ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа № 914/4475/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Давид Л.Л.

Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Лялька Н.Р.

за участю представників:

від позивача: Окуневич М.В. - представник (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: Буй Б.В. - представник (довіреність в матеріалах справи);

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши матеріали апеляційної скарги публічного акціонерного товариства Фірма Нафтогазбуд, вих. № 08/119 від 05.03.15

на рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2015 (суддя Ділай У.І.)

у справі № 914/4475/14

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області, м. Рогатин

до відповідача: публічного акціонерного товариства Фірма Нафтогазбуд, м. Львів

третя особа: ОСОБА_4, с. Воскресинці Рогатинського району Івано-Франківської області;

про стягнення заборгованості.

Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ПАТ Фірма Нафтогазбуд, за участю третьої особи ОСОБА_4 про стягнення надмірно виплаченої суми пенсії у розмірі 83 635, 65 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.02.2015 у справі № 914/4475/14 позовні вимоги задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 83 635, 65 грн. надмірно виплачених коштів та з відповідача в доход державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 827, 00 грн.

Місцевий господарський суд виходив, зокрема з наявності всіх елементів складу правопорушення умов пенсійного законодавства, внаслідок чого відповідачем завдано шкоди державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - ПАТ Фірма Нафтогазбуд звернулася до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2015 та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої доводи порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права.

Зокрема, покликається на те, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували розмір виплаченої та отриманої пенсії та що саме відповідачем позивачу була заподіяна шкода.

Зазначає, що саме на позивача покладається обовязок щодо перевірки відповідності даних, які необхідні для призначення (перерахунку) пенсії.

Стверджує, що матеріали справи не містять доказів вини будь-кого з працівників СМУ № 25 ПАТ Фірма Нафтогазбуд у підробці документа, а відтак, за відсутності доведеності вини, товариство не повинне нести відповідальність, встановлену ст. 1166 ЦК України.

Крім того, вказує на порушення позивачем строків позовної давності.

Також зазначає, що статтею 50 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлений спеціальний порядок повернення надміру сплаченої пенсії , а саме повернення безпосередньо пенсіонером добровільно, на підставі рішення територіальних органів Пенсійного фонду, або в судовому порядку, відтак, позивач повинен звертатись безпосередньо до пенсіонера.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.03.15 у складі колегії суддів: головуючий суддя Юрченко Я.О., судді Давид Л.Л. та Данко Л.С. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 07.04.15.

20 березня 2015 року позивач, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, на спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, подав відзив на неї, в якому просив залишити рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2015 у справі № 914/4475/14 без змін з підстав його законності та обгрунтованості, апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа 01.04.2015 подала заперечення на апеляційну скаргу в яких ОСОБА_4 вказував, що рішення місцевого господарського суду винесено відповідно до норм чинного законодавства, а апеляційна скарга є безпідставною та надуманою, відтак, просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у звязку з перебуванням суддів Давид Л.Л. та Данко Л.С. у відпустці, у склад судової колегії внесено зміни, замість суддів Давид Л.Л. та Данко Л.С. введено суддів Зварич О.В. та Хабіб М.І.

Ухвалою суду від 07.04.2015 розгляд справи відкладався з підстав, викладених у ній.

У звязку з перебуванням судді Зварич О.В. у відпустці, розпорядження голови суду від 19.05.2015 у склад колегії суддів внесено зміни, замість судді Зварич О.В. введено суддю Давид Л.Л.

Відтак, розгляд справи розпочато спочатку.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду від 19.05.2015.

В даному судовому засіданні представники сторін підтримали власні доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Третя особа явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, причини неявки суду не повідомила.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.15 у справі № 914/4475/14 залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.03.1998 відділом соціального захисту населення Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області ОСОБА_4 призначено пенсію по інвалідності на підставі довідки про заробітну плату від 19.05.1998, видану Львівським спеціалізовано-монтажним управлінням № 25 ЗАТ «Фірми «Нафтогазбуд» (відокремлений підрозділ відповідача) за період роботи з 01.01.1994 по 31.12.1994 та з 01.01.1995 по 31.12.1995. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив - 637, 96 грн. Розмір пенсії ОСОБА_4 з 01.03.1998 становив - 59, 89 грн.

В липні 2002 року пенсійна справа № 128717 ОСОБА_4 передана до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області як діюча, та по якій продовжувалася її виплата.

Місячний розмір пенсії ОСОБА_4 станом на грудень 2012 року становив - 2 463, 40 грн., а середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив 4 566, 54 грн.

З метою контролю за цільовим використанням коштів та правильність призначення (перерахунку) пенсії, під час проведення інвентаризації пенсійних справ з високим коефіцієнтом заробітної плати, по пенсійній справі № 128717 ОСОБА_4 проведено перевірку заробітної плати, висвітленої в довідці.

Відтак, 30.10.2012 управлінням Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області направлено запит до управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова, щодо проведення перевірки достовірності видачі довідки від 19.05.1998, виданої Львівським спеціалізовано - монтажним управлінням №25 ЗАТ - фірми „Нафтогазбуд за період роботи з 01.01.1994 по 31.12.1995.

Після проведення перевірки заробітної плати ОСОБА_4, витребувано нову довідку про заробіток ОСОБА_4 помісячно, так як при перевірці виявлено розбіжності в заробітній платі.

Згідно з довідки від 09.11.2012 № 273/09, виданої Львівським спеціалізовано - монтажним управлінням № 25 ПАТ „Фірми „Нафтогазбуд проведено перерахунок пенсії з 01.07.2002 по 31.12.2012, пенсійну справу приведено до норм чинного законодавства.

Однак, внаслідок видачі недостовірної первинної довідки про заробіток для обчислення пенсії відповідно до якої середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, після проведеного перерахунку з 01.01.2013 склав 1 024, 18 грн. Розмір пенсії з січня 2013 року, після проведеного перерахунку склав 1 019, 86 грн.

Згідно з розрахунком переплати пенсії по пенсійній справі ОСОБА_4 переплата складає - 83 635,65 грн., за період з 01.07.2002 по 31.12.2012.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

В силу ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Визначена у вказаній нормі Цивільного Кодексу України відповідальність є деліктною і застосування такого виду відповідальності можливе лише при наявності певних, передбачених законом умов, а саме: наявність складу правопорушення, тобто наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди - відповідача; причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вини відповідача заподіювача шкоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 65 Закону України Про пенсійне забезпечення, середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

В ч. 2 ст. 17 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування зазначено, що довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Позивач звертався до окружного адміністративного суду з позовом до ПАТ Фірма Нафтогазбуд, за участю третьої особи ОСОБА_4, за результатами розгляду справи постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.02.2014 у справі № 813/1663/13-а задоволено адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області, присуджено до стягнення з відповідача суму переплати пенсії 83 635, 65 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 у справі № 3658/14 скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.02.2014 у справі № 813/1663/13-а, провадження у справі закрито, оскільки дана справа непідвідомча адміністративному суду.

Матеріалами даної справи підтверджено, що на підставі довідки про заробітну плату за період роботи у відокремленому підрозділі відповідача, необхідної для призначення пенсії, виданої Львівським спеціалізовано - монтажним управлінням № 25 ПАТ „Фірми „Нафтогазбуд, ОСОБА_4 була призначена в 1998 році пенсія по інвалідності (ІІІ група загального захворювання), а у звязку з недостовірністю даних, вказаних в первісній довідці, виникла переплата в сумі 83 635, 65 грн.

Відповідач не заперечує факту неправомірності та безпідставності видачі ним довідки, проте стверджує про вину працівників позивача, які не перевірили документів, поданих для призначення пенсії, а також стверджує, що шкода стягується з пенсіонера, а не із страхувальника.

Апеляційний суд вважає доводи відповідача необгрунтованими, оскільки позивачу завдана шкода внаслідок видачі відповідачем недостовірних документів, а не внаслідок зловживань з боку пенсіонера чи позивача, а перевірка обґрунтованості видачі довідки відповідно до ст. 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» є правом позивача, а не обовязком.

Статтею 50 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування надано право органам Пенсійного фонду, які надміру виплатили суми пенсії внаслідок, зокрема, подання страхувальником недостовірних даних, повернути їх в судовому порядку. При цьому згідно із ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення за шкоду, заподіяну видачею недостовірних документів, матеріальну відповідальність несуть ті підприємства та організації, які їх видали.

Відтак, матеріали справи містять докази наявності всіх елементів складу правопорушення, внаслідок чого завдано шкоди державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України (протиправна поведінка відповідача - подання недостовірної довідки; шкода - нарахування надмірного розміру пенсії в сумі 83 635, 65 грн.; причинний зв'язок - нарахування пенсії на основі недостовірних документів; вина відповідача - надання довідки за підписом керівника та головного бухгалтера).

Заява скаржника, викладена в апеляційній скарзі щодо пропуску строків позовної давності апеляційним господарським судом не береться до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» № 10 від 29.05.2013 у суді апеляційної інстанції заявити про сплив позовної давності може сторона у спорі, яка доведе неможливість подання відповідної заяви в суді першої інстанції, зокрема у разі, якщо відповідну сторону не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи місцевим господарським судом.

Поряд з цим, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, а в апеляційній скарзі не наведено жодних доказів обєктивної неможливості подання такої заяви до місцевого господарського суду.

Доводи відповідача, що матеріали справи не містять доказів вини будь-кого з працівників відокремленого підрозділу відповідача у підробці документа, а відтак, за відсутності доведеності вини, товариство не повинне нести відповідальність, встановлену ст. 1166 ЦК України, також не заслуговують на увагу, оскільки законом не покладається на позивача обовязок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір (Постанова Верховного суду України від 03.12.2014 року у справі №6-183цс14). Тягар доказування відсутності вини у заподіянні збитків лежить саме на відповідачеві. Однак, відповідачем не подано доказів відсутності вини товариства у видачі первинної довідки про заробіток та обчислення пенсії.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, відтак не можуть слугувати підставою для зімни чи скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки скаржник, у встановленому законом порядку, не подав належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі та обґрунтовували неправомірність та безпідставність заявленого позову, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Львівської області відповідає законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав його для зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2015 у справі № 914/4475/14 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 17.06.2015

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Хабіб М.І.