Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"15" червня 2015 року Справа № 927/608/15

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б

поштова адреса: 01015, м. Київ, вул. Фрунзе, 39

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

61001, Харківська область, м. Харків, проспект Московський, 60

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросол»,

14037, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Борисенка, 45

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 9225219,98 грн.

Суддя Мурашко І.Г.

Представники сторін:

від позивача: Подлозний А.Ю. довіреність № б/н від 10.03.2015 р., № б/н від 21.05.2015 р., представник

від третьої особи: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського кодексу України у судовому засіданні 15 червня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросол» про стягнення 392461,80 доларів США заборгованості, що станом на 08.04.2015 р. еквівалентно 9225219,98 грн., з якої 208634,21 доларів США заборгованість за кредитом, що станом на 08.04.2015 р. еквівалентно 4904162,63 грн., 183509,48 доларів США заборгованості по відсоткам за кредитом за період з 19.12.2011 р. по 08.04.2015 р., включно, що станом на 08.04.2015 р. еквівалентно 4313579,87 грн., 143,40 доларів США пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 08.10.2014 р. по 08.04.2015 р., включно, що станом на 08.04.2015 р. еквівалентно 3370,87 грн., 174,70 доларів США пені за несвоєчасне повернення відсотків за той же період, що станом на 08.04.2015 р. еквівалентно 4106,61 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 20.07.2006 р. за № 0 та додаткових угод до нього.

У відповідності до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України ухвалою суду від 22.04.2015 р. до участі у справі залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (), оскільки винесене рішення по справі може вплинути на його права та обов'язки.

Відповідач у судові засідання 29.04.2015 р., 19.05.2015 р., 03.06.2015 р., 15.06.2015 р. не з'явився, уповноваженого представника не направив, відзив на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив, будь - яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав.

Ухвали суду про порушення провадження по справі від 22.04.2015 р., про відкладення розгляду справи від 29.04.2015 р., від 19.05.2015 р., 03.06.2015 р. направлені відповідачу за адресою державної реєстрації останнього згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.c.155), а саме: 14037, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Борисенка, буд. 45, - повернуті відділенням поштового зв'язку на адресу суду як неодержані з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (а.с.89-90, 94-95, 114-115).

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р. (із змінами та доповненнями) в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищезазначене, відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у судові засідання 29.04.2015 р., 19.05.2015 р., 03.06.2015 р., 15.06.2015 р. не з'явилась, уповноваженого представника не направила, будь - яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслала, про дату, час та місце судових засідань була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 91, 92, 113).

Позивач у судовому засіданні 03.06.2015 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Зважаючи на те, що згідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка представника відповідача у судове засідання, неподання ним відзиву на позов, не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, заслухавши повноважного представника позивача, господарський суд , -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ) (надалі банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросол» (відповідач, позичальник) укладено кредитний договір № 0 (а.с.14-22).

За умовами договору банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) у національній валюті України в сумі 150000,00 доларів США в порядку і на умовах визначених договором (п. 1.1 договору). Додатковою угодою від 18.04.2007 р. № 0-2 пункт 1.1 кредитного договору викладено в новій редакції, згідно якої банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) у іноземній валюті в сумі 273000,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором (а.с.26-27).

За приписами п. 1.2.1. кредитного договору надання кредиту здійснюється у наступний термін: 21 липня 2006 р.

Плата за кредит (під терміном «плата за кредит» в цьому договорі розуміється як проценти, так і комісії): за використання кредитних коштів за цим договором встановлюється процентна ставка в розмірі 13,0 % річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору (п. 1.3.1 договору з урахуванням редакції додаткової угоди від 18.04.2007 р. № 0-2 до кредитного договору). За користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 20,25 % річних. Такий розмір ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором. Нарахування та облік таких процентів банк здійснює відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБУ (п. 1.3.2 договору).

Нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно - правових актів Національного банку України та чинного законодавства. Період нарахування процентів згідно умов цього договору починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо умовами пп. 1.3.2, 1.3.3, 9.2 договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність банку відповідно до умов договору, якщо інша база нарахування не передбачена п. 1.3.2 та/або п.п. 1.3.3, 9.2 договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем (п. 1.3.4 договору).

Цільове призначення (мета) кредиту: на придбання нерухомості за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 163 (п. 1.4 договору).

Пунктом 1.5 договору сторони визначили, що кредит надається шляхом: зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № 9701 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням; або оплати банком платіжних документів позичальника за рахунок кредитних коштів, наданих відповідно до умов договору та в порядку, окремо обумовлену сторонами в письмовій формі.

Так, на виконання умов кредитного договору, зокрема п. 1.5, 21.07.2006 р. Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ), згідно меморіального ордеру № /06, перераховано на рахунок відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросол» № 9701 - 150000,00 доларів США, еквівалентом 757500,00 грн. (а.с.31). Згідно додаткової угоди від 31.10.2006 р. № 0-1 розмір кредиту збільшений до 159760,00 доларів США (а.с. 23), додатковою угодою від 18.04.2007 р. № 0-2 розмір кредиту збільшений до 273000,00 доларів США (а.с. 26), що підтверджується банківськими виписками по рахунку позичальника (а.с. 32-36).

Виходячи з умов кредитного договору, позичальник у будь - якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до договору), якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь - якого з п.п. 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.9, 5.10, 5.11, 7.4 договору. Позичальник зобов'язався повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов договору на рахунок № 848 в АКІБ «УкрСиббанк». Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на зазначений у цьому пункті рахунок банку (п. 1.1, 1.2.2 договору).

Додатком № 1 до кредитного договору № 0 сторони затвердили графік погашення кредиту, що є невід'ємною частиною кредитного договору (а.с.20-22), що в подальшому був змінений додатковою угодою від 31.10.2006 р. № 0-1 (а.с.23-25) до кредитного договору, та додатковою угодою від 18.04.2007 р. № 0-2 (а.с.26-27).

Так, додатковою угодою від 18.04.2007 р. № 0-2 до кредитного договору п. 1.1 кредитного договору викладено в новій редакції, згідно якого на позичальника покладено обов'язок повернення кредиту в іноземній валюті в сумі 273000,00 доларів США в порядку та на умовах, визначених договором, та погоджено остаточну редакцію графіку погашення кредиту (а.с. 26-27), згідно якого кінцева дата остаточного повного повернення кредиту - 19 липня 2017 р.

За приписами п. 1.3.5 договору позичальник зобов'язався сплачувати проценти за договором у строк - протягом перших 5 (п'яти) робочих днів кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти за користування кредитом. При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. При цьому, якщо останній день строку сплати процентів або дата остаточного повного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або неробочий день, в такому випадку останнім днем строку сплати процентів вважається перший за ним робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем (п. 1.3.5 договору).

Пунктом 1.6 договору сторони погодили наступну черговість погашення позичальником своїх грошових зобов'язань за цим договором: - прострочені комісії (а саме: комісії банку, при сплаті яких позичальник порушив терміни їх оплати згідно умов договору), якщо буде мати місце прострочення; - строкові комісії (а саме: комісії банку, при сплаті яких позичальник не порушив терміни їх оплати згідно умов договору); - прострочені проценти (якщо буде мати місце їх прострочення); - строкові проценти; прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); - строкова сума основного боргу; штрафні санкції за договором. У випадку перерахування грошових коштів на погашення кредиту та/або процентів та/або комісій у порушення вищевказаної черговості з вини позичальника, банк вправі самостійно перерозподілити кошти позичальника, що надійшли, відповідно до черговості, викладеної в цьому пункті договору, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 вказаного Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

08.12.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (продавець) та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (покупець, позивач) укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г та зареєстрований в реєстрі за №№ 2949-2950 (а.с. 43-61). За умовами даного договору продавець погодився продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець погодився придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх та сплатити ціну купівлі (п. 2.1 а). В даному випадку під терміном «кредит» мається на увазі кредит, наданий в будь-якій формі позичальнику продавцем в якості кредитодавця за кредитними договорами. «Кредитний договір» означає кожний договір про надання кредиту між позичальником та продавцем в якості кредитодавця, що зазначений в Додатку І (перелік прав вимоги за кредитами) до цього договору (із змінами станом на дату закриття - 19.12.2011 р.) (який має бути наданий продавцем покупцю в електронній формі у дату закриття - 19.12.2011 р.), разом з тим з усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до нього (за наявності).

Пунктом 2.3 (а) договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. визначено, що права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця, та, з урахуванням інших зобов'язань продавця та покупця, викладених у цьому договорі, зобов'язання продавця передати права вимоги за кредитами покупцеві є виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання - передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття. Датою закриття згідно умов даного договору є 19 грудня 2011 р.

Так, на виконання п. 2.3 (а) договору купівлі - продажу права вимоги за кредитами Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було підписано акт приймання - передачі права вимоги за кредитами від 19.12.2011 р., згідно якого продавець ПАТ «УкрСиббанк» передав (відступив) права вимоги за кредитами покупцю ПАТ «Дельта Банк» (зазначені в Додатку І до договору та деталізовані в Додатку І до цього акту), а покупець ПАТ «Дельта Банк» прийняв права вимоги за кредитами. Покупець та продавець визнають, що передача прав вимоги за кредитами набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього акту, як зазначено статтею 2.2 (передача прав вимоги за кредитами та закриття) договору (а.с. 121-123).

Згідно витягу з Додатку № 1 до договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року (а.с.62) та Додатку № 1 до акту приймання - передачі прав вимоги від 19.12.2011 р. (а.с. 122) Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» було продано (відступлено) Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором від 20.07.2006 р. № 0, боржником (позичальником) за яким є ТОВ «Агросол» (), загальний розмір грошового зобов'язання за кредитним договором у валюті кредиту (сума за договором) - 150000,00 доларів США, фактичний розмір невиконаного грошового зобов'язання за кредитним договором у гривневому еквіваленті станом на 16.12.2011 р. (останній робочий день, що передує даті закриття) - 2205227,09 грн. (еквівалентом 276001,84 доларів США за офіційним курсом валюти НБУ станом на 16.12.2011 р.), що складається з 148707,44 доларів США фактичний розмір заборгованості за кредитним договором у валюті кредиту станом на 16.12.2011 р. (строкова заборгованість за тілом кредиту), 59926,77 доларів США фактичний розмір заборгованості за кредитним договором у валюті кредиту станом на 16.12.2011 р. (прострочена заборгованість за тілом кредиту), 1741,65 доларів США нараховані та несплачені відсотки у валюті кредиту (строкові) станом на 16.12.2011 р., 2879,75 доларів США нараховані та несплачені відсотки у валюті кредиту (прострочені до 31 дня) станом на 16.12.2011 р., 62746,23 доларів США нараховані та несплачені відсотки в валюті кредиту (прострочені понад 31 день) станом на 16.12.2011 р. (а.с. 62, 122).

Судом встановлено, що дійсно, на момент передачі таких прав, на позичковому рахунку ПАТ «УкрСиббанк» у ТОВ «Агросол» обліковувалась кредитна заборгованість в сумі 208634,21 доларів США тіло кредиту, з якого 148707,44 доларів США строкова заборгованість по тілу кредиту (станом на 09.12.2011 р.), 59926,77 доларів США прострочена заборгованість по тілу кредиту (станом на 09.12.2011 р.), та заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 67367,63 доларів США, з якої 65625,98 доларів США прострочені відсотки та 1741,65 доларів США стокові відсотки (а.с.32-35).

За приписами п. 4.2 (б) продавець зобов'язався передати покупцеві основні документи стосовно кредитів та інші документи стосовно кредитів відповідно до та протягом періоду зазначеного у Додатку V (передача документів) до цього договору. Одночасно з врученням покупцеві основних документів стосовно кредитів та інших документів стосовно кредитів, продавець та покупець підписують акт приймання - передачі документів стосовно кредитів щодо відповідних прав вимоги за кредитами.

На виконання умов договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р., зокрема п. 4.2 (б), сторонами підписано акт прийому - передачі документації від 24.01.2012 р. Згідно даного документу продавець ПАТ «УкрСиббанк» передав, а покупець ПАТ «Дельта Банк» (позивач) прийняв документи кредитної справи боржника ТОВ «Агросол» (відповідач), а саме: кредитний договір № 0 та додаткові угоди до нього, іпотечний договір № 30006Z117, виписки про рух коштів за кожним рахунком позичальника, пов'язаних з кредитним договором, права вимоги за яким передаються за цим договором, за весь період дії такого кредитного договору (а.с.63).

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У разі заміни кредитора у зобов'язанні у спосіб, передбачений статтею 512 Цивільного кодексу України, первісний кредитор остаточно (безстроково) втрачає всі свої права у зобов'язанні, а до нового кредитора ці права переходять також без застережень у часі.

За приписами ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд встановив, що ПАТ «УкрСиббанк» (первісний кредитор) передав ПАТ «Дельта Банк» (новому кредитору, позивачу по справі) своє право вимоги до ТОВ «Агросол» (відповідач) за кредитним договором № 0 від 20.07.2006 року, на підставі договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р., акту приймання - передачі прав вимоги від 19.12.2011 р. та додатку № 1 до нього.

За приписами п. 4.6 (а) (і) договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. покупець зобов'язується протягом 30 календарних днів з дати закриття, надіслати кожному позичальнику повідомлення про передачу, підписане сторонами, що стосується кредитного договору, стороною якого є такий позичальник, рекомендованим листом з повідомленням про отримання;

На виконання п. 4.6 (а) (і) договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. ПАТ «Дельта Банк» (позивач) 22.01.2012 р. надіслав за юридичною адресою відповідача ТОВ «Агросол» повідомлення № 17.5/к-11663 від 12.01.2012 р., за змістом якого позивач повідомив відповідача про відступлення первісним кредитором ПАТ «УкрСиббанк» прав вимоги за кредитним договором № 0 від 20.07.2006 р. до нового кредитора, позивача по справі ПАТ «Дельта Банк» (а.с.64-66).

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 5.5 кредитного договору сторони погодили, що у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту (основної суми боргу) та/або термінів сплати за кредит строком більше ніж на 5 календарних днів, та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку, визначеному розділом 11 договору. Крім того, п. 7.3 договору сторони визначили, що відповідно до умов чинного законодавства України, зокрема, ст. 611 Цивільного кодексу України, при порушенні позичальником вимог п.п. 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.9, 5.10, 5.11, 7.4 цього договору банк має право самостійно змінити термін повернення кредиту за цим договором в порядку, встановленому розділом 11 договору.

Розділом 11 «Порядок дострокового повернення кредиту» встановлено, що відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, ст.ст. 525, 611 Цивільного кодексу України сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п. 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.9, 5.10, 7.4 цього договору та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами, банк має право визначити термін повернення кредиту таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений банком заново термін в повному обсязі. В будь - якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимог банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач порушив строки виконання грошових зобов'язань щодо погашення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами (а.с. 136-154).

У зв'язку з вищевикладеним, 02.12.2014 р. позивачем направлена на юридичну адресу відповідача претензія (вимога про усунення порушень) на суму 5452946,32 грн., за змістом якої до відповідача пред'явлені вимоги про дострокове повернення кредиту, у зв'язку з порушенням останнім умов кредитного договору № 0 від 20.07.2006 р., в частині погашення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, та попереджено останнього, що у випадку невиконання пред'явленої претензії у 30-ти денний строк визначений ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», позивач (кредитор) буде вимушений примусово звернути стягнення на предмет іпотеки у відповідності до ЗУ «Про іпотеку» (а.с. 37-42).

Згідно витягу з офіційного сайту «Укрпоштова» (http://ukrposhta.ua/) виставлена претензія відповідачу не вручена, та повернута відділенням поштового зв'язку відправнику 05.01.2015 р. з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 158).

Виходячи з приписів п. 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» (із змінами та доповненнями) днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення. Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу не пред'явленою.

З урахуванням вищевикладеного, суд виходить з того, що вимога про дострокове погашення кредиту пред'явлена відповідачу належним чином.

Приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов договору та графіку погашення кредиту не здійснював щомісячні платежі в обумовлені строки, чим допустив порушення виконання зобов'язання по погашенню тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати у відповідача дострокового повернення частини кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом за визначений ним період.

Позивачем заявлено до стягнення 208634,21 доларів США заборгованості по тілу кредиту, що станом на 08.04.2012 р. еквівалентно 4904162,63 грн., 183509,48 доларів США відсотків за кредитом за період з 19.12.2011 р. по 08.04.2015 р., включно, що станом на 08.04.2015 р. еквівалентно 4313579,87 грн.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання, якими є сторони у справі, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Згідно ст. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 524 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно зі статтею 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Аналогічне положення закріплено ч. 2 ст. 198 Господарського кодексу України, згідно якої грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

Сторони у кредитному договорі з урахуванням редакції додаткової угоди № 2 від 18.04.2007 р. (п. 1.1 договору) погодили, що кредит надається та повертається в доларах США, проценти по кредиту нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику (п. 1.3.4 договору).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав кредит в іноземній валюті - доларах США.

Положення чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

На момент подання позову відповідач свій обов'язок щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконав. Відтак, позивачем заявлено вимогу з урахуванням курсу долару США на час складання позовної заяви- 08 квітня 2015 р. (за офіційним курсом НБУ 1 долар США = 23,506033 грн.).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наданий розрахунок (а.с. 11-13, 32-36, 136-154), заслухавши повноважного представника позивача, суд встановив, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 208634,21 доларів США, що станом на 08.04.2015 р. еквівалентно 4904162,63 грн., є правомірними, підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню в повному обсязі, позовні вимоги в частині стягнення відсотків за кредитом підлягають задоволенню в межах заявлених вимог в сумі 183509,48 доларів США за період з 19.12.2011 р. по 08.04.2015 р., включно, що станом на 08.04.2015 р. еквівалентно 4313579,87 грн.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 вказаного Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Пунктом 7.1 договору сторони погодили, що за порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій, встановлених договором, банк має право вимагати від позичальника, а позичальник при цьому зобов'язаний сплатити банку додатково до плати за кредит пеню з розрахунку 0,2 % (процентів) річних від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь - якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір встановлений чинним законодавством України.

Так, позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення пеню в розмірі 143,40 доларів США за несвоєчасне повернення кредиту за період з 08.10.2014 р. по 08.04.2015 р., включно, що станом на 08.04.2015 р. еквівалентно 3370,87 грн., та пеню в сумі 174,70 доларів США за несвоєчасне повернення відсотків за той же період, що станом на 08.04.2015 р. еквівалентно 4106,61 грн.

Матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо погашення кредиту та сплати відсотків.

За приписами ч. 3 ст. 533 Цивільного кодексу України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок визначений Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 № 543/96-ВР (із зміна та доповненнями) визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст.1). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3).

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України. Оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватись та стягуватись за судовими рішеннями у національній валюті - гривні.

Такої позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 01.04.2015 р. по справі № 909/660/14, аналогічна позиція викладене в постанові Вищого господарського суду України від 28.04.2015 р. по справі № 923/1312/14.

З урахуванням вищевикладеного, судом проведено перерахунок суми пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків за кредитом в національній валюті України -гривні, виходячи з офіційного курсу валют встановленого Національним банком України, в розмірі визначеному п. 7.1 кредитного договору, а саме з розрахунку 0,2 % (процентів) річних від суми простроченої заборгованості (суми кредиту та процентів по кредиту), розрахованої за кожний день прострочення платежу за методом «факт/360», що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який стягується пеня, в межах шестимісячного строку встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків по кредиту підлягають частковому задоволенню в сумі 2399,09 грн. та 2921,95 грн., відповідно, в межах періоду визначеного позивачем з 08.10.2014 р. по 08.04.2015 р., включно.

Згідно ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної або іншої заяви передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 2 відсотка ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Ціна позову складає 9225219,98 грн., таким чином за подання даної позовної заяви мав бути сплачений судовий збір у розмірі 73080,00 грн. (2% ціни позову, але не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат).

02.03.2015 р. Правлінням Національного банку України затверджено Постанову № 150 Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних (а.с. 70-71).

02.03.2015 р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 51 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно якого з 03.03.2015 р. розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015 р. по 02.09.2015 р. включно (з урахуванням редакції рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 р. № 71). Кадирова Владислава Володимировича призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» (а.с.72, 119).

Пунктом 22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Пунктом 4.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21 лютого 2013 року, у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 73065,38 грн. в доход Державного бюджету України, пропорційно до обсягу задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросол» (14037, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Борисенка, 45, , з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, Печерський район, вул. Щорса, буд. 36-Б, п/р 373910011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236, ) - 208634,21 доларів США заборгованості за кредитом, що еквівалентно 4904162,63 грн., 183509,48 доларів США відсотків за кредитом, що еквівалентно 4313579,87 грн., 2399,09 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 2921,95 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросол» (14037, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Борисенка, 45, , з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем) в доход Державного бюджету України (р/р 3002, отримувач УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030001, код 38054398, банк ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) - 73065,38 грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 16.06.2015р.

Суддя І.Г. Мурашко

.