КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р. Справа№ 5011-37/17638-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Ропій Л.М.

Калатай Н.Ф.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Нечай О.В. дов. від 30.03.2015 №б/н

Колосюк В.А. дов. від 30.03.2015 №б/н

від відповідача не з'явився,

від третьої особи не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Народна фінансово-страхова компанія "Добробут"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2015

у справі №5011-37/17638-2012 (головуючий суддя Полякова К.В., судді: Князьков В.В., Літвінова М.Є.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк»

до Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на

стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Будмеханізація»

про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.07.2012 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18.07.2012 №73/12-КЛ в сумі 56237844,72 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.04.2015 позов Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» (далі - позивач, банк) до Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» (далі - відповідач), за участю третьої особи, про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.07.2012 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18.07.2012 №73/12-КЛ в сумі 56237844,72 грн задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості, а саме 54429500,00 грн основного боргу, 199254,04 грн прострочених процентів за період з 01.09.2012 по 30.09.2012, 783725,31 грн за період з 01.10.2012 по 31.10.2012, 758443,85 грн прострочених процентів за період з 01.11.2012 по 30.11.2012, пені за прострочене тіло кредиту за період з 30.11.2012 по 02.12.2012 в сумі 66921,52 грн за "договором зростання" кредитним договором від 18.07.2012 №73/12-КЛ, укладеним між ПАТ "Ерде Банк" та ПАТ "Будмеханізація", звернуто стягнення на предмет іпотеки - об'єкт нерухомого майна (нежиле приміщення №92) загальною площею 259,70 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Веденська, будинок 29/58 та належить ПрАТ "Народна фінансово-страхова компанія "Добробут" на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю. 26.04.2007 за реєстровим №2520 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 03.05.2007 про що зроблено запис в реєстрову книгу 82П-5 за реєстровим №5963-П та видане реєстраційний посвідчення 032825, реєстраційний номер майна 36483876 - за іпотечним договором від 18.07.2012, укладеного між ПАТ "Ерде Банк" та ПрАТ "Народна фінансово-страхова компанія "Добробут".

Встановлено спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та встановленої висновком судової будівельно-технічної експертизи №12105, в сумі 2459898,00 грн.

Стягнуто з ПрАТ "Народна фінансово-страхова компанія "Добробут" у дохід Державного бюджету України 49197,96 грн судового збору.

У іншій частині у позові відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2015 скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що в порушення ст.35 Закону України «Про іпотеку» позивач надіслав письмову вимогу про виконання порушеного зобов'язання у 7-ий денний строк, а не 30-и денний, що свідчить про недотримання іпотеко держателем процедури звернення стягнення не предмет іпотеки. Тому, у позові слід відмовити. Відповідач зазначає, що у нього відсутня заборгованість за кредитним договором перед банком. На думку відповідача, судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи №5006/2/110/2012, оскільки сума основного зобов'язання за кредитним договором є нечітко встановленою, а за результатами розгляду справи №5006/2/110/2012 може бути встановлено суму зобов'язання за кредитним договором.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2015 відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 15.06.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28. Доказами належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи є повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали від 29.05.2015) позивачу - 04.06.2015 долучене до матеріалів справи. Відповідач копію ухвали від 29.05.2015 не отримав в повідомленні поштового відділення про повернення зазначено «інші причини, що не дали змогу виконати».

Пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що третя особа знаходиться в м.Донецьк, куди здійснити поштове відправлення неможливо, третя особа проінформована про дату, час і місце слухання справи шляхом розміщення повідомлення на сторінці Київського апеляційного господарського суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/).

Таким чином, сторони вважаються належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

10.06.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду банк надав відзив на апеляційну скаргу

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явились.

У судовому засіданні 15.06.2015 представники позивача заперечили доводи апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання з розгляду апеляційної скарги відповідача, а матеріали справи дозволяють розглянути апеляційну скаргу без участі відповідача та третьої особи, з метою дотримання вимог ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на думку колегії суддів, відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників позивача, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зазначено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2012 між банком (кредитор) та третьою особою (позичальник) укладено «договір зростання» кредитний договір (кредитна лінія) №73/12-КЛ (далі - кредитний договір), відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів, надалі - кредит, на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що складають невід'ємну частину договору. Кредит надається у формі кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування в сумі 55000000,00 грн (п.1.1.1 кредитного договору).

Термін остаточного повернення кредиту 18.07.2013 включно (п.1.1.2 кредитного договору).

Процентна ставка за користування кредитом 17% річних (п.1.1.3 кредитного договору).

Надання кредиту здійснюється окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - транш, а у сукупності - транші. Сума погашеної заборгованості по всіх наданих за цим договором траншах, не повинна перевищувати максимальний ліміт кредитування, який діє на певну дату згідно з п.1.1.1 кредитного договору (п.1.1.4 кредитного договору).

Кредит надається позичальнику на наступні цілі - поповнення обігових коштів (п.1.2 кредитного договору).

Банк відкрив третій особі позичковий рахунок №2062.10000.300.4, на якому буде враховуватися кредит, наданий за цим договором, погашення кредиту, а також дострокове погашення кредиту, якщо таке буде.

Такий позичковий рахунок є для позичальника обов'язковим для обліку руху сум, які позичальник повинен повернути кредитору (п.2.1 кредитного договору).

Позичальник здійснює повернення кредиту у валюті кредиту платіжним дорученням на відкритий йому позичковий рахунок не пізніше терміну, вказаного в п.1.1.2 кредитного договору та з дотриманням максимального ліміту кредитування, вказаного в п.1.1.1 кредитного договору (п.2.3 кредитного договору).

Моментом (днем) надання траншу вважається день перерахування грошових коштів на рахунки, визначені в п.2.2 кредитного договору, в розмірі відповідного траншу (п.2.3 кредитного договору).

Моментом (днем) повернення кредиту/процентів/інших платежів відповідно до цього договору вважається день зарахування відповідних сум на позичковий та інші рахунки зазначені в кредитному договорі (п.2.4 кредитного договору).

Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за поточний календарний місяць. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму щоденного фактичного залишку заборгованості за кредитом (траншами). Проценти за користування кредитом нараховуються виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у році (або 360 днів у році - для кредиту в іноземній валюті). Проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту. Проценти за користування кредитом нараховується виходячи із умови, що враховується перший день зарахування кредиту на відповідні рахунки, визначені в п.2.2 кредитного цього договору і не враховується день фактичного повернення кредиту в повному обсязі (п.2.6.7 кредитного договору).

Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день настання терміну остаточного повернення кредиту, зазначеного у п.1.1.2 кредитного договору, а у випадку, якщо позичальник не поверне загальну заборгованість за кредитом в такий день або здійснить дострокове повернення загальної заборгованості за кредитом - то нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення загальної заборгованості за кредитом.

Проценти, нараховані за місяць, в якому закінчується строк користування кредитом, повинні бути сплачені не пізніше дня остаточного повернення кредиту, встановленого в п.1.1.12 кредитного договору. Погашення заборгованості позичальника за цим договором може здійснюватися в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; строкова (поточна) заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за кредитом; строкова (поточна) заборгованість за кредитом; комісії, передбачені цим договором; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; штрафи (п.2.11 кредитного договору).

Відповідно до п.4.2 кредитного договору у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п.1.1.3 кредитного договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, за реквізитами та у день, вказаними кредитодавцем. В разі надання кредиту в іноземній валюті оплата здійснюється в національній валюті за офіційним курсом НБУ на дату платежу.

Згідно п.4.4 кредитного договору кредитор має право у разі невиконання позичальником будь-якого із зобов'язань, визначених цим договором, вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій та штрафних санкцій, інших належних платежів згідно з цим договором, а позичальник зобов'язаний виконати цю вимогу за реквізитами та у день, що вказані кредитором у письмовій вимозі. Після повного погашення заборгованості позичальника за цим договором дія договору припиняється.

У разі порушення позичальником умов, зазначених в п.3.3.19 кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,03% від суми, визначеної п.1.1.1 кредитного договору, за кожен день відсутності у кредитора документів, що підтверджують страхування заставного майна. Сплата здійснюється за реквізитами та у день, вказаними кредитором. В разі надання кредиту в іноземній валюті оплата здійснюється в національній валюті за офіційним курсом НБУ на дату платежу (п.4.5 кредитного договору).

При розрахунку санкцій, зазначених у п.4.2 кредитного договору приймається: календарна кількість днів в році (або 360 днів в році - для кредиту у іноземній валюті) та календарна кількість днів у місяці (п.4.6 кредитного договору).

Штрафні санкції можуть пред'являтися кредитором та підлягають сплаті за письмовою вимогою кредитора (п.4.7 кредитного договору).

Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п.7.6 кредитного договору).

На виконання умов кредитного договору банком надано кредитні кошти третій особі в сумі 55000000,00 грн, що підтверджено відповідною випискою з банківського рахунку, яка наявна у матеріалах справи.

Однак, позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, отримані кредитні кошти у встановлені строки не повернув, плату за кредит своєчасно та у повному обсязі не сплачував, у зв'язку з чим банк звернувся до нього з вимогою від 22.11.2012 №7037, в якій повідомив про загальну суму заборгованості за кредитним договором та вимагав повернути всі отримані в межах кредитного договору грошові кошти, сплатити проценти за користування ним.

Позичальником зазначену вимогу отримано, але до теперішнього часу суму заборгованості за кредитним договором 54429500,00 грн не сплачено.

29.08.2012 між ПАТ "Ерде Банк" та ПАТ "Будмеханізація" укладено додаткову угоду до кредитного договору від 03.08.2012 №101/12-КЛ (договір №1) та кредитного договору від 18.07.2012 №73/12-КЛ (договір №2), за умовами якої сторони домовились п.1.1.6 кредитних договорів викласти у наступній редакції: "З моменту підписання цієї додаткової угоди загальна заборгованість за договором №1, яка обліковується на позичковому рахунку №2062.2.00003.005, шляхом реструктуризації приєднується до загальної заборгованості за договором №2, яка обліковується на позичковому рахунку №2062.1.00003.004. Після реструктуризації сума загальної заборгованості за договором №2, яка обліковується на позичковому рахунку №2062.1.00003.004, не повинна перевищувати максимальний ліміт кредитування згідно п.1.1.1 договору №2, згідно якого ліміт кредитування становить 55000000,00 грн. З метою реструктуризації заборгованості за кредитним договором №73/12-КЛ банком здійснено конвертацію валюти на письмову вимогу позичальника, а саме 5000000,00 доларів США та 39965000,00 грн скеровано третьою особою на користь кредитора згідно додаткової угоди від 29.08.2012, відповідно до якої заборгованість за кредитним договором №73/12-КЛ включає у себе заборгованість за кредитним договором №101/12-КЛ та не може перевищувати 55000000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов'язанням.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки (ч.6 ст.3 Закону України "Про іпотеку").

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. А також, якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору (чч.1,3 ст.7 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя.

У статті 590 ЦК України вказано, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (ч.1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку").

З метою забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «Будмеханізація» за кредитним договором між банком та ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» (майновий поручитель за третю особу) 18.07.2012 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстровано в реєстрі за №1716 (далі - іпотечний договір), відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку банку в якості забезпечення виконання зобов'язань третьої особи за кредитним договором, об'єкт нерухомого майна (нежиле приміщення №92) загальною площею 259,70 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул.. Веденська, будинок 29/58 та належить ПрАТ "Народна фінансово-страхова компанія "Добробут" на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю. 26.04.2007 за реєстровим №2520 та зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 03.05.2007, про що зроблено запис в реєстрову книгу 82П-5 за реєстровим №5963-П та видане реєстраційне посвідчення 032825, реєстраційний номер майна 36483876.

Іпотекодержатель набуває право на задоволенні своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язання, вони не будуть виконані та у випадку, якщо інформація або документи, надані іпотекодавцем при укладенні договору іпотеки виявляться недостовірними та/або недійсними, у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором та іпотечним договором, а також у інших випадках, передбачених кредитним договором, іпотечним договором та чинним законодавством України (п.7.1 іпотечного договору).

Згідно п.п.7.2, 7.3 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса. Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах п.7.2 іпотечного договору.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення і складаються включаючи, але не обмежуючись, з суми заборгованості по кредиту, несплачених процентів за користування кредитом, комісій, інших платежів, що передбачені кредитним договором, збитків, завданих простроченням виконання, штрафних санкцій, передбачених кредитним договором, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов іпотечного договору та умов кредитного договору, витрат на здійснення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, які поніс іпотекодержатель (п.7.4 іпотечного договору).

Одночасно з нотаріальним посвідченням іпотечного договору було накладено заборону відчуження предмета іпотеки до розірвання або припинення іпотечного договору, про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна зроблено відповідний запис. Зареєстровано в реєстрі за №1717.

Узгоджена сторонами вартість предмета іпотеки становить 12089000,00 грн (п.2.3.1 іпотечного договору), яка співпадає з загальною заставною вартістю предмета іпотеки (п.2.3.3 іпотечного договору). Балансова вартість - 11505464,00 грн (п.2.3.2 іпотечного договору).

В зв'язку з відсутністю виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором банк 22.11.2012 звернувся до майнового поручителя з вимогу за №7036 про усунення порушень по кредитному договору та погашення заборгованості, згідно якої повідомлено відповідача, що відповідно до п.п. 4.1.6 іпотечного договору, у разі порушення позичальником зобов'язання за кредитним договором, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - здійснити звернення стягнення на майно. Строк виконання зобов'язання за даною вимогою встановлено 29.11.2012 включно.

Оскільки вимоги банку задоволені не були, він звернувся до суду першої інстанції з позовом (з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог), яким просив, у рахунок погашення заборгованості третьої особи перед банком за кредитним договором в сумі 56239344,72 грн, з яких

54429500,00 грн основного боргу,

199254,04 грн прострочених процентів за період з 01.09.2012 по 30.09.2012,

783725,31 грн за період з 01.10.2012 по 31.10.2012,

758443,85 грн прострочених процентів за період з 01.11.2012 по 30.11.2012,

пені за прострочене тіло кредиту за період з 30.11.2012 по 02.12.2012 в сумі 66921,52 грн за "договором зростання" кредитним договором від 18.07.2012 №73/12-КЛ,

1500,00 грн за проведення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності,

звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором - об'єкт нерухомого майна (нежиле приміщення №92) загальною площею 259,70 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Веденська, будинок 29/58 та належить ПрАТ "Народна фінансово-страхова компанія "Добробут" на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю. 26.04.2007 за реєстровим №2520 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 03.05.2007 про що зроблено запис в реєстрову книгу 82П-5 за реєстровим №5963-П та видане реєстраційний посвідчення 032825, реєстраційний номер майна 36483876.

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на момент звернення стягнення в сумі 3063717,00 грн.

Судом першої інстанції задоволено позов частково, з чим погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Твердження відповідача та третьої особи щодо значно меншої суми заборгованості за тілом кредиту згідно кредитного договору не підтверджується матеріалами справи, оскільки з банківської виписки вбачається, що заборгованість позивальника перед позивачем за тілом кредиту становить 54429500,00 грн.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, в тому числі неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як зазначалось вище, банком та позичальникам в умовах кредитного договору (п.2.6) було погоджено обов'язок третьої особи по сплаті процентів за користування таким коштами та визначено їх розмір. Пунктом 3.3.19 кредитного договору передбачено право банку заявити стягнення пені за неналежне виконання зобов'язання позичальником.

Позивач надає розрахунок та вказує, що заборгованість позичальника за нарахованими процентами становить 199254,04 грн за період з 01.09.2012 по 30.09.2012, заборгованість за процентами нарахованими за період з 01.10.2012 по 31.10.2012 складає 783725,31 грн, заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за період з 01.11.2012 по 30.11.2012 - 758443,85 грн, борг по пені - 66921,52 грн за період з 30.11.2012 по 02.12.2012.

За приписами ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджується неналежне виконання позичальниками грошових зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами, тому банк правомірно, скориставшись правом, звернувся до третьої особи з вимогою від 22.11.2012 про повернення в строк до 29.11.2012 непогашеної суми наданих кредитних коштів.

Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що в силу положень ст. 1052 ЦК України та п. 4.4 кредитного договору з 29.11.2012 у позичальника виникли зобов'язання по достроковому поверненню на користь банку кредитних коштів, процентів за користування ними та пені за неналежне виконання умов кредитного договору.

1500,00 грн витрат за проведення оцінки предмета іпотеки судом першої інстанції правомірно не включено до загальної суми заборгованості, в рахунок погашення якої банк просить звернути стягнення на предмет іпотеки, оскільки позивачем самостійно замовлено проведення експертизи вартості предмета іпотеки, а тому відсутні підстави для покладення такого виду витрат позивача на майнового поручителя за іпотечним договором.

З урахуванням положення ч.6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до положень пункту 4.4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів", якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів ст. 38, ч.1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки.

У відповідності до п. 9.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" у рішеннях про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (іпотеки) мають міститися дані, визначені в частині другій ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" і в ч.1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку".

В узагальненнях судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин за 2010 рік зазначено наступне: суди мають виходити з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі. Якщо при розгляді справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то в суду немає підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, вона зобов'язана довести інший її розмір, зокрема подати клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи.

Згідно зі ст.41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу; учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом; остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

З метою всебічного, повного та об'єктивного розгляду спору судом першої інстанції було призначено судову будівельно-технічну експертизу у справі №5011-37/17638-2012.

Згідно висновку Київського експертно-дослідного центру від 06.11.2013 №12105 ринкова вартість предмета іпотеки за цінами і станом на час проведення експертизи становить 2459898,00 грн.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги банку у рахунок погашення заборгованості третьої особи за кредитним договором про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, ринкова вартість якого станом на момент прийняття рішення у справі становить 2459898,00 грн, шляхом реалізації з прилюдних торгів, є правомірними та такими, що документально підтверджені.

До відома слід зазначити, що рішенням Господарського суду Донецької області від 05.02.2013 у справі №5006/2/110/2012 позов банку до третьої особи про стягнення задоволено. Стягнуто з третьої особи 54429500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 199254,06 грн заборгованості за процентами, 783725,31грн заборгованості за процентами, 758443,85 грн заборгованості по нарахованих та несплачених процентах, 66921,52 грн пені.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.05.2013 рішення Господарського суду Донецької області від 05.02.2013 скасовано. Припинено провадження у справі №5006/2/110/2012 на підставі п.5 ч.1 ст.80 ГПК України, тобто в зв'язку з існування третейської угоди.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.09.2013 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.05.2013 скасовано. Справу №5006/2/110/2012 направлено на новий розгляд до Донецького апеляційного господарського суду.

На новому розгляді справи №5006/2/110/2012 Донецький апеляційний господарський суд ухвалою від 16.06.2014 зупинив провадження у справі в зв'язку з призначенням судової економічної експертизи для вирішення питання існування заборгованості за кредитним договором.

На даний час відомостей про рух справи №5006/2/110/2012 в Єдиному державному реєстрі судових рішень немає.

Стосовно твердження відповідача, що в позові слід відмовити, оскільки позивач надіслав письмову вимогу про виконання порушеного зобов'язання у 7-ий денний строк, а не 30-и денний, що свідчить про недотримання іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, встановленої ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ч. 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" положення ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Також суд апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, ст.79 ГПК України щодо зупинення провадження у справі №5011-37/17638-2012 в зв'язку з розглядом справи №5006/2/110/2012.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2015 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Народна фінансово-страхова компанія "Добробут" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2015 у справі №5011-37/17638-2012 - без змін.

2. Матеріали справи №5011-37/17638-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Л.М. Ропій

Н.Ф. Калатай