РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015Справа №910/12073/15

За позовомКомунального підприємства «Міські дороги»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія»
простягнення 137741,54 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Косарева А.В. - представник
від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Міські дороги» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» 137741,54 грн. по договору про закупівлю товарів за державні кошти №ОД-777/Т від 10.06.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення умов вищевказаного договору, не виконав свої зобов'язання щодо поставки товару, внаслідок чого у нього виник обов'язок з повернення позивачу 127454,40 грн. (вартість непоставленого товару). Крім того, позивачем було нараховано 10287,14 грн. пені за невиконання відповідачем свого обов'язку з поставки товару за укладеним між сторонами договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/12073/15 та призначено розгляд справи на 11.06.2015.

В судове засідання 11.06.2015 представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 52, літ.Б, оф. 204 на яку було відправлено ухвалу суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20623839 та вказано в позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2014 між Комунальним підприємством «Міські дороги» (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» (далі - постачальник, відповідач) було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти №ОД-777/Т, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався у 2014 році поставити замовнику продукти нафтоперероблення рідкі по талонах (ПММ), зазначені в п.1.2. цього договору, а замовник - прийняти та оплатити такі ПММ (п.1.1.), найменування товару ПММ: бензин А-92 по талонах, дизельне пальне по талонах (п.1.2.), ціна цього договору становить 6340443,60 грн. (п.3.1.), розрахунки проводяться шляхом перерахування замовником грошових коштів на рахунок постачальника за отримані ПММ протягом 5 банківських днів з дня підписання сторонами видаткової накладної на ПММ та отримання рахунку (п.4.1.), строк поставки ПММ до 31.12.2014 (п.5.1.), постачальник зобов'язується поставити ПММ замовнику на місце поставки протягом одного календарного дня з моменту отримання заявки, а замовник оплатити та прийняти ПММ, але не пізніше закінчення терміну дії талону (п.5.2.), постачальник зобов'язаний здійснювати погашення талонів, по яких було здійснено відпуск ПММ шляхом проставляння відмітки у вигляді штампу АЗС або здійснювати погашення талонів шляхом порушення їх цілісності (п.6.3.3.), у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі ПММ за бюджетні кошти постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості ненаданого ПММ за кожен день прострочення, включаючи день фактичного виконання зобов'язань. Сплата штрафу не звільняє сторону від виконання прийнятих на себе зобов'язань по договору (п.7.2.), цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014, а в частині зобов'язань - до їх повного виконання (п.10.1.), відповідно до ч.6. ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» дія цього договору може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному у попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (п.10.3.).

Відповідно до специфікації до договору постачальник зобов'язався передати у власність ПММ, а саме: бензин А-92 у кількості 175515 л по ціні 13,68 за 1 літр, дизельне пальне у кількості 293110 л по ціні 13,44 за літр.

Відповідно до додаткової угоди №7 від 30.12.2014 до договору про закупівлю товарів за державні кошти №ОД-777/Т від 10.06.2014 сторонами було погоджено строк дії договору до 31.03.2015.

Згідно рахунку на оплату № 48 від 27.01.2015, видаткової накладної №26 від 27.01.2015 позивач оплатив за отримані талони 240134,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 88 від 12.02.2015 (оплачено 17.02.2015).

Відповідачем було здійснено поставку пального на АЗС частково, а тому позивач 12.03.2015 звернувся до відповідача з листом - вимогою за вих. №119 від 06.03.2015 стосовно здійснення дій щодо отримання недопоставленої частки ПММ на АЗС у кількості: бензин А-92 у кількості 2420 л та дизельне пальне у кількості 7020 л.

Оскільки відповідач не відповів на вимогу позивача та не здійснив поставку бензину А-92 та дизельного пального, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 127454,40 грн. вартості непоставленого товару та 10287,14 грн. пені за невиконання відповідачем свого обов'язку з поставки товару за укладеним між сторонами договором.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У відповідності до норм частини 1 та частини 2 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Згідно з частиною 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідач у встановлений укладеним між сторонами договором строк (до 31.03.2015) не поставив товар позивачу в повному обсязі, а саме: бензин А-92 у кількості 2420 л на суму 33105,60 грн. та дизельне пальне у кількості 7020 л. на суму 94348,80 грн., у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем по поверненню суми попередньої оплати за непоставлений товар на вимогу позивача у розмірі 127454,40 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 127454,40 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано відповідачу 10287,14 грн. пені за невиконання відповідачем свого обов'язку з поставки товару за укладеним між сторонами договором.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по поставці товару не виконав, а тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7.2. договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі ПММ за бюджетні кошти постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості ненаданого ПММ за кожен день прострочення, включаючи день фактичного виконання зобов'язань. Сплата штрафу не звільняє сторону від виконання прийнятих на себе зобов'язань по договору (п.7.2.),

Позивачем було нараховано відповідачу пеню за порушення строків поставки товару за період з 28.01.2015 по 31.03.2015 на суму 10287,14 грн., як то передбачено умовами укладеного сторонами договору, а тому вимоги про стягнення вказаних коштів з відповідача на користь позивача є правомірними і підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 52, літ.Б, оф. 204, ідентифікаційний код: 39042048) на користь Комунального підприємства «Міські дороги» (65010, м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-Б, ідентифікаційний код 32642110) 127454 (сто двадцять сім тисяч чотириста п'ятдесят чотири) грн. 40 коп. вартості не поставленого товару, 10287 (десять тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 14 коп. пені та 2754 (дві тисячі сімсот п'ятдесят чотири) грн. 83 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 15.06.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова