ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р.Справа № 922/2612/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергосервіс", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 136 000,00 грн.
за участю представників сторін:

представник позивача - Печенізька А.С., довіреність №6 від 09.04.2015 р.;

представник відповідача - Распопов В.О., довіреність від 02.06.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергосервіс", в якому просить суд:

- стягнути з відповідача штраф у розмірі 68 000,00 грн. та пеню у розмірі 68000,00 грн. із зарахуванням зазначеної суми до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням з боку відповідача законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 2 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосується спотворення результатів торгів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.04.2015 року за позовною заявою порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.05.2015 року об 11:00 год.

Ухвалою господарського суду від 21.05.2015 р. розгляд справи було відкладено на 09.06.2015 р. у зв'язку з неявкою відповідача по справі.

В судовому засіданні 09.06.2015р. оголошено перерву до 11 год.15 хв. 11.06.2015 р.

09 червня 2015 р. від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (вх. №23526). Надане клопотання долучене судом до матеріалів справи.

10 червня 2015 року від представника позивача через канцелярію суду надійшли пояснення на заперечення до позову (вх. №23865). Надані пояснення судом досліджені та долучені до матеріалів справи.

11 червня 2015 р. від представника відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх. №23904), в якому просить суд зупинити провадження у справі №922/2612/15 до вирішення справи 922/2612/12 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергосервіс" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Світенергопром" про перегляд Верховним судом України постанови Вищого господарського суду України від 17.02.2015 р.

Господарський суд, розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, вважав за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об'єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов'язаної справи іншим судом.

Пунктом 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до суду не було надано доказів прийняття до розгляду Верховним Судом України заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергосервіс" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Світенергопром" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 17.02.2015 р. Окрім цього, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що вирішення вказаної у клопотанні справи унеможливлює розгляд даної справи №922/2612/15.

За таких обставин клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях.

В судовому засіданні представник відповідач проти заявлених позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву.

У судовому засіданні 11.06.2015р. сторони наголосили на тому, що ними надані всі необхідні для розгляду справи докази та вважають за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року №475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними та додатково поданими у справі матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

За результатами розгляду справи № 3/01-133-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі-Відділення) прийнято рішення від 22.07.2014 № 166-р/к (надалі - рішення).

Пунктом першим резолютивної частини рішення визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Світенергопром" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Проенергосервіс", погодивши під час участі у торгах на закупівлю продуктів нафтоперероблення інших, проведених Державним підприємством завод "Електроважваш", свої пропозиції конкурсних торгів з метою забезпечення перемоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Світенергопром", вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

За вчинене порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, згідно з п. 3 резолютивної частини рішення, на відповідача покладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Копія витягу з Рішення № 166-р/к до відповідача направлена Відділенням 07.08.2014 р.

Зазначений витяг був отриманий 09.08.2014 року, про що свідчить лист Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 26.03.2015 р. № 07-13-680.

Таким чином, строк добровільної сплати накладеного штрафу, встановленого у резолютивній частині рішення, закінчився 09.10.2014 р.

Як зазначив позивач, станом на 24.04.2015 року жодних документів на підтвердження сплати штрафу Товариством з обмеженою відповідальністю "Променергосервіс" до Відділення не надходило, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду, нарахувавши відповідачеві пеню за прострочення сплати штрафу в розмірі 68 000,00 грн.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про захист економічно конкуренції" (далі - Закон), заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Променергосервіс" зверталось до господарського суду Харківської області з позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії відділення від 22.07.2014 р. №166-р/к по справі № 3/01-133-14.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.10.2014 р. у справі №922/3473/14 визнано недійсним рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2014 р. №166-р/к по справі № 3/01-133-14.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 р. рішення суду першої інстанції у справі №922/3473/14 скасовано, прийнято нове рішення про відмову в задоволені позову. Тобто залишено в силі Рішення №166-р/к.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2015 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 р. зі справи №922/3473/14 залишено без змін.

Таким чином, під час розгляду справи № 922/3473/14 рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 166-р/к, прийняте 22.07.2014 р. не було визнано недійсним.

Відповідно до частини другої статті 111-11 Господарського процесуального кодексу України постанова касаційної інстанції господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Антимонопольного комітету України від 22.07.2014 р. №166-р/к по справі № 3/01-133-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, визнається правомірним та підлягає обов'язковому виконанню відповідачем.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Станом на день подання позовної заяви жодних документів на підтвердження сплати штрафу на адресу позивача не надходило.

Відповідно до статті 56 Закону рішення органів позивача є обов'язковими до виконання; особа, на яку накладено штраф за рішенням органу позивача сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладенні штрафу.

Враховуючи отримання відповідачем Рішення 09.08.2014 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Променергосервіс" визнається судом таким, що з 09.10.2014 р. прострочив виконання зобов'язання з оплати виставленого позивачем штрафу, за рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2014 р. №166-р/к по справі № 3/01-133-14.

Відповідно до частини сьомої статті 56 Закону у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Згідно із частиною п'ятої статті 56 Закону за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Нарахування пені зупиняється, зокрема, на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

У пункті 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" роз'яснено, що тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

Враховуючи вищевикладене, згідно з частиною п'ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за невиконання рішення 22.07.2014 р. №166-р/к по справі № 3/01-133-14 за період з 18.10.2014 р. по 06.11.2014 р. включно, з 17.12.2014р. по 28.01.2015 р. включно та з 18.02.2015 р. по 24.04.2015 р. включно (тобто 129 календарних дні) загальний розмір пені складає 131 580,00 грн.

Згідно з частиною п'ятою статті 56 Закону розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Отже, розмір пені не повинен перевищувати 68000,00 грн.

Відповідно до вимог статті 29 Бюджетного кодексу України та статті 56 Закону суми стягнутих штрафів та пені перераховуються до загального фонду Державного бюджету України за місцем знаходження платника податків за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", символ звітності 106.

Приписами статті 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлені повноваження державного уповноваженого Комітету, до яких, зокрема, належать: звернення до суду з позовами, заявами і скаргами у зв'язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені та стосовно зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Враховуючи вищевикладене, ретельно дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд визнає позовні вимоги про стягнення з відповідача 68 000,00 грн. штрафу та 68 000,00 грн. пені обґрунтованими, такими що підтверджуються наданими суду доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої cудовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету. Оскільки позивач відповідно до п.12 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільнений, судовий збір у розмірі 2 720,00 грн. підлягає відшкодуванню на користь державного бюджету за рахунок відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 56-60 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", статтями 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСЕРВІС" (61140, м. Харків, вул. Чугуївська, буд. 58, ) штраф у сумі 68 000 (шiстдесят вiсiм тисяч) грн. 00 коп. та пеню в сумі 68 000 (шiстдесят вiсiм тисяч) грн. 00 коп. із зарахуванням зазначеної суми до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГОСЕРВІС" (61140, м. Харків, вул. Чугуївська, буд. 58, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, 61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 18, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 2 720 (дві тисячі сімсот двадцять) грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.06.2015 р.

Суддя Т.О. Пономаренко

справа № 922/2612/15