РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015Справа №910/7141/13

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2"

до Національної спілки письменників України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2) Київська міська державна адміністрація

3) Державна архітектурно-будівельна інспекція України

4) Міністерство культури України

5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Вок орієнтал"

про визнання права власності

та за зустрічним позовом Національної спілки письменників України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1) Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2) Київська міська державна адміністрація

3) Державна архітектурно-будівельна інспекція України

4) Міністерство культури України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Вок орієнтал"

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

за участю Прокуратури міста Києва

Головуючий суддя Нечай О.В.

Суддя Ковтун С. А.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники учасників судового процесу:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2": Варакіна О.В., за довіреністю

від Національної спілки письменників України: Палій О.Л., за довіреністю

від Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації): не з'явився

від Київської міської державної адміністрації: не з'явився

від Державної архітектурно-будівельної інспекції України: Грищук М.В., за довіреністю

від Міністерства культури України: Дзюба І.Ю., Сухненко С.В., за довіреностями

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вок орієнтал": Волковецький Д.С., за довіреністю

від Прокуратури міста Києва: Шевченко О.В., посвідчення № 002629.

Обставини справи:

На розгляді Господарського суду міста Києва знаходилась справа № 910/7141/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" до Національної спілки письменників України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради про визнання права власності та за зустрічним позовом Національної спілки письменників України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2013 р. у задоволенні первісного позову відмовлено повністю.

Зустрічний позов Національної спілки письменників України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволено повністю, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" звільнити земельну ділянку площею 130,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Банкова, 2, передавши її Національній спілці письменників України та привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення самовільно збудованих споруд, а саме: прибудови та влаштованого літнього майданчику для розміщення кафе на 50 місць.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2014 р. рішення Господарського суду м. Києва від 11.12.2013 р. у справі № 910/7141/13 скасовано. Прийнято нове рішення, яким первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" до Національної спілки письменників України задоволено повністю, припинено право власності Національної спілки письменників України на приміщення загальною площею 390,60 кв.м., що складається з: нежилих приміщення підвалу (в літ. А): частина приміщення № 1; приміщення 1, площею - 14,9 кв. м., приміщення 2, площею - 53,1 кв. м.; приміщення 3, площею - 4,6 кв. м.; приміщення 4, площею - 58,4 кв. м.; приміщення 7, площею - 33,5 кв. м.; приміщення 17, площею - 7,4 кв. м., приміщення 19, площею - 2,1 кв. м.; приміщення 20, площею - 8.3 кв. м. Всього по частині приміщення № 1, площею - 182,3 кв. м. приміщення № 2: приміщення 1, площею - 8,4 кв. м.; приміщення 2, площею - 6,5 кв. м.; приміщення 3, площею - 31,7 кв. м.; приміщення 4, площею - 16,9 кв. м.; приміщення 5, площею - 3,2 кв. м.; приміщення 6, площею - 10.8 кв. м.; приміщення 7, площею - 50,0 кв. м. Всього по приміщенню № 2, площею - 127,5 кв. м. частина МЗК: приміщення IV, площею - 27,4 кв. м., приміщення V, площею - 4,6 кв. м.; приміщення VI, площею - 4,2 кв. м.; приміщення VII, площею - 23,8 кв. м.; приміщення VIII, площею - 20,8 кв. м. Всього по частині МЗК, площею - 80,80 кв. м., яке знаходиться в будинку літераторів Українського відділення Літературного фонду СРСР, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Банкова, буд. 2. Визнано спільною частковою власністю Національної спілки письменників України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" приміщення загальною площею 537,10 кв.м., що складається з прибудови площею 182,4 кв.м. та приміщення, загальною площею 390,60 кв.м., після його реконструкції, які знаходяться в будинку літераторів Українського відділення Літературного фонду СРСР, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Банкова, буд. 2. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" право власності на 1/2 частину приміщення загальною площею 537,10 кв.м., що включає прибудову площею 182,4 кв.м. та приміщення загальною площею 390,60 кв.м. після його реконструкції, яке знаходиться в будинку літераторів Українського відділення Літературного фонду СРСР, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Банкова, буд. 2. У задоволенні зустрічного позову Національної спілки письменників України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовлено в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.07.2014 р. рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2013 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2014 р. у справі № 910/7141/13 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням № 04-23/560 від 18.07.2014 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу передано для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Оскільки розгляд спору у даній справі здійснювався у колегіальному складі суду, 23.07.2014 р. суддя Зеленіна Н.І. звернулась до Заступника голови Господарського суду міста Києва із заявою щодо визначення складу колегії суддів для розгляду даної справи.

Розпорядженням Заступника голови Господарського суду міста Києва від 23.07.2014 р. справу передано для розгляду колегії суддів Господарського суду міста Києва у складі головуючої судді Зеленіної Н.І., суддів Головатюка Л.Д. та Смирнової Ю.М.

Ухвалою від 24.07.2014 р. зазначеною колегією суддів справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 19.08.2014 р.

Ухвалою від 19.08.2014 р. розгляд справи відкладено на 29.08.2014 р., а також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі Київську міську державну адміністрацію, Інспекцію архітектурно-будівельного контролю у м. Києві та Міністерство культури України у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

Розпорядженням Заступника голови Господарського суду міста Києва від 29.08.2014 р. Паламаря П.І., у зв'язку з перебуванням суддів Зеленіної Н.І. та Смирнової Ю.М. у відпустці, справу передано для розгляду колегії суддів Господарського суду міста Києва у складі головуючої судді Бондаренко Г.П., суддів Головатюка Л.Д. та Босого В.П.

Ухвалою суду від 29.08.2014 р. справу № 910/7141/13 було прийнято до розгляду колегії суддів: головуюча суддя Бондаренко Г.П., судді Головатюк Л.Д., Босий В.П. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.08.2014 р.

Ухвалою суду від 29.08.2014 р. розгляд справи, в порядку ст. 77 ГПК України, відкладено на 25.09.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови Господарського суду міста Києва від 25.09.2014 р. Паламаря П.І., у зв'язку з перебуванням судді Босого В. П. у відпустці, справу передано для розгляду колегії суддів Господарського суду міста Києва у складі головуючої судді Бондаренко Г.П., суддів Головатюка Л.Д. та Ковтуна С. А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2014 р. справу прийнято до провадження колегією суддів Господарського суду міста Києва у складі головуючої судді Бондаренко Г.П., суддів Головатюка Л.Д. та Ковтуна С.А. та призначено розгляд справи на 14.10.2014 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.10.2014 р. розгляд справи № 910/7141/13, в порядку ст. 77 ГПК України, відкладено на 04.11.2014 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.11.2014 р. розгляд справи № 910/7141/13, в порядку ст. 77 ГПК України, відкладено на 25.11.2014 р., в порядку статті 25 ГПК України замінено третю особу-3 - Інспекцію архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на його правонаступника - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, а також витребувано у сторін додаткові докази та пояснення.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.11.2014 р., відповідно до статей 41, 79 ГПК України, у справі № 910/7141/13 призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено.

27.03.2015 р. до Господарського суду міста Києва з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/7141/13 разом з висновком судових експертів.

Згідно з Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва № 04-23/287 від 27.03.2015 р., у зв'язку із закінченням терміну повноважень головуючої судді Бондаренко Г.П., призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/7141/13, за результатами якого зазначену справу передано для розгляду головуючому судді Нечаю О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2015 р. справа № 910/7141/13 була прийнята до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Нечая О.В., суддів Ковтуна С.А. та Головатюка Л.Д., провадження у справі № 910/7141/13 було поновлено, розгляд справи призначено на 22.05.2015 р.

21.05.2015 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Національної спілки письменників України були подані письмові пояснення.

У судове засідання 22.05.2015 р. представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2", Національної спілки письменників України, Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Міністерства культури України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вок орієнтал" та Прокуратури міста Києва з'явились, представник Київської міської державної адміністрації не з'явився.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" у судовому засіданні 22.05.2015 р. надав усні пояснення по суті спору, первісний позов підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Представник Національної спілки письменників України у судовому засіданні 22.05.2015 р. надав усні пояснення по суті спору, зустрічний позов підтримав, проти задоволення первісного позову заперечував.

Враховуючи те, що представник Київської міської державної адміністрації у судове засідання 22.05.2015 р. не з'явився, розгляд справи було відкладено на 05.06.2015 р.

У судове засідання 05.06.2015 р. представники всіх учасників судового процесу з'явились, представники третіх осіб та прокуратури надали свої пояснення по суті спору.

У судовому засідання 05.06.2015 р. судом було оголошено перерву до 11.06.2015 р.

09.06.2015 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) були подані письмові пояснення.

10.06.2015 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Національної спілки письменників України було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 11.06.2015 р. представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2", Національної спілки письменників України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Міністерства культури України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вок орієнтал" та Прокуратури міста Києва з'явились, представник Київської міської державної адміністрації та Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не з'явився.

За результатами дослідження у судовому засіданні поданих представником Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) копій установчих документів, суд змінив найменування третьої особи - Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У судовому засіданні 11.06.2015 р. представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2", Національної спілки письменників України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України та Міністерства культури України надали свої усні пояснення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2010 року Національна спілка письменників України і Товариство з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" уклали Договір оренди нежилих приміщень загальною площею 390,60 м2, що знаходяться в будинку Спілки письменників України за адресою: місто Київ, вул. Банкова, будинок № 2.

25.01.2010 р. сторонами було підписано Акт приймання-передачі до вищезазначеного Договору оренди.

08.11.2010 р. між Національною спілкою письменників України (далі - спілка) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" (далі - Інвестор) укладено Договір № 17 про спільну діяльність в реконструкції нежитлової будівлі (далі - Договір).

Пунктом 1.1 Договору сторонами визначено, що за умовами Договору сторони дійшли згоди діяти спільно без створення юридичної особи у провадження комплексу заходів пов'язаних з реконструкцією частини приміщень загальною площею 390,60 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Банкова, 2 (далі по тексту Об'єкт інвестування).

Відповідно до пункту 1.5 Договору для реалізації умов договору спілка передає інвестору всі функції замовника забудовника, окрім права постійного користування земельною ділянкою.

Згідно пункту 1.6 Договору інвестор приймає на себе виконання всіх функцій замовника та забудовника та організовує інвестування в реконструкцію об'єкту інвестування шляхом 100% фінансування проектних та будівельних робіт з реконструкції об'єкту інвестування.

Пунктом 2.1 Договору сторонами погоджено, що інвестиції здійснюються у формі капітальних вкладень в Об'єкт інвестування шляхом внесення коштів у його реконструкцію.

Згідно з умовами п. 4.12 Договору Інвестор виконує за свій рахунок одноособово всі функції замовника реконструкції з правом підписання будь-яких угод в якості забудовника; збирає вихідні дані для проектування, отримує технічні умови, архітектурно-планувальне завдання та інші необхідні матеріали для розробки проектно-кошторисної документації, а також в якості замовника сплачує рахунки необхідні для отримання документації; готує та затверджує завдання на проектування та передає його проектній організації; замовляє у відповідній проектній організації проектну та технічну документацію; забезпечує отримання позитивного висновку комплексної державної експертизи проекту погодження проектно-кошторисної документації з відповідними організаціями та установами, в тому числі на містобудівній раді; забезпечує отримання дозволу в органах державного архітектурно-будівельного нагляду на виконання підготовчих робіт та будівельно-монтажних робіт, на вирішення питань, пов'язаних з реконструкцією об'єкту інвестування; забезпечує проведення авторського і технічного нагляду в процесі виконання будівельних робіт; веде бухгалтерський облік, статистичний і інші обліки будівництва об'єкта інвестування.

Згідно умов п. 4.13 Договору Інвестор самостійно або через банки та фінансові компанії організує фінансування об'єкту інвестування.

Крім того, Інвестор забезпечує реконструкцію Об'єкту інвестування, при цьому виконуючи наступні роботи: будівельні, монтажні, пусконалагоджувальні роботи, що передбачені проектно-кошторисною документацією; здійснює випробування змонтованого устаткування; забезпечує введення в експлуатацію закінченого будівництва об'єкту інвестування; ліквідує недоробки і дефекти, що виникли з його вини і виявлені в ході приймання робіт, гарантійні строки експлуатації об'єкта інвестування.

Пунктом 4.15 Договору інвестування реконструкції Об'єкту здійснюється інвестором як в грошовій формі, так і шляхом поставки на Об'єкт інвестування необхідних матеріалів. Під «матеріалами» сторони розуміють будівельні матеріали, устаткування, вироби, конструкції, комплектуючі вироби, інвентар, інструменти, пристрої тощо, які використовуються в процесі виконання будівельних робіт.

Інвестор згідно з п. 4.16 Договору здійснює складування, використання будівельних матеріалів, а також розміщує необхідну техніку у відповідності до норм чинного законодавства та вимог, що звичайно ставляться. Виконувати усі обов'язки, що надані договорами та укладені з третіми сторонами на виконання умов цього договору.

Відповідно до пунктів 4.1 - 4.9 Договору спілка зобов'язалась надати виключний фізичний доступ до земельної ділянки для реконструкції; передати інвестору функції забудовника та замовника реконструкції Об'єкта інвестування; надавати інвестору всі необхідні дозволи на здійснення робіт з реконструкції Об'єкту інвестування; після завершення реконструкції Об'єкту інвестування підписати з інвестором відповідний акт виконаних робіт та акт розподілу.

12 листопада 2010 року Національною спілкою письменників України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 17 про спільну діяльність в реконструкції нежитлової будівлі від 08 листопада 2010 року, відповідно до якої сторони погодили внесення змін до Договору, а саме: викладення пункту 6.1 в такій редакції: "За виконання обов'язків, визначених даним Договором та після завершення реконструкції об'єкту інвестування інвестор отримує у власність 50% площ об'єкту інвестування. Інших 50% площ об'єкту інвестування залишаються у власності спілки. Розподіл об'єкту інвестування здійснюється з дотриманням Закону України "Про охорону культурної спадщини" та інших законодавчих актів України та фіксується в Акті розподілу об'єкта інвестування, який підписується сторонами не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення реконструкції об'єкту інвестування. Сторони не мають права ухилятися від підписання акту розподілу об'єкту інвестування. Інвестор під час проведення робіт з реконструкції об'єкта інвестування, а також після закінчення даних робіт до моменту державної реєстрації за інвестором права власності 50% площ об'єкту інвестування в органах БТІ, володіє виключним правом користування об'єктом інвестування".

ТОВ «Банкова 2» зазначає, що ним було виконано всі зобов'язання, передбачені Договором, реконструкція об'єкту інвестування було завершено 16 січня 2012 року, було розроблено Проект реконструкції з пристосуванням частини нежитлових приміщень з прибудовою та влаштуванням літнього майданчику для розміщення кафе на 50 місць по вул. Банковій, 2 у Печерському районі м. Києва, а також підготовлено проект паспорт фасадів, який погоджено з Міністерством культури України, також Товариством подана Декларація про початок будівельних робіт та Декларація про готовність об'єкта до експлуатації, які відповідно до вимог законодавства зареєстровані Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю.

А отже, право власності позивача виникло на законних підставах, зокрема з Договору, проте Національна спілка письменників України в порушення умов зазначеного Договору ухиляється від підписання акту виконаних робіт та акту розподілу Об'єкта інвестування, що є порушенням прав ТОВ «Банкова 2».

Враховуючи вищенаведене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національної спілки письменників України про:

1. Припинення права власності Національної спілки письменників України на приміщення, загальною площею 390,60 кв.м., що складається з: нежилих приміщення підвалу (в літ. А): частина приміщення № 1; приміщення 1, площею - 14,9 кв. м., приміщення 2, площею - 53,1 кв. м.; приміщення 3, площею - 4,6 кв. м.; приміщення 4, площею - 58,4 кв. м.; приміщення 7, площею - 33,5 кв. м.; приміщення 17, площею - 7,4 кв. м., приміщення 19, площею - 2,1 кв. м.; приміщення 20, площею - 8,3 кв. м. Всього по частині приміщення № 1, площею - 182,3 кв. м. приміщення № 2: приміщення 1, площею - 8,4 кв. м.; приміщення 2, площею - 6,5 кв. м.; приміщення 3 площею - 31,7 кв. м.; приміщення 4, площею - 16,9 кв. м.; приміщення 5, площею - 3,2 кв. м.; приміщення 6, площею - 10,8 кв. м.; приміщення 7, площею - 50,0 кв. м. Всього по приміщенню № 2, площею - 127,5 кв. м. частина МЗК: приміщення IV, площею - 27,4 кв. м., приміщення V, площею - 4,6 кв. м.; приміщення VI, площею - 4,2 кв. м.; приміщення VII, площею - 23,8 кв. м.; приміщення VIII, площею - 20,8 кв. м. Всього по частині МЗК, площею - 80,80 кв. м., яке знаходиться в будинку літераторів Українського відділення Літературного фонду СРСР, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Банкова, 2;

2. Визнання спільної часткової власності Національної спілки письменників України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Банкова 2» приміщення, загальною площею 537,10 кв.м., що складається з прибудови площею 182,4 кв.м. та приміщення, загальною площею 390,60 кв.м., після його реконструкції, які знаходяться в будинку літераторів Українського відділення Літературного фонду СРСР, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Банкова, 2;

3. Визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Банкова 2» права власності на 1/2 частину приміщення, загальною площею 537,10 кв.м., що включає прибудову площею 182,4 кв.м. та приміщення загальною площею 390,60 кв.м. після його реконструкції, яке знаходиться в будинку літераторів Українського відділення Літературного фонду СРСР, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Банкова, 2.

Статтею 1130 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності (частина 2 статті 1131 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1134 Цивільного кодексу України внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до абзацу 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Національна спілка письменників України, в свою чергу, заперечуючи проти первісного позову, зазначає, що ТОВ «Банкова 2», в порушення умов Договору, не погоджено з НСПУ план реконструкції з визначенням переліку здійснюваних заходів із реконструкції та не передано НСПУ на затвердження проекту реконструкції об'єкту, як того вимагають пункти 1.3 та 1.4 Договору, а отже позивач в односторонньому порядку, на власний розсуд приступив до здійснення робіт з реконструкції Об'єкту інвестування.

Позивач, в свою чергу, зазначає, що НСПУ погодило план реконструкції об'єкту інвестування 19.07.2010 р., доказом чого є підпис керівника та печатка відповідача, проставлені на вказаному плані (копія міститься в матеріалах справи).

Однак, суд відхиляє доводи позивача про те, що план реконструкції було погоджено з відповідачем, з огляду на наступне.

До матеріалів справи долучено, на думку позивача, копію плану реконструкції, однак даний документ не приймається судом як належний та допустимий доказ погодження сторонами плану реконструкції Об'єкту інвестування з визначенням переліку здійснюваних заходів реконструкції, оскільки з останнього не вбачається переліку здійснюваних заходів реконструкції. Крім того, вказаний документ було підписано керівником відповідача 19.07.2010 р., проте Договір було укладено сторонами 12.11.2010р., тобто набагато пізніше. Більше того, Договір не містить жодного посилання на вищевказаний документ, разом з тим зобов'язує сторін погодити план реконструкції Об'єкту інвестування з визначенням переліку здійснюваних заходів реконструкції шляхом підписання обома сторонами додатку до Договору (п. 1.3).

Належних доказів погодження сторонами Договору плану реконструкції об'єкту інвестування матеріали справи не містять, а тому суд дійшов висновку про відсутність відповідного погодження.

Також матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження виконання ТОВ «Банкова 2» свого зобов'язання по наданню НСПУ на затвердження проекту реконструкції об'єкту інвестування, як це передбачено пунктом 1.4 Договору, та, відповідно, доказів затвердження відповідачем вказаного проекту. Позивачем зворотного суду не доведено.

Як вбачається з п. 6.1 Договору, в редакції Додаткової угоди № 1, обов'язковою передумовою для отримання інвестором у власність 50% площ об'єкту інвестування є виконання обов'язків, визначених Договором та після завершення реконструкції об'єкту інвестування.

Оскільки ТОВ «Банкова 2» не доведено суду належними доказами факту виконання, зі свого боку, обов'язків за Договором, зокрема пунктів 1.3 та 1.4, у позивача відсутні правові підстави вимагати від відповідача підписання Акту розподілу об'єкту інвестування, а твердження позивача про безпідставне ухилення відповідача від підписання вказаного акту є необґрунтованим.

Позивач також зазначає про погодження проекту реконструкції з пристосуванням частини нежитлових приміщень з прибудовою та влаштуванням літнього майданчику для розміщення кафе на 50 місць по вул. Банковій, 2 у Печерському районі міста Києва та паспорт фасадів з Міністерством культури України.

Однак, звертає увагу суду на ту обставину, що станом на дату укладення Договору (08.11.2010р.) порядок надання погоджень на реконструкцію пам'ятки культурної спадщини органом охорони культурної спадщини законодавством України не був встановлений. Крім того, на дату укладання Договору у відповідності до положень Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» законом не було встановлено порядку надання погоджень про передання у володіння, користування та управління об'єктів культурної спадщини. Зокрема, не було встановлено види погоджень, вичерпний перелік підстав відмови у видачі та строк дії погодження.

Відповідач, заперечуючи проти первісного позову, зазначає, що позивачем при проведенні реконструкції об'єкту інвестування було порушено приписи частини першої статті 26 Закону України "Про охорону культурної спадщини", оскільки не погоджено з уповноваженим органом науково-проектної документації. В місті Києві таким уповноваженим органом є Головне управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону УРСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури» перелік пам'яток місцевого значення затверджується виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про охорону культурної спадщини», який набрав чинності 12.07.2000 р., встановлено, що об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури», визнаються пам'ятками відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що будинок по вул. Банкова, 2 в м. Києві рішенням виконавчого комітету Київської ради народних депутатів від 22.11.1982 р. № 1804 занесений до переліку пам'яток УРСР як пам'ятка архітектури та містобудування місцевого значення (охоронний № 44). В подальшому, наказом Міністерства культури і туризму України від 03.02.2010 р. № 58/0/16-10 (у редакції наказу Міністерства культури України від 16.06.2011 р. № 453/0/16-11) вказаний будинок було занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України як пам'ятка архітектури та містобудування місцевого значення (охоронний № 561/2-Кв).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, серед іншого, належать центральний орган виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини та органи охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам'яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу охорони культурної спадщини Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (в редакції чинній станом на дату укладення Договору) документом дозвільного характеру є дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Таким чином, погодження органу охорони культурної спадщини є документом дозвільного характеру в розумінні ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (в редакції чинній станом на дату укладення Договору) виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюється: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі (переоформлення, видачі дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру; строк видачі або надання письмового повідомлення про відмову у видачі документа дозвільного характеру; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання документа дозвільного характеру; строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа.

Як вбачається з частини першої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (в редакції чинній станом на дату укладення Договору), порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними (місцевими) органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 2 ст. 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (в редакції чинній станом на дату укладення Договору) закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Враховуючи те, що Закон України "Про охорону культурної спадщини'' був прийнятий 8 червня 2000 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (6 вересня 2005 року), Закон України «Про охорону культурної спадщини» діє лише у тій частині, що не суперечить положенням Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

На дату укладення Договору про спільну діяльність (тобто 8 листопада 2010 року) законодавством України не було встановлено будь-який порядок надання уповноваженим органом охорони культурної спадщини письмового дозволу на проведення робіт з пам'яткою архітектури, передбачених частиною першою статті 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Згідно з ч. 1 статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність встановленого законом порядку надання уповноваженими органами охорони культурної спадщини письмового дозволу на проведення робіт, передбачених частиною другою статті 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини», позивачем при проведенні реконструкції об'єкту інвестування на підставі Договору не було порушено приписи вказаного закону.

Щодо отримання у Головного управлінням охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) погодження на передання у власність ТОВ «Банкова 2» Об'єкту інвестування, суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 6.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 12.11.2010 р.) за виконання обов'язків, визначених Договором та після завершення реконструкції Об'єкту інвестування Інвестор отримує у власність 50% площ Об'єкту інвестування. Інших 50% площ Об'єкту інвестування залишаються у власності Спілки. Розподіл Об'єкту інвестування здійснюється з дотриманням Закону України «Про охорону культурної спадщини» та інших законодавчих актів України та фіксується в Акті розподілу Об'єкта інвестування, який підписується Сторонами не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення реконструкції Об'єкту інвестування. Сторони не мають права ухилятися від підписання Акту розподілу Об'єкта інвестування.

Отже, пунктом 6.1 Договору було встановлено відкладальну умову, за якою права та обов'язки сторін виникають, змінюються чи припиняються з моменту настання певних обставини, а саме за умови виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором та дотримання вимог закону щодо погодження відчуження спірного майна органом охорони культурної спадщини.

Враховуючи вищенаведене, до правовідносин сторін за Договором, пов'язаних з набуттям у власність п'ятидесяти відсотків площ Об'єкту інвестування, підлягає застосуванню законодавство чинне після завершення реконструкції приміщень Об'єкту інвестування.

Позивачем долучено до позовної заяви копію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у м. Києві 16 січня 2012 р. за № КВ1, на підтвердження закінчення реконструкції частини приміщень Об'єкту інвестування.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про охорону культурної спадщини" встановлено, що об'єкти культурної спадщини, що є пам'ятками (за винятком пам'яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

Як встановлено судом, будинок по вул. Банкова, 2 в місті Києві взято на облік як пам'ятку архітектури місцевого значення.

У місті Києві таким спеціально уповноваженим органом, який здійснює державне управління у сфері охорони культурної спадщини місцевого значення є Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на яке відповідно до пункту 16 частини першої статті 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" покладено повноваження щодо надання погодження відчуження або передачі пам'яток місцевого значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління.

Умовами Договору та приписами законодавства обов'язок звернення до уповноваженого органу охорони культурної спадщини для отримання погодження відчуження 50% площі інвестування покладено на Національну спілку письменників України.

Проте, оскільки судом встановлено факт невиконання ТОВ «Банкова 2» своїх зобов'язань за Договором, а саме пунктів 1.3 та 1.4, а отже не виконано умови пункту 6.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 12.11.2010 р., з якими Договір пов'язує такі наслідки, як отримання Інвестором у власність 50% площ Об'єкту інвестування та підписання сторонами Акту розподілу Об'єкта інвестування, позивач, відповідно, не набув права власності на 50% площ Об'єкту інвестування та права вимоги до НСПУ підписати Акт розподілу Об'єкта інвестування.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України та враховуючи встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного позову.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., та зареєстрованого за № 397, укладеного між ТОВ «Банкова 2» в якості продавця та ТОВ «Вок орієнтал» в якості покупця, відповідно до якого ТОВ «Банкова 2» продало, а ТОВ «Вок орієнтал» прийняло у власність 1/2 частки нежитлового приміщення, розташованого в будинку літераторів Українського відділення літературного фонду СРСР, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Банкова, буд. 2, загальною площею 537,1 кв. м.; а також копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22720801 від 06.06.2014 року, з якого вбачається, що з 06.06.2014 р. за ТОВ «Вок орієнтал» зареєстровано право приватної спільної часткової власності на вищезазначені приміщення.

30.04.2013 року Національна спілка письменників України подала до суду зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" про зобов'язання звільнити земельну ділянку площею 130,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Банкова, 2, передавши її Національній спілці письменників України та привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення самовільно збудованих споруд, а саме: прибудови та влаштованого літнього майданчику для розміщення кафе на 50 місць.

В обґрунтування зустрічного позову НСПУ посилається на ту обставину, що земельна ділянка площею 0,3696 га. по вул. Банкова, 2 у м. Києві перебуває у постійному користуванні НСПУ на підставі державного акту на право постійного користування землею ІІ-КВ № 006743. Будь-які правочини щодо надання у власність чи користування земельної ділянки по вул. Банкова, 2 у місті Києві між НСПУ та ТОВ "Банкова 2" не укладалися, а тому ТОВ "Банкова 2" не може набути права власності на Об'єкт в частині існуючих прибудованих приміщень площею 130,5 кв.м., оскільки ці приміщення були збудовані самовільно на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети.

Окрім того, НСПУ посилається на відсутність погодження ТОВ «Банкова 2» у уповноваженого органу охорони культурної спадщини науково-проектної документації на реконструкцію орендованих приміщень.

У своїх поясненнях, поданих до суду, НСПУ також зазначає, що передача земельної ділянки для здійснення реконструкції не була предметом укладеного між сторонами Договору оренди.

Зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується фактичне перебування ТОВ «Банкова 2» на земельній ділянці та використання ним самовільно зайнятої земельної ділянки по вул. Банкова, 2 у місті Києві площею 130,5 кв.м., відповідач просить зустрічний позов задовольнити повністю.

ТОВ «Банкова 2» (відповідач за зустрічним позовом) заперечує проти зустрічного позову, з тих підстав, що оскільки між ним та НСПУ існують договірні відносини за укладеним Договором оренди від 21.01.2010 р., а відповідно до ч. 1 ст. 796 ЦК України внаслідок укладення Договору оренди відповідач за зустрічним позовом набув право користування земельною ділянкою, а також враховуючи, що у Договорі оренди не визначено розмір земельної ділянки, переданої наймачу в користування для досягнення мети найму, ТОВ «Банкова 2», на підставі ч. 2 ст. 796 ЦК України, отримало у користування земельну ділянку загальною площею 0,3696 га, що належить на праві постійного користування відповідачу згідно з Державним актом на право постійного користування землею, виданим Київською міською радою 7 травня 2001 року.

Суд погоджується з даною позицією відповідача за зустрічним позовом, з огляду на наступне.

Як було встановлено судом, 21.01.2010 року Національна спілка письменників України (далі - орендодавець) і Товариство з обмеженою відповідальністю "Банкова 2" (далі - орендар) уклали Договір оренди нежилих приміщень загальною площею 390,60 м2, що знаходяться в будинку Спілки письменників України за адресою: місто Київ, вул. Банкова, будинок № 2 (далі - Договір оренди). Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немировською М.А. та зареєстровано в реєстрі за № 80.

Згідно з п. 1.5 Договору оренди приміщення передаються орендарю для ведення ним господарської діяльності (в т.ч., але не виключно, для розміщення ресторанного комплексу).

Пунктом 2.1 Договору оренди встановлено строк оренди до 31 грудня 2017 р.

25.01.2010 р. сторонами було підписано Акт приймання-передачі до вищезазначеного Договору оренди.

Договір оренди є дійсним, що підтверджено постановою Вищого господарського суду України від 16.07.2014 р. у справі № 5011-7/14930-2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 796 ЦК України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

Таким чином, внаслідок укладання Договору оренди позивач набув право користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 796 ЦК України у договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець.

Так, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею ІІ-КВ №006743 від 07 травня 2001 року, Київською міською радою у постійне користування надано Національній спілці письменників України 0,3696 гектарів землі для експлуатації та обслуговування адміністративних будинків і господарської споруди на вул. Банковій, 2 у Старокиївському районі м. Києва.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Враховуючи, що у Договорі оренди не визначено розмір земельної ділянки, переданої НСПУ ТОВ «Банкова 2», відповідач за зустрічним позовом отримав у користування всю земельну ділянку загальною площею 0,3696 га, що належить на праві постійного користування позивачу за зустрічним позовом, згідно з Державним актом на право постійного користування землею, виданим Київською міською радою 7 травня 2001 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на вказаній земельній ділянці знаходиться прибудова площею 182,4 кв.м. та влаштовано літній майданчик для розміщення кафе на 50 місць.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що ТОВ «Банкова 2» використовується вказана земельна ділянка для досягнення мети найму, зазначеної в п. 1.5 Договору оренди (розміщення ресторанного комплексу), що повністю узгоджується з приписами статті 796 Цивільного кодексу України.

Щодо доводів позивача за зустрічним позовом стосовно необхідності отримання попереднього погодження уповноваженого органу охорони культурної спадщини на укладення Договору оренди, суд зазначає наступне.

Як зазначено в постанові Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2014 р. у справі № 5011-7/14930-2012, предметом розгляду якої було визнання недійсним Договору оренди з вищевказаних підстав, застосування положень ст. 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини» можливе лише після занесення будинку №2 по вул. Банковій в м. Києві до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, яке не було здійснене до моменту укладення Договору оренди, а відповідно в діях сторін відсутнє порушення норм щодо охорони культурної спадщини. З даною правовою позицією також погодився Вищий господарського суду України у своїй постанові від 16.07.2014 р. у справі № 5011-7/14930-2012.

Згідно з ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що оренда вказаних приміщень, переданих Національною спілкою письменників України Товариству з обмеженою відповідальністю «Банкова 2» за Договором оренди закінчується 31 грудня 2017 р., а також зважаючи на ту обставину, що відповідач за зустрічним позовом (орендар) використовує земельну ділянку для досягнення мети найму, як це передбачено пунктом 1.5 Договору оренди та статтею 796 Цивільного кодексу України, зустрічні позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивачів, оскільки обидва позови не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову відмовити.

2. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Повне рішення складено 12.06.2015 р.

Головуючий суддя О.В. Нечай

Суддя С.А. Ковтун

Суддя Л.Д. Головатюк