КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р. Справа№ 910/11033/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

ПП "Фастторг-2009": Шкіптан Д.В., довіреність б/н від 15.05.2015 р.,

позивача: Портяник С.Ф., довіреність б/н від 24.04.2015 р.,

відповідача 1: Штогрин П.А., довіреність б/н від 20.04.2015 р.,

відповідача 2: Марценюк-Кухарук А.П., директор,

третьої особи (ДВС): не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фастторг-2009"

на ухвалу господарського суду м. Києва від 30.04.2015 р.

у справі №910/11033/15 (суддя - Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтомехбудлізинг"

до 1. Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України

2. Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Відділ Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві

про визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтомехбудлізинг" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Відділ Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.04.2015 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтомехбудлізинг" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме: дослідно-виробничий випробувальний комплекс, загальною площею 7 967,50 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська с/р, урочище "Сваром'я".

Заборонено відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві (04208, м. Київ, просп. Гонгадзе, 5-Б; ідентифікаційний код 34482497) вчиняти дії, спрямовані на видачу акту про проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить Державному підприємству "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні", а саме: дослідно-виробничого випробувального комплексу, загальною площею 7 967,50 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська с/р, урочище "Сваром"я", оформлені протоколом №75748 проведення електронних торгів від 23.04.2015 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Приватне підприємство "Фастторг-2009" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду м. Києва від 30.04.2015 р. по справі №910/11033/15 скасувати, в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що Приватне підприємство "Фастторг-2009" приймало участь у електронних торгах організатором яких є Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України щодо реалізації нерухомого майна, а саме: дослідно-виробничого випробувального комплексу, загальною площею 7 967,50 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська с/р, урочище "Сваром'я".

Відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 №656/5 Приватним підприємством "Фастторг-2009" подано заявку та сплачено гарантійний внесок.

В подальшому системою Приватному підприємству "Фастторг-2009" присвоєно номер учасника, а саме учасник 3.

За результатами проведених електронних торгів, відповідно до сформованого протоколу № 75748, Приватне підприємство "Фастторг-2009" визначено переможцем.

При зверненні до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві щодо отримання акту про реалізацію майна, скаржнику стало відомо про наявність ухвали господарського суду м. Києва від 30.04.2015 р. по справі № 910/11033/15, якою накладено арешт на придбане апелянтом майно та заборонено органу держаної виконавчої служби вчиняти дії, спрямовані на видачу акту про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна.

Таким чином, ухвала господарського суду м. Києва від 30.04.2015 р. по справі № 910/11033/15 порушує право Приватного підприємства "Фастторг-2009" щодо реєстрації нерухомого майна, а саме: дослідно-виробничого випробувального комплексу, загальною площею 7 967,50 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська с/р, урочище "Сваром'я", придбаного за результатами проведення електронних торгів Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Також, в апеляційній скарзі Приватним підприємством "Фастторг-2009" заявлено клопотання про залучення його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки залучення Приватного підприємства "Фастторг-2009" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів не впливає на суть вирішення спору у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2015 р. апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фастторг-2009" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 11.06.2015 р.

В письмових поясненнях на апеляційну скаргу позивач просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства "Фастторг-2009" на ухвалу господарського суду м. Києва від 30.04.2015 р. у справі №910/11033/15.

В письмових поясненнях на апеляційну скаргу відповідач 2 просив суд ухвалу господарського суду м. Києва від 30.04.2015 р. у справі №910/11033/15 скасувати.

11.06.2015 р. в судовому засіданні представники скаржника, відповідача 1 та відповідача 2 усно підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити.

11.06.2015 р. в судовому засіданні представник позивача не визнав апеляційну скаргу і просив її відхилити.

Представник третьої особи (ДВС) в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, встановив наступне.

Як було зазначено в ухвалі господарського суду м. Києва, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначив, що електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить Державному підприємству "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні", а саме: дослідно-виробничого випробувального комплексу, загальною площею 7 967,50 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська с/р, урочище "Сваром'я", оформлені протоколом №75748 проведення електронних торгів від 23.04.2015, були проведені з порушенням визначеного порядку їх проведення, у зв'язку з чим позивач вказує на існування підстав для визнання їх недійсними.

Звертаючись з даним позовом до суду позивачем в його тексті було викладено заяву про забезпечення позову за змістом якої останній просить: накласти арешт на дослідно-виробничий випробувальний комплекс, загальною площею 7 967,50 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська с/р, урочище "Сваром'я"; заборонити Державній виконавчій службі України вчиняти дії, спрямовані на видачу акту про проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить Державному підприємству "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні", а саме: дослідно-виробничий випробувальний комплекс, загальною площею 7 967,50 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська с/р, урочище "Сваром'я", оформлені протоколом №75748 проведення електронних торгів від 23.04.2015 року.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом cпору у даній справі є наявність чи відсутність підстав для визнання недійсними торгів з реалізації майна Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні", проведених в рамках виконавчого провадження та в результаті яких майно було відчужене на користь переможця таких торгів, що підтверджується протоколом №75748 проведення електронних торгів від 23.04.2015 р.

У відповідності до пунктів 4, 8 розділу IX Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року № 656/5, після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги або акт про реалізацію предмета іпотеки і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

Тобто, оформлення станом на сьогоднішній день за наслідками проведення спірних торгів протоколу №75748 проведення електронних торгів від 23.04.2015 р. зумовлює обов'язок у державного виконавця здійснити видачу протягом п'яти робочих днів відповідного акту про проведені електронні торги, що має своїм наслідком існування підстав оформлення у приватного нотаріуса свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно.

Як вже зазначалось вище, електронні торги, за результатами яких, Приватне підприємство "Фастторг-2009" стало переможцем, проводились Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України за заявкою відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві щодо реалізації арештованого майна державним виконавцем.

При зверненні Приватного підприємства "Фастторг-2009" до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві щодо отримання акту про реалізацію майна, скаржнику стало відомо що ухвалою господарського суду м. Києва від 30.04.2015 р. по справі № 910/11033/15 накладено арешт на придбане ним майно та заборонено органу держаної виконавчої служби вчиняти дії, спрямовані на видачу акту про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, внаслідок чого Приватне підприємство "Фастторг-2009", що стало переможцем зазначених вище електронних торгів, позбавлене можливості реалізувати свої законні права щодо оформлення права власності на майно придбане на електронних торгах.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

-зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення цього майна з-під арешту.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що не вжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006p. N 01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову" у випадку звернення до суду з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обгрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Крім того, частиною другою пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 визначено, що достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не наведено доказів на потенційну можливість порушення його прав, свобод та інтересів, без вжиття відповідних заходів до забезпечення позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необгрунтованими.

Отже, колегія суддів бере до уваги те, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним видом заходів до забезпечення позову і предметом відповідної позовної вимоги;

- імовірності настання обставин, зазначених у статті 66 ГПК;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Судова колегія відзначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтомехбудлізинг" про вжиття заходів до забезпечення позову у справі №910/11033/15 є необґрунтованою та безпідставною, тому в задоволенні зазначеної заяви належить відмовити повністю, а ухвалу господарського суду м. Києва від 30.04.2015 р. скасувати.

Керуючись ст. ст. 68, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду м. Києва від 30.04.2015 р. про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 910/11033/15 скасувати повністю.

2. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтомехбудлізинг" про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити повністю.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран