РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Справа № 903/33/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Огороднік К.М.

при секретарі Новоселецький І.А.

за участю представників сторін:

апелянта: представник Овчарук О.О.;

боржника: представник не з'явився;

кредиторів: представник не з'явився;

розпорядника майна: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Волинської області від 05.05.15р. у справі № 903/33/15 (суддя Шум Микола Сергійович)

за заявою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням в. о. голови Рівненського апеляційного господарського суду від 09.06.2015р. у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Демянчука Ю.Г. та відповідно до затверджених складів колегій, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді. У справі № 903/33/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г., суддя Огороднік К.М.

Ухвалою господарського суду Волинської області у справі №903/33/15 від 05.05.15р. клопотання арбітражного керуючого Григорєва Валерія Васильовича задоволено. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Григорєва Валерія Васильовича у розмірі 9 526 грн. 50 коп. за виконання ним повноважень розпорядника майна по справі №903/33/15 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія» затверджено. Стягнуто з дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь арбітражного керуючого Григорєва Валерія Васильовича суму основної грошової винагороди в розмірі 9 526 грн. 50 коп. в якості оплати праці арбітражного керуючого за виконання ним обов'язків арбітражного керуючого (розпорядника майна) у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія».

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що комітетом кредиторів боржника - ТОВ «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія» (протокол від 30.04.2015 року) було вирішено встановити розмір оплати праці розпорядника майна в сумі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень. Відповідно до ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий має право на отримання основної винагороди, додаткової винагороди та відшкодування витрат.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанцій від 05.05.2015р. у справі №903/33/15 про задоволення клопотання арбітражного керуючого про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди в розмірі 9 526,50 гривень за виконання ним повноважень розпорядника майна по даній справі та стягнення з ДК "Газ України" зазначеної суми, в якості основної грошової винагороди, як оплати праці арбітражного керуючого, за виконання ним обов'язків арбітражного керуючого (розпорядника майна) у справі про банкрутство ТОВ "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія".

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Крім того, апелянт, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції, посилається на те, що питання щодо розміру винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна) чинним законодавством чітко визначено, у суду відсутні правові підстави змінювати розмір такої винагороди розпорядника майна. При винесенні оскаржуваної ухвали суд помилково посилається на протокол засідання комітету кредиторів від 30.04.2015р. як на підставу встановлення розміру грошової винагороди розпоряднику майна. Суд наділений правом встановити розмір винагороди розпорядника майна тільки при винесенні ухвали при порушенні справи про банкрутство. Суд, при винесенні оскаржуваної ухвали, помилково посилається на рішення комітету кредиторів, що зайвий раз підтверджує той факт, що оскаржувана ухвала винесена внаслідок неповного дослідження обставин справи. В порушення статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд стягнув з ДК "Газ України" основну грошову винагороду розпорядника майна. Судом першої інстанції не призначалося засідання для розгляду клопотання розпорядника майна про стягнення 9 526,50 грн. з ДК "Газ України", чим позбавив можливості ДК "Газ України" скористатися своїми процесуальними правами.

Арбітражним керуючим подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого він просить суд ухвалу господарського суду Волинської області від 05.05.15р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

Представники боржника, кредиторів, розпорядника майна у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 64-71). В судовому засіданні з'ясовано, що зворотне повідомлення про надіслання ухвали про відновлення строку на подання апеляційної скарги, про прийняття апеляційної скарги до провадження із зазначенням дати та часу судового засідання, яка направлялась на адресу розпорядника майна В.В. Григор'єва повернулося до суду.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п. п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, враховуючи положення статті 121 Господарського процесуального кодексу України, заява розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Норма статті 22 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що брати участь в господарських засіданнях - це право, а не обов'язок сторін.

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки явка всіх учасників провадження у справі в судове засідання обов'язковою не визнавалася, представники належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про відкладення її розгляду до суду не надходило, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін.

У судовому засіданні представник Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" доводи апеляційної скарги підтримав.

При цьому, представник апелянта наголосив на тому, що Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та решта кредиторів 30.04.2015р. на засіданні комітету кредиторів ТОВ "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія" розглядали питання розміру грошової винагороди арбітражного керуючого як ліквідатора по даній справі, а не розпорядника майна. Суперечність і невідповідність, на думку представника апелянта, протоколу №1 від 30.04.2015р. засідання комітету кредиторів ТОВ "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія" та ухвали господарського суду Волинської області від 05.05.2015р. полягає в тому, що протоколом №1 від 30.04.2015р. засідання комітету кредиторів ТОВ "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія" визначено оплата праці ліквідатора, а ухвалою господарського суду Волинської області від 05.05.2015р. встановлено розмір грошової винагороди розпорядника майна. Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" основну грошову винагороду розпорядника майна не заперечує, але вважає, що вона має бути визначена у розмірі двох мінімальних заробітних плат, тобто 6351,00 грн., за кожен місяць виконання ним повноважень розпорядника майна за рахунок коштів кредитора шляхом авансування.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника апелянта Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що ухвалу господарського суду Волинської області від 05.05.15р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, колегією суддів апеляційної інстанції взято до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Волинської області від 12.02.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія", розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Григорєва Валерія Васильовича.

13.02.2015 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія".

Ухвалою суду від 21.04.2015 року затверджено реєстр вимог конкурсних кредиторів боржника.

05.05.2015 року судом постановлено визнати банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія», відкрити ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором ТОВ «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія» призначити арбітражного керуючого Григорєва Валерія Васильовича.

30.04.2015 року розпорядником майна Григорєвим В. В. через канцелярію суду подано звіт у даній справі про нарахування та виплату грошової винагороди №01-12/152. У відповідному звіті арбітражний керуючий просить затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди розпорядника майна у справі №903/33/15 в сумі 9 526 грн. 50 коп., стягнути відповідні кошти з ініціюючого кредитора - дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

До матеріалів справи долучено протокол комітету кредиторів боржника від 30.04.2015 року відповідно до якого комітетом кредиторів до складу якого входить ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" вирішено схвалити звіт про нарахування та виплату арбітражному керуючому Григорєву В. В. винагороди в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним своїх повноважень.

Представник ініціюючого кредитора з відповідним звітом ознайомлений, заперечень щодо затвердження звіту розпорядника майна Григорєва В. В. про нарахування та виплату грошової винагороди не зазначив.

Комітетом кредиторів боржника - ТОВ «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія» (протокол від 30.04.2015 року) було вирішено, зокрема, встановити розмір оплати праці арбітражного керуючого (розпорядника майна) в сумі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень.

Висновки, які зроблені судом першої інстанції з приводу клопотання арбітражного керуючого про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому в розмірі 9 526 грн. 50 коп., в якості оплати праці арбітражного керуючого за виконання ним обов'язків розпорядника майна у справі, відповідають чинному законодавству.

В силу положень пунктів 1-2 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Таким чином законодавець визначив мінімальну та максимальну межу грошової винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), обмеживши максимальний розмір грошової винагороди п'ятьма розмірами мінімальної заробітної плати, навіть за умови, якби розмір середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, перевищував дві мінімальні заробітні плати. При цьому мінімальний розмір грошової винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на законодавчому рівні визначений у розмірі двох розмірів мінімальної заробітної плати.

Відсутність будь-яких відомостей про загальний обсяг заборгованості, наявність інших (окрім ініціюючого) конкурсних кредиторів, відсутність створеного комітету кредиторів, реєстру вимог кредиторів та його рішень на момент порушення провадження у справі про банкрутство є підставою для встановлення мінімального розміру грошової винагороди арбітражному керуючому. В цій частині вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" були реалізовані в ухвалі господарського суду Волинської області про порушення провадження у справі №903/33/15 про банкрутство від 12.02.15р.

Як зазначалося вище у даній постанові, питання про встановлення грошової винагороди арбітражному керуючому Григор'єву В.В., як розпоряднику майна (а не як ліквідатору, як це зазначає апелянт в апеляційній скарзі та поясненнях в судовому засіданні) вирішувалося на засіданні комітету кредиторів 30.04.15р. (а.с.12-19 матеріалів оскарження). Серед питань порядку денного на розгляд комітету кредиторів винесено і питання "Встановлення оплати арбітражного керуючого".

За результатами розгляду та обговорення цього питання порядку денного заперечень проти встановлення щомісячного розміру оплати праці арбітражного керуючого в сумі трьох мінімальних розмірів заробітних плат від жодного із представників кредиторів не надійшло і вказане питання було проголосовано одноголосно кількістю голосів 146851, серед яких 62611 голосів у Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», інтереси якої на засіданні комітету кредиторів представляла Подшебякіна Олена Миколаївна (довіреність №42/10 від 19.09.14р.).

Таким чином у межах, визначених пунктом 2 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", комітетом кредиторів ТОВ «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія» для арбітражного керуючого Григор'єва В.В. встановлено щомісячний розмір оплати праці арбітражного керуючого в сумі трьох мінімальних розмірів заробітних плат, що становить 3654грн.00коп., що не суперечить вимогам статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у тому числі пункту 8.

За змістом частин абзацу 3 пункту 2 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів (пункт 7 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

30.04.2015 року розпорядником майна Григорєвим В. В. через канцелярію суду подано звіт у даній справі про нарахування та виплату грошової винагороди №01-12/152. У цьому документі арбітражний керуючий просить затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди розпорядника майна у справі №903/33/15 в сумі 9 526 грн. 50 коп., стягнути відповідні кошти з ініціюючого кредитора - дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

В силу пункту 8 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

У поданому Звіті (а.с.20-21 матеріалів оскарження) арбітражний керуючий навів розрахунок суми грошової винагороди та розшифрував її походження та виникнення 9526грн.50коп. За умовами розрахунку за лютий 2015 року (17 днів) до оплати підлягає 2218,5грн., за березень 2015 року - 3654грн., за квітень 2015 року - 3654грн.

При цьому такий Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди у сумі 9526 грн. 50 коп. також був затверджений на засіданні комітету кредиторів 30.04.15р. одноголосно.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що клопотання розпорядника майна про стягнення з ініціюючого кредитора на користь арбітражного керуючого Григорєва В.В. суми основної грошової винагороди в розмірі 9526 грн. 50 коп. (в якості оплати праці арбітражного керуючого за виконання ним обов'язків розпорядника майна) у справі за період з 12.02.2015 року по 30.04.2015 року) є законним та обґрунтованим.

Апелянт у апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду Звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та клопотання про стягнення 9526,5грн. арбітражного керуючого Григорєва В.В. було порушено норми процесуального права: судом першої інстанції не призначалось судове засідання для розгляду клопотання розпорядника майна про стягнення 9526,50 гривень з ДК «Газ України». Внаслідок даної обставини ДК «Газ України» була позбавлена можливості скористатись своїми процесуальними правами стосовно надання заперечень на заяву арбітражного керуючого.

При цьому яка конкретно норма процесуального закону судом першої інстанції порушена - апелянт не наводить. Адже в силу приписів п.8 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Із матеріалів оскарження вбачається, що такий звіт арбітражним керуючим до господарського суду Волинської області був поданий 30.04.15р. (а.с.10 матеріалів оскарження). 05.05.15р. господарським судом Волинської області прийнято постанову про визнання банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія" (а.с. 24-29 матеріалів оскарження). У цьому ж судовому засіданні 05.05.15р. судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу.

В судовому засіданні представник апелянта наголосив, що ініціюючий кредитор не був обізнаний про день судового засідання суду першої інстанції і, як наслідок, про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди у сумі 9526 грн. та заперечує проти встановлення арбітражному керуючому, як ліквідатору, щомісячної грошової винагороди у розмірі трьох мінімальних розмірів заробітних плат.

При цьому представник апелянта не заперечив проти участі повноважного представника компанії у засіданні комітету кредиторів та прийняття за її участю рішення про встановлення арбітражному керуючому щомісячної грошової винагороди у розмірі трьох мінімальних розмірів заробітних плат та затвердження звіту про оплату на суму 9526 грн.

Нормами п.8 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат ухвалою.

Судом першої інстанції дотримано вказані вимоги. Вимог про повідомлення учасників у справі про банкрутство зазначена норма Закону не містить. Разом з тим суд апеляційної інстанції звернув увагу на ту обставину, що постанова про визнання боржника банкрутом від 05.05.15р. також прийнята за відсутності представників ініціюючого кредитора. Однак апелянт з нею погоджується, незважаючи на те, що також не був повідомлений.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені кредитором Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, Рівненський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята з врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 18.05.15р. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Волинської області від 05 травня 2015 року у справі №903/33/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Матеріали оскарження ухвали у справі №903/33/15 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Огороднік К.М.