ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р.Справа № 922/1678/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк", м. Донецьк
до СТОВ "Сосонівка-Арго", с. Сосонівка
простягнення 2384455,28 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - Єрьоміна О.Ю., довіреність від 05.05.15 р.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк", м. Донецьк, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал-Агроекспорт", м. Харків, 5083790 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 441245,64 грн. простроченої заборгованості за відсотками. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті суми кредиту в порушення умов договору про надання кредиту овердрафт № 9-14-Хрк від 06.02.2014 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 березня 2015 року було прийнято вказану позовну заяву та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

14.05.15р. представник позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача у зв`язку з великою завантаженістю працівників. Суд, розглянувши дане клопотання, визнав його таким, що не суперечить чинному законодавству, та підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 14.05.15р. строк вирішення спору продовжено по 07.06.15р.

28.05.15р. представник відповідача надав заяву про зупинення провадження по справі до вирішення по суті пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається Фрунзенським районним судом м. Харкова за позовом Носовського В.П. до ПП "РЕАЛ-КОМ", ПАТ "Укрбізнесбанк", треті особи СТОВ "Сосонівка-агро", ТОВ "РЕАЛ-АГРОЕКСПОРТ" про визнання кредитного договору №12-14-Хрк від 15.08.2014 р., Договору поруки №12-14 ХРК-ПОР 1 від 15.08.2014 р., Договору поруки №12-14-ХРК /ПОР2 від 15.08.2014 р., Договору поруки №12-14-ХРК /ПОРЗ від 15.08.2014 р. недійсними.

Суд, розглянувши дане клопотання, відмовляє в його задоволенні.

03.06.15р. позивач направив до суду (електронною поштою) клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача у зв`язку з великою завантаженістю працівників. Підтримував позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, розглянувши дане клопотання, визнав його таким, що не суперечить чинному законодавству, та підлягає задоволенню.

Представник позивача в судове засідання 03.06.15р. не з`явився.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

15 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Український бізнес банк" (Банк) та Приватним підприємством "Реал-Ком" (Позичальник) було укладено кредитний договір №12-14-Хрк (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк за наявності вільних грошових коштів, надає Позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредиту у сумі 2 877 700,00 гри. (Два мільйони вісімсот сімдесят сім тисяч сімсот гривень 00 копійок) на поновлення оборотних коштів, розрахунки з постачальниками та підрядниками, придбання устаткування, оплату послуг, товарів, інших фінансово-господарських операцій та погашення простроченої заборгованості за кредитним договором №2-14-Хрк від 24.01.2014 р. строком до 30 червня 2015 року зі сплатою 23.75 % річних.

У разі невиконання зобов'язань, відповідно до п.4.5 цього Договору, а саме - невиконання зобов'язання щодо зменшення суми ліміту кредитування згідно з графіком погашення та/або не виконання зобов'язання щодо повного остаточного погашення кредиту до "30" червня 2015 року включно, Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі 47,50% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення.

Пунктом 5.3. Кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати від Позичальника дострокового розірвання Кредитного договору та/або дострокового погашення суми кредиту, процентів, комісій, неустойки та збитків.

15 серпня 2014 року з метою забезпечення своєчасного та повного виконання за Кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством "Український бізнес банк" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" (Поручитель) було укладено договір поруки №12-14-ХРК/ПОР 3, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався солідарно нести відповідальність перед Банком за виконання зобов'язань за кредитним договором №12-14-Хрк від 15.08.2014 року, укладеного між ПАТ "УКРБІЗНЕСБАНК" та ПП "РЕАЛ-КОМ" на суму 2 877 700,00 грн. зі сплатою 23,75% річних, з встановленим строком погашення до 30 червня 2015 року.

Відповідно до п.2.1 Договору поруки Поручитель зобов'язується у разі невиконання або неналежного виконання Боржником своїх зобов'язань перед Банком за Кредитним договором, в триденний термін з моменту отримання письмового повідомлення Банку про це погасити заборгованість Боржника по сумі платежів (сума кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій) і штрафних санкцій в разі їх застосування до Боржника.

У відповідності до розділу III Договору поруки, договір вступає у дію з моменту його підписання, а припиняється його дія у момент повного виконання ПП "РЕАП- КОМ" боргових зобов'язань перед Банком.

Згідно п. 4.1. Договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання ПП "РЕАЛ-КОМ" зобов'язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники.

Зміни і доповнення умов цього договору можливі тільки по взаємному волевиявленню сторін та оформлюються додатковою угодою у письмовій формі (п.4.2. договору).

Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі належним чином, проте Позичальником зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконані.

Внаслідок невиконання зобов'язань по сплаті суми кредиту за кредитним договором №12-14-Хрк від 15.08.2014 року, утворилась заборгованість, яка станом на 13 березня 2015 року складає 2 384 455,28 грн., з яких:

- поточна заборгованість по кредиту - 2 226 512,48 грн.;

- поточна заборгованість за відсотками - 17 385,12 грн.;

- прострочена заборгованість за відсотками - 140 557,68 грн.

Як зазначає Позивач, співробітники банку намагалися у телефонному режимі зв'язатися з Відповідачем, але станом на 13 березня 2015 року заборгованість за Кредитним договором Поручителем сплачена не була.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Приватне підприємство "Реал-Ком" свого зобов'язання за кредитним договором №12-14-Хрк від 15.08.2014 року у повному обсязі не виконав.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

На правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем, розповсюджується вимоги ст. 530 ЦК України, а саме якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.2.1 Договору поруки Поручитель зобов'язується у разі невиконання або неналежного виконання Боржником своїх зобов'язань перед Банком за Кредитним договором, в триденний термін з моменту отримання письмового повідомлення Банку про це погасити заборгованість Боржника по сумі платежів (сума кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій) і штрафних санкцій в разі їх застосування до Боржника.

Таким чином, моментом, коли боржник буде вважатися таким, що відстрочив виконання, настає зі спливом триденного строку після надіслання кредитором вимоги щодо виконання зобов'язання боржником. З цього ж моменту буде порушення права кредитора і виникнуть підстави для звернення до суду за захистом порушених прав.

Зі змісту наведених вище норм Цивільного Кодексу України та умов Договору поруки №12-14-ХРК/ПОР3 від 15.08.2014 р. вбачається, що для визнання боржником, таким, що прострочив, необхідною умовою є надсилання кредитором вимоги. Невиконання боржником зобов'язання після спливу триденного строку встановленого п.2.1 Договору поруки може свідчити про наявність між ними спору.

Позивач не надав докази надсилання кредитором вимоги.

Якщо ж особа яка вважає, що її права порушені виконанням іншої особи своїх зобов'язань, не зверталася з відповідною до іншої сторони, то у цьому разі немає підстав стверджувати про існування спору між сторонами, тобто факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, подання позову про захист порушеного права є передчасним.

Відповідно частини 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 32 ГПК України встановлює, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких, господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

В статті 33 ГПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи ненадання доказів надіслання вимоги згідно умов договору поруки, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 цього ж Кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

У випадках, коли позивач звільнений від сплати судового збору якщо позов залишено без задоволення - судовий збір не стягується (п. 4.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

З огляду на наведене, судовий збір у даній справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись статтями 509, 251-253,525, 526, 530, 546, 553, 554, 559, 612, 1054 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.06.2015 р.

Суддя Л.В. Шарко