекту 58250 № 58250.ДПЦЛ.130215-3.2 від 15.02.2013 встановлено, що роботи першої черги підетапу 3.2 виконані частково, а саме відповідно до протоколу погодження договірної ціни першої черги підетапу 3.2. за державним оборонним замовленням по державному контракту від 23.11.2006 № 251/2/06-1 від 04.04.2013 на суму 4 308 472, 76 грн.

Міністерством оборони України 23.04.2013 на адресу ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" було надіслано претензію щодо невиконання зобов'язань за державним контрактом від 23.11.2006 № 251/2/06-1 з вимогою сплатити штрафні санкції та виконати зобов'язання за контрактом в частині виконання робіт першої черги підетапу 3.2 в повному обсязі.

ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" на виконання вищезгаданої претензії додатково виконав роботи на суму 15 895 986, 89 грн, що підтверджується актом приймання робіт по підетапу 3.2 від 16.05.2013 та протоколом погодження договірної ціни.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога Міністерства оборони України до ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" про стягнення 3 433 533, 17 грн, з яких 2 320 814, 08 грн пені та 1 112 719, 09 грн штрафу.

При новому розгляді справи місцевий господарський суд з врахуванням встановлених фактичних обставин справи дійшов висновку, що уклавши 10.08.2012 додаткову угоду № 8 до контракту, ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" добровільно, на власний ризик, узяло на себе зобов'язання виконати і здати роботи з першої черги підетапу 3.2. у термін до 20.12.2012, тобто до конкретно визначеної календарної дати, а тому доводи відповідача, з огляду на дату укладення відповідачем додаткової угоди № 8, про автоматичне перенесення строку виконання робіт першої черги підетапу 3.2. - 11 місяців 20 днів - на інший термін є безпідставними.

Окрім того, місцевим господарським судом було встановлено, що згідно з актом приймання робіт підетапу 3.2. (перша черга) проектування корабля проекту 58250 від 15.02.2013, затвердженим позивачем 04.04.2013, станом на 20.12.2012 (встановлений контрактом термін) ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" виконало за контрактом роботи з першої черги підетапу 3.2. на загальну суму 10 671 638, 94 грн.

Актом приймання робіт підетапу 3.2. (перша черга) проектування корабля проекту 58250 від 29.04.2013, затвердженим позивачем 16.05.2013, встановлено повне виконання відповідачем робіт по контракту з першої черги підетапу 3.2.

Протоколами від 04.04.2013 № 15 та від 16.05.2013 № 18 сторони погодили договірну ціну робіт по контракту з першої черги підетапу 3.2. - 20 204 459, 65 грн, а отже з простроченням, яке рахується з 21.12.2012 по 15.05.2013 (146 днів), відповідачем були виконані роботи по контракту з першої черги підетапу 3.2. на суму 9 532 820, 71 грн.

Виходячи з наведеного, скориставшись правом на зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд першої інстанції, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 1 391 791, 82 грн пені та 667 297, 45 грн штрафу.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що з акту приймання робіт підетапу 3.2. (перша черга) проектування корабля проекту 58250 від 15.02.2013, а саме з п.п. 3.1.4. висновку вбачається, що роботи на загальну суму 6 363 166, 18 грн виконані частково по першій черзі підетапу 4.1. та першій черзі підетапу 5.1 СЧ ДКР шифр "Перспектива-58250" а не роботи першої черги підетапу 3.2, як про це зазначив господарський суд. Також, суд першої інстанції невірно зазначив, що станом на 20.12.2012 (встановлений контрактом термін) відповідач виконав за контрактом роботи з першої черги підетапу 3.2. на загальну суму 10 671 638, 94 грн, оскільки по-перше сторони додатковою угодою №10 від 21.12.2012 змінили термін приймання робіт до 15.02.2013 та по-друге в термін 15.02.2013 відповідач виконав роботи на суму 4 308 472,76 грн., що підтверджується актом приймання робіт по підетапу 3.2 від 15.02.2013 та протоколом погодження договірної ціни № 15 від 04.04.2013.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що з простроченням, яке рахується з 16.02.2013 по 28.04.2013 ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" були виконанні роботи по контракту з першої черги підетапу 3.2. на суму 15 895 986, 89 грн, а тому, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги в частині пені в сумі 235 173, 50 грн та штрафу в сумі 556 359,54 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними та необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 11111 ГПК України у постанові суду касаційної інстанції мають бути зазначені, зокрема дії, що їх повинні виконати сторони та суд першої інстанції у разі скасування рішення, постанови і передачі справи на новий розгляд.

Згідно із ст. 11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Постанова касаційної інстанції не може містити вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

У п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції і є обов'язковими для господарського суду під час нового розгляду справи (частина перша статті 11112 ГПК), повинні бути максимально конкретними й стосуватися виключно вчинення господарським судом певних процесуальних дій та/або встановлення обставин, що входять до предмета доказування у справі і не були з'ясовані у прийнятті рішення або постанови господарського суду.

Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної скарги з посиланням на ст.ст 549, 611, 614 ЦК України та ст. 218 ГК України зазначив, що судами попередніх інстанцій не було надано правової оцінки доводам відповідача щодо того, що він приступив до виконання своїх зобов'язань одразу після укладення додаткової угоди № 8 від 10.08.2012 та виконання позивачем умов контракту щодо фінансування робіт у поточному році, визначення їх обсягів. Також поза увагою судів залишились посилання ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" на те, що він не мав можливості до визначення позивачем обсягів робіт та їх вартості приступити до їх виконання, а тому розпочав роботи з 10.08.2012, а не з 01.01.2012, як було визначено календарним планом виконання дослідно-конструкторської роботи, шифр "Корвет-п".

Разом з тим, ні місцевим господарським судом, ні судом апеляційної інстанції не було встановлено та перевірено наведених обставин.

Зокрема, господарськими судами не було дано належної правової оцінки п. 9.2 контракту, відповідно до якого відповідач розпочинає роботу за даним контрактом після одержання письмового повідомлення від позивача про фактичне надходження коштів у поточному році згідно п. 6.13. даного контракту та після оформлення узгоджувального протоколу, в якому відповідач та позивач уточнять обсяг робіт (п. 6.4.) відповідно відомості виконання (додаток № 1), який відповідач повинен виконати у поточному році.

Як наслідок судами попередніх інстанцій не було з достовірністю перевірено чи мало місце прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора (ч. 2 ст. 613 ЦК України).

При цьому, судами попередніх інстанцій не було враховано доводи ДП "Дослідно-проектний центр кораблебудування" щодо того, що календарним планом виконання робіт по спірній черзі передбачено у строк 11 місяців 20 днів. При цьому, головний виконавець приступив до їх виконання одразу після укладення додаткової угоди № 8 від 10.08.2012 та виконав її протягом строку тривалістю 9 місяців.

Також судом апеляційної інстанції в мотивувальній та резолютивній частині було зазначено, що зміні підлягає рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.10.2013, в той час коли предметом його перегляду мало бути рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2014.

Згідно з ч. 1 ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ч. 1 ст. 11110 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустилися неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 4-7 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, то це відповідно є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Військової прокуратури Південного регіону України та Державного підприємства "Дослідно-проектний центр кораблебудування" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.03.2015, додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2014 у справі № 915/1269/13 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

Головуючий - суддя Кузьменко М.В.

Судді: Васищак І.М.

Студенець В.І.