ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р. Справа № 922/5717/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя

Здоровко Л.М., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача - Алехіна О.А. за довіреністю від 21.01.2015р.,

відповідача - Семенов В.О. за довіреністю від 26.01.2015р.,

третьої особи - не з'явився,

розглянувши у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харбудмонтаж", м. Харків, (вх. 1418 Х/2), на рішення господарського суду Харківської області від 09.02.2015р. у справі № 922/5717/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харбудмонтаж", м. Харків,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "Мега Сіті" м. Харків,

за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімаріс" м. Харків,

про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів в сумі 13443,24грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харбудмонтаж", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "Мега Сіті", за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімаріс", про зобов'язання відповідача замінити за свій рахунок неякісну продукцію на нову, стягнення штрафу за поставку продукції неналежної якості в сумі 11793,24грн. та збитків, заподіяних неналежним виконанням зобов'язань за договором в сумі 1650,00грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.02.2015р. (суддя Калантай М.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем на момент звернення з позовом не доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харбудмонтаж" з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 09.02.2015р. у справі №922/5717/14 та прийняти нове рішення по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що господарський суд першої інстанції не надав правову оцінку правовідносинам позивача та відповідача у зв'язку з договором поставки, не вказав доводи позивача про порушення його прав як покупця, а саме право на отримання якісного товару за договором поставки, а також право замінити за рахунок постачальника неякісний товар в період дії гарантійного строку.

До Харківського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 4514 від 19.03.2015р.), в якому просить залишити рішення господарського суду Харківської області від 09.02.2015р. по справі №922/5717/14 без змін, апеляційну скаргу ТОВ "Харбудмонтаж" - без задоволення.

Від апелянта надійшли письмові пояснення (вх. 5111 від 01.04.2015р.), в яких він просить долучити до матеріалів справи, розглянути та задовольнити клопотання позивача від 27.01.2015р. про витребування доказів, розглянути та задовольнити клопотання позивача про призначення судової експертизи, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 09.02.2015р. у справі №922/5717/14 та прийняти нове рішення по справі, яким задовольнити вимоги позовної заяви в повному обсязі.

До Харківського апеляційного господарського суду надійшло від позивача клопотання про призначення судової експертизи (вх. 5112 від 01.04.2015р.).

Від позивача надійшли письмові пояснення (вх. 6507 від 21.04.2015р.), в яких він просить долучити до матеріалів справи ці письмові пояснення, відкласти розгляд справи для подання витребуваних доказів, а саме аудиторського звіту бухгалтерського обліку ТОВ «Харбудмонтаж» щодо придбання та списання профнастилу HC 44 Zn 0,45 та просить розглянути на судовому засіданні питання щодо призначення економііічної судової експертизи документів первинного та бухгалтерського обліку ТОВ «Харбудмонтаж».

Від відповідача надійшли пояснення по справі (вх. 6509 від 21.04.2015р.), в яких зазначено про те, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні 22.04.2015р. оголошено перерву до 29.04.2015р.

Від відповідача надійшли пояснення по справі (вх. 6928 від 28.04.2015р.), в яких зазначено про те, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.

У судовому засіданні 29.04.2015р. при розгляду даної справи оголошено перерву до 21.05.2015р.

Від відповідача надійшли пояснення (вх. 7939 від 20.05.2015р.), в яких він зазначає, що не вбачає достатніх підстав для призначення економічної експертизи.

21.05.2015р. апелянт надав пояснення по справі (вх. 8015), в яких просить долучити до матеріалів справи, а також врахувати викладені доводи позивача при винесенні рішення у справі.

Апелянт надав до суду доповнення до клопотання про призначення судової експертизи по справі (вх. 8016 від 21.05.2015р.), в яких просить призначити у справі комплексну судову експертизу, а саме економічну експертизу та товарознавчу експертизу.

11.06.2015р. відповідач надав пояснення по справі (вх. 9229 від 11.06.2015р.), в яких вважає, що відсутні жодні підстави як для призначення економічної та товарознавчої експертиз, так і для задоволення апеляційної скарги.

Розпорядження секретаря другої судової палати від 15.06.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Пуль О.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Здоровко Л.М., судді Шутенко І.А.

Від позивача (апелянта) надійшла заява (вх. 9319 від 15.06.2015р.), в якій він відмовляється від проведення експертизи та просить суд відмовити у задоволенні раніше поданого клопотання про проведення експертизи у зв'язку із відсутністю коштів на оплату її проведення.

У судовому засіданні 15.06.2015р. представник апелянта підтримав свою позицію викладену в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду - скасувати, а також підтримала свою заяву про відмову від клопотання про проведення експертизи.

Розглянувши заяву (вх. №913 від 15.06.2015р.) про відмову від клопотання про проведення експертизи, колегія суддів вважає за можливе її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

23.07.2012р. між ТОВ "Будівельно-інвестиційна група "Мега Сіті" та ТОВ "Харбудмонтаж" укладений договір поставки №230712-2.

30.07.2012р. між ТОВ "Будівельно-інвестиційна група "Мега Сіті" та ТОВ "Харбудмонтаж" укладений договір поставки №300712-4.

Відповідно до п. 1.1 вказаних договорів ТОВ «Будівельно-інвестиційна група «Мега Сіті» (постачальник) зобов'язався поставити, а ТОВ «Харбудмонтаж» (покупець) прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті, кількості, одиницях виміру та за ціною, зазначених у погоджених сторонами специфікаціях, доданих до договорів, та які є їх невід'ємними частинами.

На виконання умов договорів поставки постачальник поставив, а покупець прийняв та оплатив профнастил НС 44Zn 0,45, в кількості 1490,4 кв.м на загальну суму 76755,60грн., що підтверджується специфікацією №020812-2 від 02.08.2012р. та №130812-5 від 13.08.2012р. (а.с. 18-19).

ТОВ "Харбудмонтаж" (підрядник) та ТОВ "Дімаріс" (замовник) 02.08.2012р. (а.с. 121-122) та 10.09.2012р. (а.с. 106-107) уклали договори підряду № ХБМ-0208-12 та №ХБМ-1009-12 відповідно.

У відповідності до п.1.1. договорів підрядник зобов'язався своїми силами та засобами виконати роботи з ремонту покрівлі нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, 33.

Продукція, що була придбана позивачем за договорами поставки у відповідача використана першим при виконанні робіт за договорами підряду, що підтверджується актами здачі-приймання робіт від 27.09.2012р. (а.с. 136-142) та від 31.10.2012р. (а.с. 35-39).

28.08.2014р. ТОВ «Харбудмонтаж» звернулось до ТОВ «Будівельно-інвестиційна група «Мега Сіті» з претензією №1, в якій зазначено, що у серпні 2014 року ТОВ "Дімаріс" (замовник за договорами підряду) звернувся до підрядника (ТОВ «Харківбудмонтаж») з претензією щодо виконаних робіт, зокрема якості використаних матеріалів, вказавши на те, що матеріали піддалися корозії. Загальна площа з дефектами становить 1156,2кв.м.

У вищезазначеній претензій №1 від 28.08.2014р. ТОВ «Харбудмонтаж» просить або повернути за товар грошову суму в розмірі 59711,40грн. або замінити неякісний товар на аналогічний в кількості 1156,2кв.м.

Однак, відповіді від відповідача на дану претензію не надходило.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до місцевого господарського суду з позовом про виконання відповідачем зобов'язань за договорами поставки щодо забезпечення якості товару протягом гарантійного строку його експлуатації, оскільки придбаний товар не відповідає вимогам державних стандартів, технічним умовам тощо.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.02.2015р. у задоволенні позову відмовлено.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а висновки місцевого господарського суду є обґрунтованими та законними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У відповідності до п. 3.5. договору поставки разом з поставкою товару постачальник (відповідач) зобов'язаний передати покупцеві (позивачу) оригінали наступних документів: рахунок на оплату конкретної партії товару, виписаного згідно з відповідною Специфікацією; Специфікації, сертифікату якості; податкової накладної, товаросупроводжувальних документів.

Пунктом 4.4 встановлено, що у випадку виявлення недоліків якості, кількості, асортименту поставленого товару, якщо ці недоліки були явними при прийманні товару, покупець зобов'язаний у момент приймання товару зробити відповідні застереження в накладених на одержання товару і скласти разом із представником постачальником акт про недопоставку або недоліки поставленого товару.

Пунктом 4.5 договору передбачено, що у випадку виявлення схованих недоліків товару покупець сповіщає постачальника протягом трьох робочих днів із дня безпосереднього надходження товару до покупця шляхом направлення постачальнику письмової рекламації з обов'язковим викликом представника постачальника для складання відповідного акту.

Відповідно до п. 4.6. договору рекламації по якості або кількості товару можуть бути заявлені не пізніше 5-х робочих днів з дати одержання товару, підтверджені актом, підписаним представником обох сторін.

Згідно з п. 4.7 договору у випадку, якщо рекламація буде визнана сторонами обґрунтованою, постачальник заповнить нестачу і/або замінить дефектний товар за свій рахунок протягом 20 робочих днів з моменту підписання дефектного акту щодо якості товару або поверне вартість недопоставленого або неякісного товару.

Таким чином, договором встановлений чіткий порядок у разі порушення договору в частині неякісного товару.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог договору сторонами підписані специфікації від 02.08.2012р. №020812-2, від 13.08.2012р. №130812-5, видаткові накладні від 03.08.2012р. №020812-2, від 16.08.2012р. №130812-5, товарно-транспортні накладні від 03.08.2012р., від 16.08.2012р., сертифікат якості та кількості.

Вищезазначені документи були підписані сторонами: постачальником та покупцем, без застережень, та без складання актів про недоліки поставленого товару.

Таким чином, на момент приймання товару у покупця не виникло ніяких заперечень щодо поставленого товару.

Крім того, у матеріалах справи відсутні письмові рекламації покупця щодо схованих недоліків товару, та які б були направлені постачальнику не пізніше ніж на 5 робочий день від дня отримання товару, як того вимагає договір.

Таким чином, договором передбачені строки, протягом якого покупець може звернутися до постачальника у разі неналежного виконання постачальником умов договору щодо якості товару. Однак, в передбачені договором строку покупець не звернувся до постачальника, отже, поставлений товар був належної якості.

Тому, колегія суддів прийшла до висновку, що порушення з боку постачальника щодо якості поставленого товару відсутнє, отже, позовні вимоги щодо стягнення штрафу та заміни продукції не підлягають задоволенню.

У пункті четвертому частини 1 ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, і зокрема, у вигляді відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, якби управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

В силу приписів частин 1 та 2 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як вбачається з приписів ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача у вигляді порушення зобов'язання щодо поставки неякісної продукції.

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається доведеності завдання позивачу шкоди в заявленому розмірі внаслідок поставки відповідачем неякісної продукції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач, ТОВ «Харбудмонтаж», не довів належними та допустимим доказами отримання ним в період з 01.01.2012р. по 16.08.2012р. профнастілу НС44 Zn 0,45 тільки від ТОВ «Будівельно-інвестиційна група «Мега-сіті», та те, яка саме кількість залишків профнастілу НС44 Zn 0,45 обліковувалась згідно з даними обліку у ТОВ «Харбудмонтаж» станом на 02.08.2012р. Крім того не доведено, що ТОВ «Харбудмонтаж» у виконання договорів підряду № ХБМ-0208-12 від 02.08.2012р. та ХБМ-1009-12 від 10.09.2012р., укладених між ТОВ «Харбудмонтаж» та ТОВ «ДІМАРІС» на здійснення робіт по ремонту покрівлі об'єктів, розташованих за адресою: м.Харків, вул. Єнгельса, 33, використовувал тільки профнастіл НС44 Zn 0,45 в кількості 1490,4 кв. м, отриманий від ТОВ «Будівельно-інвестиційна група «Мега-сіті».

Колегія суддів апеляційної інстанції заначає, що обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, можуть бути доведені або спростовані тільки шляхом проведення відповідних експертиз. Але, позивач при здійсненні апеляційного провадження щодо перегляду рішення суду першої інстанції від 09.02.2015р. відмовився від раніше заявленого клопотання про їх призначення.

З огляду на викладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Місцевий господарський суд при винесенні рішення правомірно дійшов висновку, що у даній справі позивач не доказав порушення його прав. Однак, колегія суддів не погоджується із висновками, викладеними в мотивувальній частині рішення місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

У відповідності до абз. 6 п. 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення.

У зв'язку з чим, рішення господарського суду Харківської області від 09.02.2015р. у справі № 922/5717/14 слід залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харбудмонтаж" - без задоволення, оскільки доводи, викладені в скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді справи та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харбудмонтаж", м. Харків, залишити без задоволення

Рішення господарського суду Харківської області від 09.02.2015р. у справі № 922/5717/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 18.06.2015р.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя І.А. Шутенко