ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015 р. Справа№ 914/1454/15

За позовом: Комунального підприємства Сколівське житлово-комунальне господарство, м. Сколе Львівської області

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Сколе Львівської області

про звільнення займаного торгового місця.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2- керівник

від відповідача: ОСОБА_1 - фізична особа-підприємець

ОСОБА_3 - представник

Зміст ст. 22 ГПК України представникам сторін розяснено.

Розглядається справа за позовом Комунального підприємства Сколівське житлово-комунальне господарство до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про звільнення займаного торгового місця.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.05.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.05.2015 року.

В судовому засіданні оголошувалася перерва.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві та усних поясненнях.

Відповідач та його представник в судових засіданнях позовні вимоги заперечили, просили відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та усних поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство Сколівське житлово-комунальне господарство (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про звільнення займаного торгового місця на вул. Б. Хмельницького в м. Сколе Львівської області.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Сколівської міської ради від 04.01.2013р. №33 позивачу затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2082 га з метою надання її у постійне користування для будівництва адміністративного приміщення та встановлення торгівельних павільйонів в м. Сколе, вул. Б. Хмельницького та передано позивачу вказану земельну ділянку в постійне користування.

02.01.2014р. між позивачем та відповідачем укладено угоду про надання в користування торгового місця (надалі угода), відповідно до п. 1.1. якої орендодавець надає, а орендар приймає в платне, строкове користування торгове місце по вул. Б. Хмельницького в м. Сколе, площею 24,0 кв.м. для встановлення тимчасової споруди (яка є власністю самого орендаря) для здійснення торговельної діяльності з метою зберігання та продажу товару.

Згідно п. 1.2. угоди передача торгового місця засвідчується актом прийому-передачі, який є невідємною частиною угоди.

На виконання умов угоди, позивачем 02.01.2014 р. було передано, а відповідачем прийнято обєкт оренди, що підтверджується актом прийому-передачі торгового місця.

Пунктом 5.1. угоди встановлено, що угода набирає чинності з моменту її підписання і діє до 31.12.2014 р.

Незважаючи на те, що строк дії угоди закінчився 31.12.2014 р., відповідач відмовляється від укладення нового договору оренди, а також відмовляється звільнити та повернути орендоване торгове місце, а також не вносить плату за його користування. У звязку з цим, позивач змушений був звернутися з вказаним позовом до суду.

В представленому відзиві та в усних поясненнях, наданих в судових засіданнях, відповідач позовні вимоги заперечив з мотивів, що укладена між сторонами угода є чинною і відповідач правомірно використовує торгове місце для здійснення підприємницької діяльності, оскільки після закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заперечувала проти його поновлення на новий термін. Відповідач зверталася до позивача з клопотанням про надання їй для ознайомлення проекту угоди на наступний термін, однак відповідачем у наданні вказаного проекту було відмовлено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи із наступних мотивів:

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, 193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 763 ЦК України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2014 р. між сторонами була укладена угода «Про надання в користування торгового місця», відповідно до умов якої позивач надає, а відповідач приймає в платне строкове користування торгове місце по вул. Б. Хмельницького в м. Сколе, площею 24, 0 кв.м. для встановлення тимчосової споруди (яка є власністю самого відповідача) для здійснення торговельної діяльності з метою зберігання та продажу товару.

В додаткових поясненнях до позову, керівник позивача посилається на те, що предметом угоди є оренда торгового місця - земельної ділянки, а земельним законодавством передбачено особливу процедуру поновлення договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди, що сторонами вчинено не було.

Однак вказані пояснення суд не вважає обгрунтованими виходячи із наступного.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Позивач є постійним землекористувачем земельної ділянки, переданої йому відповідно до рішення Сколівської міської ради від 04.01.2013 року № 33, та не може бути орендодавцем земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності.

Згідно статті 15 вказаного Закону, в редакції чинній на момент укладення сторонами угоди, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Укладена між сторонами угода вказаних вище даних не містить, тому не може вважатися договором оренди землі, відповідно на неї не може поширюватися порядок поновлення договору оренди землі, визначений ст. 33 Закону України «Про оренду землі», тому до правовідносин сторін повинні застосовуватися загальні положення про найм, що передбачені цивільним законодавством.

Зокрема, пунктом 5.1 угоди передбачено, що угода набирає чинності з моменту її підписання і діє до 31.12.2014 р.

Згідно ч. 4 ст. 284 ГК України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічна норма міститься в ч. 1 ст. 764 ЦК України.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до відповідача із заявою про припинення дії договору у встановлений законом строк.

Щодо претензії від 25.02.2015 р. № 33 в якій позивач просив відповідача звернутися до адміністрації КП «Сколівське ЖКГ» про укладення договору оренди торгового місця по вул. Б. Хмельницького, а у випадку не виконання вказаної вимоги звільнити займане торгове місце, суд зазначає наступне. Зі змісту вказаної претензії не вбачається, що позивач повідомляє відповідача про припинення дії угоди, тому така претензія не може братися судом як доказ повідомлення відповідача про припинення дії угоди. Крім цього, претензія датована 25.02.2015 р., тобто після спливу місячного терміну, встановленого законом для направлення заяви про припинення договірних відносин.

Таким чином, судом встановлено, що у звязку з відсутністю заяви про припинення договірних відносин, належним чином оформленої та поданої у встановлений термін, укладена між КП Сколівське житлово-комунальне господарство та ФОП ОСОБА_1 угода про надання в користування торгового місця від 02.01.2014 р. поновилася на термін до 30.12.2015 р. на тих же самих умовах.

Суд зауважує, що у випадку неналежного виконання відповідачем (орендарем) умов угоди, зокрема в частині сплати орендної плати, позивач не позбавлений права звернення до господарського суду за захистом своїх прав із відповідним позовом.

Оскільки, укладена сторонами угода продовжена на умовах та строк, визначений нею, тому відповідач правомірно продовжує користуватися торговим місцем, а підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір залишається за позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд , -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 15.06.2015 року.

Суддя Манюк П.Т.