ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" червня 2015 р.Справа № 916/1582/15-г

За позовом Приватного спеціалізованого підприємства "УкрРосХим"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Холдінг"

про стягнення 123829,83грн.

Суддя Гут С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача : не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Приватне спеціалізоване підприємство "УкрРосХим", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Холдінг" про стягнення заборгованості у розмірі 123829,83грн., а саме: основного боргу у розмірі 64650,00грн., 3%річних у розмірі 1673,82грн., індексу інфляції у розмірі 17706,01грн., штраф у розмірі 39800грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.04.15р. порушено провадження у справі №916/1582/15-г.

28.05.15р. від позивача надійшли додаткові матеріали (вх.№13783/15 від 28.05.15р.) згідно яких просить суд залучити до матеріалів справи докази по справі.

Судом залучено до матеріалів справи надані документи.

09.06.15р. електронною поштою від позивача надійшла заява, згідно якої просить суд розглянути справу за наявними у справі документами.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань(відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.11р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою(тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність(вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час та місце розгляду справи судом), а саме, за його юридичною адресою, підтвердженою даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 27.05.15р., про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позов не надав, своє право на захист не використав, у зв'язку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

12.02.2014р. між Приватним спеціалізованим підприємством "УкрРосХим" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІП Холдінг" (Покупець) було укладено договір поставки №ДР-165, відповідно до умов якого, на умовах в порядку та строки, визначені цим договором, Постачальник зобов'язується протягом терміну дії договору поставляти й передавати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати майно(Товар), перелік і кількість якого визначаються Специфікаціями, які з моменту підписання сторонами й проставлення печаток сторін, є невід'ємною частиною цього договору. Специфікації повинні мати посилання на цей договір.

У відповідності до п.2.2. Договору, розрахунки за договором здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника у розмірі 100% вартості партії товару, визначеної підписаною накладною сторонами специфікацією, протягом 3-х календарних днів від дня передачі партії товару(згідно специфікації) в розпорядження Покупця в пункті призначення поставки товару.

Згідно п. 5.5. Договору, у випадку прострочення оплати більш ніж 30 (тридцять) календарних днів або відмови від приймання товару, постачальник має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання зобов'язань по поставці партії товару та/або вимагати повернення товару(у випадку його передачі Покупцю), а також сплатити штраф у розмірі 40% від вартості партії Товару.

На виконання умов Договору та Специфікації №2 від 18.02.2014р., Приватне спеціалізоване підприємство "УкрРосХим" поставило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІП Холдінг" прийняло мінеральні добрива, а саме карбамід в кількості 25 (двадцять п'ять) тон на загальну суму 99500грн. 00коп.

Згідно видаткової накладної Приватного спеціалізованого підприємства "УкрРосХим" №425 від 19.02.2014р., представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Холдінг" Дяченко Олександром Володимировичем, згідно доручення №35 від 18.02.2014р. та товарно-транспортної накладної №Р425 від 19.02.2014р., було фактично отримано 25 (двадцять п'ять) тон карамбіду на загальну суму 99500грн. 00коп.

Однак відповідачем в порушення умов договору проведено оплату частково, неоплаченим залишився товар на суму 64650грн.

Період прострочення оплати за отриманий Товар Відповідачем почав свій відлік з 24.02.2014р.

Вищевикладене зумовило звернення Приватного спеціалізованого підприємства "УкрРосХим" до суду з даною позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Холдінг" заборгованість у розмірі 123829,83грн., а саме: основний борг у розмірі 64650,00грн., 3%річних у розмірі 1673,82грн., індекс інфляції у розмірі 17706,01грн., штраф у розмірі 39800грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено наявність поставки позивачем відповідачу належної якості та кількості товару, існування заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Холдінг" по оплаті вартості отриманого товару, у зв'язку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 64650грн. є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Холдінг" штраф у розмірі 39800грн.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочки.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (п.п. 1, 3 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо забезпечення зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 цього кодексу є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно п. 5.5. Договору, у випадку прострочення оплати більш ніж 30 (тридцять) календарних днів або відмови від приймання товару, постачальник має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання зобов'язань по поставці партії товару та/або вимагати повернення товару(у випадку його передачі Покупцю), а також сплатити штраф у розмірі 40% і вартості партії Товару.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Холдінг" за отриманий товар, та прострочення оплати більш ніж 30 календарних днів, та перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, на думку суду, здійснений належним чином, а тому штраф підлягає задоволенню в сумі 39800грн.(40% від вартості партії Товару.).

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3%річних у розмірі 1673,82грн. за період з 06.05.14р. по 16.03.15р., що обраховані із суми заборгованості у розмірі 64650грн., та індексу інфляції у розмірі 17706,01грн., за період з 06.05.14р. по 16.03.15р., що обрахований із суми заборгованості у розмірі 64650грн.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку 3%річних та індексу інфляції, судом встановлено, що розрахунок 3%річних та індексу інфляції здійснений належним чином, тому судом підлягає задоволенню 3%річних у розмірі 1673,82грн. за період з 06.05.14р. по 16.03.15р., що обраховані із суми заборгованості у розмірі 64650грн., та індекс інфляції у розмірі 17706,01грн., за період з 06.05.14р. по 16.03.15р., що обрахований із суми заборгованості у розмірі 64650грн. в повній мірі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи, та перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку сум заявлених до стягнення, позовні вимоги Приватного спеціалізованого підприємства "УкрРосХим" про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Холдінг" заборгованості у розмірі 123829,83грн., а саме: основного боргу у розмірі 64650,00грн., 3%річних у розмірі 1673,82грн., індексу інфляції у розмірі 17706,01грн., штраф у розмірі 39800грн., є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору на суму 2476,59грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Холдінг" (68600, Одеська область, Ізмаїльський район, м.Ізмаїл, вул.Нахімова, 117, , р/р 01 в АКБ «Південний» м.Ізмаїл, МФО 328890) на користь Приватного спеціалізованого підприємства "УкрРосХим" (40020, м. Суми, вул. Ковпака, 4; р/р 933 в АТ «БМ Банк» м. Київ, МФО 380913, ) основний борг у розмірі 64650(шістдесят чотири тисячі шістсот п'ятдесят)грн.00коп., 3%річних у розмірі 1673(одну тисячу шістсот сімдесят три)грн.82коп., індекс інфляції у розмірі 17706(сімнадцять тисяч сімсот шість)грн.01коп., штраф у розмірі 39800(тридцять дев'ять тисяч вісімсот)грн.00коп., витрати по сплаті судового збору на суму 2476(дві тисячі чотириста сімдесят шість)грн.59коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.06.2015р.

Суддя С.Ф. Гут