РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015Справа №910/12008/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 3 027, 77 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Рибалко С.М. (довіреність №47 від 02.01.2015 року);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 3 027, 77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору страхування № 250584349.14 від 14.01.2014 року, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

22.05.2015 року через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на запит.

Позивач в судове засідання з'явився та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак 02.06.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав відзив на позовну заяву, в якому визнає позов частково. У своїх твердженнях відповідач посилається на ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначає, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами справи.

Заслухавши представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наступне.

14.01.2014 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЛТА» був укладений договір страхування № 250584349.14 (надалі - договір), відповідно до якого застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом зазначеним в п. 1 договору. Вигодонабувачем за договором є Публічне акціонерне товариство КредиАгрикольБанк», лізингоодержувачем - Публічне акціонерне товариство «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки».

Строк дії договору визначений до 16.01.2014 року по 15.01.2015 року включно (п. 5 договору).

Безумовна франшиза за договором встановлена 800, 00 грн. (п. 2 договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 2 договору).

20.03.2014 року в м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу «Peugeout 301», державний реєстраційний номер АА3716ОН, під керуванням Ніколайчука Максима Вікторовича та транспортного засобу «Renault Преміум», державний реєстраційний номер АА0384МП, що належить ПАТ «Укртранс», під керуванням Рябого Сергія Миколайовича.

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 22.04.2014 року у справі № 289/622/14-п Рябого Сергія Миколайовича визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Пунктом 9.2.12 договору встановлено, що відшкодування передбачених договором страхування витрат Страхувальника, пов'язаних з страховим випадком здійснюється страховиком страхувальнику/вигодо набувачу, якщо виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі акта автотоварознавчого дослідження/експертизи чи рахунків СТО, при цьому сума ПДВ не відшкодовується, якщо виплата здійснюється безпосередньо страхувальнику-фізичній особі або вигодо набувача готівкою або на банківський рахунок. Сума ПДВ відшкодовується страхувальнику або вигодонабувачу після надання страховику відремонтованого транспортного засобу та платіжно-касових документів по ремонту відремонтованого транспортного засобу, які підтверджують факт сплати суми ПДВ.

Відповідно до п. 2 договору страхове відшкодування розраховується без урахування зносу.

Згідно з нарядом-замовленням ПАТ КАТП «Укрпродконтракт» № АА00058280 від 15.07.2014 року вартість робіт з ремонту складає 3 827, 77 грн.

Страховим актом позивача № 118582 від 29.08.2014 року визначена сума страхового відшкодування в розмірі 3 027, 77 грн., виходячи з наряду-замовлення СТО за вирахуванням франшизи за договором.

На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування від 11.12.2014 року та страхового акту позивач перерахував на користь ТОВ «ІЛТА» суму грошового відшкодування в розмірі 3 027, 77 грн., що підтверджується актом взаємозаліку виплат страхового відшкодування і страхових платежів № 5 від 09.09.2014 року.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником в повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 3 027, 77 грн. до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини Рябого Сергія Миколайовича у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою суду.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність Рябого С.М. на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/4440414, строк дії з 17.10.2013 року по 16.10.2014 року, страхувальник ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс», забезпечений транспортний засіб автомобіль «Renault Преміум», державний реєстраційний номер АА0384МП.

Обов'язок страховика за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відшкодування здійснюється у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Що стосується твердженням відповідача з приводу вирахування із суми відшкодування, суд зазначає у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Така позиція узгоджується із постановою Вищого господарського суду України від 23.04.2013 року у справі № 5019/2475/11.

Судом встановлено, що ПАТ КАТП «Укрпродконтракт» є платником податку на додану вартість згідно з свідоцтвом платника ПДВ. Таким чином, суд при вирішенні спору по суті не враховує позицію відповідача з цього приводу.

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № № АС/4440414, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн. та франшизу 0 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, з урахуванням франшизи становить 3 027, 77 грн.

З таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 2 254, 44 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01030, вул. Б.Хмельницького, 78-а, Київ 30, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, вул. Воровського, 33, м. Київ, ) суму страхового відшкодування у розмірі 3 027 (три тисячі двадцять сім) гривень, 77 коп., а також судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 16.06.2015 року.

Суддя Я.А. Карабань