ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року Справа № 904/1103/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідач)

суддів: Виноградник О.М., Джихур О.В. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі розпорядження голови суду Євстигнеєва О.С. від 17.06.15 року)

Секретар судового засідання Ситникова М.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Корсун І.Д. представник, довіреність № 368 від 25.02.15;

від відповідача: Кушнарьов Є.І. представник, довіреність № б/н від 30.01.15;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ", м. Кривий Ріг , Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року у справі № 904/1103/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжспецремонт",

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №14", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 16 979,32 грн.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови (статті 85, 99, 105 Господарського процесуального кодексу України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року по справі № 904/1103/15 ( суддя Бєлік В.Г. ) відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "Криворіжспецремонт", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №14", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про стягнення заборгованості у загальному розмірі 16979,32 грн., який складається з сум : 12908,40 грн. - основний борг, 2351,37 грн. - інфляційні, 1719,55 грн. - 3% річні, нарахованих на підставі Договору від 20 листопада 2009 року № 18, укладеного між сторонами по справі за пропуском строку позовної давності.

Рішення вмотивоване приписами статей 254,256,257,261,854 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України, 82-85 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із вказаним рішенням, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач, в якій просить рішення скасувати, а позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що відповідно до пункту 12.1, Договір від 20 листопада 2009 року № 18 є діючим до теперішнього часу, так як Договір укладений на термін з дати підписання і діє до виконання всього обсягу робіт та повного розрахунку Замовником та закінчення гарантійного строку.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №14» просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ", м. Кривий Ріг без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Дніпропетровської області не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Між Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна організація №14" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Криворіжспецремонт" (виконавець) укладений Договір від 20 листопада 2009 року № 18 ( далі Договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати своїми силами і на свій ризик такі роботи: поточний ремонт житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Головка, б.18, кв. 143, 144, 139, 140, 135, 136, 128, 127, 134, 67, 71, 30, 34, 35 (пункт 1.2. Договору).

Вартість Договору складає 12908,40 грн. з урахуванням ПДВ, в т.ч. ПДВ - 2 151,40 грн. (пункт 2.1. Договору).

Згідно пункту 3.2. Договору прийом та оцінка виконаних робіт здійснюється уповноваженими особами замовника і оформлюється підписанням актів за формою № КБ 2в, який є підставою для виплати коштів на користь виконавця.

Прийняті на себе зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією підписаного представниками обох сторін та скріпленого печатками сторін акта приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2009 року (а.с.11-46) на загальну суму 12 908,40 грн.

Згідно із статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до пункту 3.1. Договору сторони передбачили, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися за графіком, згідно нормативних нарахувань поточного ремонту по вищезазначеному будинку.

Матеріали справи не містять узгодженого сторонами графіку розрахунку за виконані роботи, складання якого передбачено пунктом 3.1 Договору.

До відзиву на позов від 16 березня 2015 року № 161 ( а.с.23-24) відповідач надав до суду отриманий ним від позивача Рахунок - фактуру від 30 листопада 2009 року № 30/11-04 на суму 12908,40 грн. ( а.с.39).

Згідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Тобто строк оплати за виконані роботи, з урахуванням дати підписання Акту виконаних робіт від 30 листопада 2009 року та вказаного Рахунку -фактури від 30 листопада 2009 року, настав - 1 грудня 2009 року.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 2351,37 грн. - інфляційних, 1 719,55 грн. - 3% річних.

Заявлені позовні вимоги відповідають обставинам, підтвердженими матеріалами справи і є обґрунтованими.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України передбачено перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, з урахуванням положень ст.854 Цивільного кодексу України, строк оплати виконаних в листопаді 2009року робіт, як вже зазначалось вище, настав 01 грудня 2009року.

Відповідно до пункту 4 статті 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

17 березня 2015 року відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за Договором № 18 від 30 листопада 2009 року з урахуванням штрафних санкцій.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на акт звіряння розрахунків від 21 серпня 2014року як на доказ визнання боргу і, відповідно, підставу переривання строку позовної давності, суд не приймає до уваги з наступних підстав.

Згідно до пункту 4.4 підпункту 4.4.1 Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29 травня 2013року № 10 визнання боржником свого боргу після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу такої давності.

Таким чином, підписаний сторонами після спливу позовної давності акт звірки взаємних розрахунків від 21 серпня 2014року, не свідчить про переривання перебігу такої давності, а також не містить відомостей за яким Договором ( зобов'язаннями) у відповідача виник борг.

За вказаних підстав і оскільки суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за строком позовної давності, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року по справі № 904/1103/15, які передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги ніяким чином не спростовують вищенаведену правову оцінку матеріалів, обставин справи, отже, не є правовими підставами зміни чи скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року по справі № 904/1103/15.

Судовий збір відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжспецремонт", м. Кривий Ріг , Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015року у справі № 904/1103/15- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Матеріали справи повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19 червня 2015 року.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя О.М.Виноградник

Суддя О.В.Джихур