ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 Справа № 917/671/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "ГАЗЕНЕРГОКОМПЛЕКТ", 61082, м. Харків, пр. Московський, 220, кв. 6

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", 39621 Полтавська область, м. Кременчук, вул. Івана Приходька, 141

про стягнення 26 248,29 грн., в т.ч. 18 057,06 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності за умовами Договору поставки товару № 0544-СН від 15.11.2013 р. (в редакції додаткової угоди № 1 від 17.01.2014 р.), 1 720,82 грн. - пеня, 555,33 грн. - 3 % річних та 5 915,08 грн. - інфляційні збитки.

Суддя Бунякіна Ганна Іванівна

Представники:

від позивача: Короєд Т.А. (див. протокол судового засідання);

від відповідача: відсутні (див. протокол судового засідання)

19.05.2015 року у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Приватного акціонерного товариства "Газенергокомплект" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" 26 248,29 грн., в т.ч. 18 057,06 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності за умовами Договору поставки товару № 0544-СН від 15.11.2013 року (в редакції додаткової угоди № 1 від 17.01.2014 р.), 1 720,82 грн. - пеня, 555,33 грн. - 3 % річних та 5 915,08 грн. - інфляційні збитки.

Позивач на позовних вимогах наполягає у повному обсязі за мотивами позовної заяви.

Відповідач не скористався наданими йому правами (ст. 22 ГПК України) для захисту своїх інтересів, а саме: на позов не відреагував, представництво в судове засідання не забезпечив, хоча повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення про отримання процесуальних документів по даній справі (а.с. 55, 58).

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., суд не розцінює неявку відповідача як підставу для подальшого відкладення розгляду справи та розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд,-

в с т а н о в и в:

Між Приватним акціонерним товариством "Газенергокомплект" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (покупець) був укладений договір поставки товару № 0544-СН від 15.11.2013 року, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупцю товар, а покупець - прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначаються специфікацією, що є додатком до договору (а.с.11).

Згідно п. 1.4 зазначеного договору ціна товару становить 13 660,26 грн., в тому числі ПДВ - 2 276,71 грн.

Додатковою угодою №1 від 17.01.2014 року сторони доповнили п. 1.2 договору поставки товару та змінили п. 1.3, виклавши його в наступній редакції: "загальна сума договору складає 18 057,06 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 3 009, 51".

На виконання вказаного договору позивач 21.01.2014 року поставив відповідачу товар на суму 13 660,26 грн., що підтверджується видатковою накладною № ГЕ-0000045 від 21.01.2014 року та довіреністю № від 20.01.2014 року на ім'я інженера Шевченка Василя Юрійовича, виданою ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" на отримання цінностей за договором № 0544-СН від 15.11.2013 року (належним чином засвідчені копії долучені до матеріалів справи а.с.16-17).

Не порушуючи умов додаткової угоди №1 від 17.01.2014 року постачальник 27.03.2014 року додатково поставив покупцю товар на суму 4 396,80 грн., доказом чого є видаткова накладна № ГЕ-0000365 від 27.03.2014 року та довіреність ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" № від 27.03.2014 року, яка видана тому ж інженеру на отримання цінностей за вказаним договором поставки.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання, здійснивши поставку товару на загальну суму 18 057,06 грн. (13 660,26 + 4 396,80). Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань не розрахувався за товар протягом 30-ти календарних днів з дати поставки (з 21.01.2014 р. по 20.02.2014 р. та з 27.03.2014 р. по 26.04.2014 р.), внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 18 057,06 грн.

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно п. 10.5 договору № 0544-СН від 15.11.2013 року (в редакції додаткової угоди № 1 від 17.01.2014 р) у випадку порушення покупцем строку остаточного розрахунку за поставлений товар останній сплачує на користь постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки, що діяла під час порушення грошового зобов'язання від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За приписами ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3" перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1 720.82 грн. (1237.28 грн. +483.53 грн.) пені за період з 21.02.2014 р. по 19.08.2014 р. та з 27.04.2014 р. по 23.10.2014 р., суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню (розрахунок пені додано до матеріалів справи).

Стаття 625 ЦК України визначає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити грошову суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п. 3.2 постанови від 17.12.2013 р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж має бути здійснений, помножений на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж,і за будь-який місяць у якому мала місце інфляція.

З дотриманням цієї норми, позивачем правомірно нараховано 3% річних - в розмірі 555,33 грн. (437,88 грн. + 117,45 грн.) за період з 21.02.2014 р. по 17.03.2015 р. та з 27.04.2014 р. по 17.03.2015 р. та інфляційні збитки в сумі 5 915,08 грн. (4 710,91 грн. + 1 204,17 грн.) (розрахунок додається).

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 22, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (39621, м. Кременчук, вул. Івана Приходька, 141) , р/р № 4679 у ПАТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299 на користь Приватного акціонерного товариства "ГАЗЕНЕРГОКОМПЛЕКТ", (61082, м. Харків, пр. Московський, 220, кв. 6 ) , р/р 0581 в ПАТ "БАНК" ГРАНТ" відд. № 22 м. Харків, МФО 351607 - 26 248,29 грн., в т.ч. 18 057,06 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності за умовами Договору поставки товару № 0544-СН від 15.11.2013 р. (в редакції додаткової угоди № 1 від 17.01.2014 р.), 1 720,82 грн. - пеня, 555,33 грн. - 3 % річних та 5 915,08 грн. - інфляційні збитки та 1 827,00 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. Копію цього рішення надіслати сторонам за адресами, зазначеними в його вступній частині.

Повне рішення складено 25.05.2015 року.

Суддя Г.І.Бунякіна