РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015Справа №910/8312/15-г

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Дитячого позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Пуща-Водиця" Профспілки працівників освіти і науки України

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про визнання недійсним рішення, оформленого протоколом № 1568 від 26.03.2015 р.

за участю представників:

від позивача:Курилкін С.І.- представник за довіреністю б/н від 17.04.2015 р. Балійчук Л.І.- представник за довіреністю б/н від 01.04.2015 р.
від відповідача:Кравець Т.П.- представник за довіреністю № 91/2014/11/05-7 від 05.11.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернувся Дитячий позаміський заклад оздоровлення та відпочинку "Пуща-Водиця" Профспілки працівників освіти і науки України (далі - ДПЗОВ "Пуща-Водиця") з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі - ПАТ "Київенерго") про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, що оформлене протоколом № 1568 від 26.03.2015 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказаним рішенням відповідач безпідставно притягнув позивача до господарської відповідальності у вигляді нарахування фінансових санкцій за порушення Правил користування електричною енергією у вигляді пошкодження пломб та встановлення перемички, оскільки втручання в параметри розрахункових засобів обліку з метою зміни показників з боку ДПЗОВ "Пуща-Водиця" не було. Також позивач посилається на неналежне оформлення відповідачем актів про порушення від 16.12.2013 р. та про проведення експертизи лічильників електроенергії від 25.12.2013 р. № 1569, також відповідачем не враховано, що до мережі позивача підключені сторонні особи, крім того, відповідачем невірно застосована Методика розрахунку фінансових санкцій та відповідачем пропущено строк для застосування фінансових санкцій.

У позові просив визнати недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, що оформлене протоколом № 1568 від 26.03.2015 р.

У судовому засіданні представники позивача свої вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Також подали клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення досудового розслідування СВ Оболонським РУ ГУМВС України в м. Києві по факту можливого самовільного підключення до електромережі ДПЗОВ "Пуща-Водиця" третіх осіб, у якому судом було відмовлено, оскільки суд не зв'язаний висновками досудового розслідування та не позбавлений можливості встановити обставини у даній справі в межах заявленого предмету позову.

Крім того, подали заяву про забезпечення позову, у якій просили суд заборонити ПАТ "Київенерго" вчиняти дії щодо припинення постачання електричної енергії ДПЗОВ "Пуща-Водиця".

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що порушення позивачем Правил користування електричною енергією мало місце та було оформлене належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.02.1996 р. між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (постачальник) та Дитячим позаміським закладом оздоровлення та відпочинку "Пуща-Водиця" (споживач) був укладений договір на постачання електричної енергії № 3408398, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до нього, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатків до нього.

Відповідно до п. 2.1 договору енергопостачальна організація зобов'язується постачати електроенергію споживачу: в межах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням розділу 6 цього договору; згідно з категорією струймоприймачів споживача відповідно до Правил улаштування електроустановок та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання; з дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами.

У матеріалах справи міститься акт збереження пломб розрахункового обліку електроенергії від 21.05.2009 р., відповідно до якого СВП "Енергозбут Київенерго" (правонаступником якого є ПАТ „Київенерго") передав, я споживач - ДПЗОВ "Пуща-Водиця" прийняв на відповідальне зберігання пломби розрахункового обліку електроенергії: пломба встановлена на кожусі електролічильника № 6222095; пломба встановлена на клемній кришці лічильника № 6222098; пломба встановлена на клемній колодці № 6222013.

Крім того, у справі міститься інвентаризаційний опис ПАТ „Київенерго" № від 23.04.2013 р. щодо огляду ввідного пристрою та засобів обліку електроенергії юридичного споживача, яким встановлено наявність лічильника електроенергії № 0157641 типу NIK 2301 та пломб № 6222095, № 6222098, № 6222013.

Також у судовому засіданні встановлено, що 16.12.2013 р. представниками ПАТ „Київенерго" була проведена перевірка дотримання вимог Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ) об'єктів позивача, а саме - Дитячого оздоровчого табору "Пуща-Водиця", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Юнкерова, 76.

При перевірці було виявлено порушення п.п. 3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ, а саме - встановлення перемички, яка шунтує струмові ланцюги обліку фази А, В, С на трансформаторах струму; п.п. 3.34, 3.31, 6.40, 10.2 ПКЕЕ - пошкодження пломби Держспоживстандарту (пломби про перевірку засобів обліку, пломби заводу - виробника), які встановлені на кожусі електролічильника верхньому та нижньому правому гвинті; п.п. 3.31, 3.3, 6.40,10.2 ПКЕЕ - пошкодження пломби електропередавальної організації (пломби мають сліди механічного впливу), які встановлено на клемній кришці лічильника, кожусі лічильника, клемній колодці, про що складено акт порушення Правил користування електричною енергією № 232227 від 16.12.2013 р.

Як вбачається із указаного акту директор ДПЗОВ "Пуща-Водиця" Щавінський Б.В. був присутній при проведенні перевірки та підписав акт без зауважень.

Одночасно зі складанням акту про порушення № 23227 від 16.12.2013 р. був складений акт - повідомлення № 23227 про направлення на експертизу лічильника електроенергії № 0157641 типу NIK 2301, який директор ДПЗОВ "Пуща-Водиця" Щавінський Б.В. також підписав без зауважень та один екземпляр даного акту був йому вручений.

Згідно з цим актом-повідомленням дата проведення експертизи лічильника була призначена на 25.12.2013 р., місце проведення експертизи - м. Київ, Залізничне шосе, 13, а споживач (довірена особа) запрошений на проведення експертизи лічильника та у разі його присутності при проведенні експертизи попереджений про необхідність мати при собі акт-повідомлення та документ, що посвідчує особу (п. 4).

Матеріалами справи підтверджено, що 25.12.2013 р. за участю представників ПАТ „Київенерго", ДП "Укрметртестандарт" та ДПЗОВ "Пуща-Водиця" була проведена експертиза лічильника електроенергії № 0157641 типу NIK 2301, за результатами якої встановлена наявність втручання в роботу лічильника та виявлено факт отримання несанкціонованого доступу до конструкції лічильника, внаслідок пошкодження пломб Держповірки та виробника.

Оскільки з указаним висновком експертизи позивач не погодився, ПАТ „Київенерго" направило прилад обліку та пломби на трасологічне експертне дослідження до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за результатами якого встановлено, що навішені на даний лічильник свинцеві пломби з позначками Держповірки та виробника піддавалися зняттю та повторному навішуванню; на полімерних пломбах № 6222095 та № 6222098 виявлено сліди, які свідчать про вилучення їх ставки із корпусу пломби; виявлено пошкодження правого гвинта лічильника, внаслідок зовнішнього механічного впливу (експертне дослідження № 8067/14-33 від 10.02.2015 р.).

23.01.2014 р. відбулось засідання комісії ПАТ „Київенерго" з розгляду акту про порушення № 23227 від 16.12.2013 р, на якому було вирішено розгляд справи перенести на наступне засідання комісії за усною заявою споживача - ДПЗОВ "Пуща-Водиця".

26.03.2015 р. відбулось засідання комісії структурного відокремленого підрозділу "Київські електричні мережі" ПАТ "Київенерго", на якому акт порушень № 23227 від 16.12.2013 р. був розглянутий, та за його наслідками було прийняте рішення (яке відповідач оформив протоколом № 1568 від 26.03.2015 р.).

Відповідно до вказаного рішення відповідач нарахував ДПЗОВ "Пуща-Водиця" вартість недоврахованої електричної енергії на підставі Методики визначення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, на суму 784 358,38 грн. за період з 17.06.2013 р. по 16.12.2013 р. та витрати з проведення експертизи (висновок № 8067/14-33 від 10.02.2015 р.) на суму 1 476,00 грн. Відповідний рахунок на оплату був направлений позивачу.

З указаним рішенням позивач не погодився та оскаржив його до суду, оскільки вважає, що в діях ДПЗОВ "Пуща-Водиця" були відсутні порушення ПКЕЕ, що є підставою для визнання такого рішення недійсним.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін, суд виходив з наступного.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачена відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, зокрема, за самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з п. 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ (далі - акт).

Як вже було встановлено, актом порушень був зафіксований факт порушення позивачем п.п. 3.3, 3.31, 3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ, чого не заперечував в ході перевірки сам споживач, оскільки вказаний акт № 23227 від 16.12.2013 р. був складений за участю представників обох сторін та підписаний ними без зауважень.

Отже, суд приймає цей акт в якості належного доказу вчинення позивачем правопорушення у сфері електроенергетики. Зазначене також підтверджується наявним у справі актом-повідомленням № 23227 про направлення на експертизу лічильника електроенергії та висновком проведеної відповідачем експертизи, оформленого актом № 1569 від 25.12.2013 р., за яким було встановлено наявність втручання в роботу лічильника та внаслідок пошкодження пломб Держповірки та виробника, а також отримання несанкціонованого доступу до конструкції лічильника.

Твердження позивача про те, що експертизу лічильника електроенергії № 0157641 типу NIK 2301 проведено за відсутності представника позивача суд відхиляє, оскільки з акту експертизи вбачається підпис представника споживача Ятеля А.М., який суд розцінює, як підпис особи, що була направлена ДПЗОВ "Пуща-Водиця" в якості повноважної особи. При цьому посилання позивача на розпорядження № 138 від 30.10.2013 р., яким Ятеля А.М виключено з числа підписантів ДПЗОВ "Пуща-Водиця", у зв'язку зі звільненням його з посади директора, не мають значення для суду, оскільки споживач був завчасно попереджений під розписку про дату та місце проведення експертизи, а тому не був позбавлений права та можливості направити для участі у дослідженні будь-яку особу, що представляє його заклад, що, у свою чергу, не виключає можливості участі того ж Ятеля А.М., але не при посаді директора.

Крім того, суд відхиляє доводи позивача про те, що службові особи ДПЗОВ "Пуща-Водиця" не мають фактичного доступу до лічильників та приміщень, де ці лічильники знаходяться, оскільки відповідно до умов договору (додатку 13 договору на постачання електричної енергії № 3408398 від 07.02.1996 р.) та це підтверджується матеріалами справи, показання розрахункових засобів обліку фіксуються споживачем самостійно 15 числа кожного місяця та оформлюються актом про використану електричну енергію, який подається споживачем до ПАТ "Київенерго".

При цьому судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач щомісячно оплачував використану електричну енергію на підставі знятих ним показників з приладів обліку, що підтверджує доступ службових осіб позивача до лічильників. А відповідно до умов договору - відповідальність за збереження пломб несе споживач.

Окрім усього, суд приймає до уваги експертний висновок КНІСЕ № 8067/14-33 від 10.02.2015 р., за результатами якого встановлено, що навішені на даний лічильник свинцеві пломби з позначками Держповірки та виробника піддавалися зняттю та повторному навішуванню; на полімерних пломбах № 6222095 та № 6222098 виявлено сліди, які свідчать про вилучення їх ставки із корпусу пломби; виявлено пошкодження правого гвинта лічильника, внаслідок зовнішнього механічного впливу.

Також у судовому засіданні встановлено, що у порядку, передбаченому Правилами користування електричною енергією, відповідач розглянув акт порушень, у присутності представника споживача за довіреністю Курилкіна С.І. та результати розгляду оформив протоколом № 1568 від 26.03.2015 р.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та наявних доказів у справі суд приходить до висновку, що в діях позивача мали місце виявлені факти порушень ПКЕЕ, а тому відповідач правомірно застосував до нього на підставі п. 6.42 ПКЕЕ господарську санкцію у вигляді нарахування вартості недорахованого обсягу електричної енергії.

Позивач також вказував на неправильне застосування відповідачем Методики визначення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (далі - Методика) в частині нарахування суми вартості спожитої без обліку енергії.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі п.п. 2,5, 2.4 Методики позивачу була нарахована вартість недоврахованої електричної енергії на суму 784 358,38 грн. за період з 17.06.2013 р. по 16.12.2013 р. При цьому зазначені положення Методики були застосовані відповідачем з урахуванням того, що пошкодження пломб Держспоживстандарту (пломби про перевірку засобів обліку, пломби заводу - виробника) та встановлення перемички, яка шунтує струмові ланцюги обліку фази А, В, С на трансформаторах струму, тягнуть за собою недонарахування електричної енергії. Отже, внаслідок такого порушення показники лічильника позивача при здійсненні розрахунку не враховувались, а нарахування здійснювалось згідно договірної потужності.

Тому комісією з розгляду актів порушень ПКЕЕ було прийнято рішення провести нарахування за актом про порушення № 23227 від 16.12.2013 р. згідно з п. 2.5 та за формулою W доб = P · t доб · K в. Так, у додатку 4 А до договору "Перелік обєктів" зазначено, потужність - 300 кВт, тривалість роботи струймоприймачів протягом доби 24 год, 7 днів на тиждень, коєфіціент використання електрообладнання - 0,5 та період нарахування з 17.06.2013 р. по 16.12.2013 р. Вказаний порядок нарахування вартості недоврахованої електроенергії суд вважає правомірним.

Посилання позивача на те, що згідно з висновком КНІСЕ свинцеві пломби на лічильниках мали пошкодження, суд вважає такими, що не впливають на міру відповідальності споживача в даному випадку, оскільки згідно з п. 6.40 ПКЕЕ для застосування оскаржуваної оперативно-господарської санкції достатньо лише виявлення самого факту зриву пломб, незалежно від того, чи є в подальшому технічна можливість втручання до роботи засобів обліку, про що зазначено у висновку експерта.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що приймаючи рішення про застосування фінансової санкції до позивача ПАТ "Київенерго" діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені законом, а тому з цих підстав оскаржуване рішення скасуванню не підлягає.

Однак, суд вважає, що в даному випадку відповідач порушив строки притягнення особи до господарсько-правової відповідальності з огляду на таке.

Відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі регулюються Законом України "Про електроенергетику".

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки (ч. 1 ст. 217 ГК України).

Згідно з частиною 5 ст. 277 ГК України відповідальність за порушення Правил користування енергією встановлюється законом.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачена відповідальність за порушення законодавства в сфері електроенергетики, зокрема, за самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Статтею 235 ГК України передбачено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною першою статті 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, в числі яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

За приписами частини другої статті 236 ГК України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства України вбачається, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини другої статті 20 ГК України (зокрема відшкодування збитків).

Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 р. № 2-28/2397-2010.

При цьому суд не погоджується з доводами відповідача, що спожита без обліку енергії, визначається як збитки завдані енергопостачальнику на підставі Порядку визначення та відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого Постановою КМУ № 12 від 08.02.2006 р., оскільки, як вбачається з матеріалів справи, оперативно-господарську санкцію за вчинене правопорушення відповідач нарахував позивачу на підставі Методики визначення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ.

Згідно зі ст. 237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання.

Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

З урахуванням викладеного суд приймає до уваги частину 1 ст. 250 ГК України, відповідно до якої господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Як було встановлено судом, акт ПАТ "Київенерго" № 23227 про порушення позивачем п.п. 3.31, 3.3, 3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ був складений - 16.12.2013 р., а рішення про застосування господарської санкції до позивача у вигляді нарахування вартості недоврахованої електричної енергії на суму 784 358,38 грн. та за послуги з проведення експертизи на суму 1 476,00 грн. було прийнято вже аж 26.03.2015 р., тобто більше ніж через рік, як це передбачено законом.

З урахуванням викладеного порушення відповідачем строків для застосування господарських санкцій, передбачених ч. 1 ст. 250 ГК України, є підставою для задоволення позовних вимог ДПЗОВ "Пуща-Водиця" про визнання недійсним рішення ПАТ „Київенерго", оформленого протоколом № 23227 від 16.12.2013 р.

Також спірним рішенням позивачу було нараховано до сплати вартість проведеної експертизи у сумі 1 476, 00 грн., яку за результатами розгляду даної справи суд вважає за необхідне віднести на рахунок відповідача.

Щодо поданої позивачем заяви про забезпечення позову, то суд вважає її необґрунтованою, оскільки підстави заявлених заходів забезпечення не відповідають предмету позову, а тому у задоволенні такої заяви необхідно відмовити.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, які складаються із судового збору в сумі 1 218,00 грн. та вартості адвокатських послуг в сумі 24 000,00 грн., понесених позивачем, суд враховує, що їх надання підтверджується квитанцією про сплату судового збору, договором від 01.04.2015 р. про надання правової допомоги, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордером від 01.04.2015 р., витягом з Єдиного реєстру адвокатів України, платіжним дорученням № 385 від 14.04.2015 р. та банківською випискою з рахунку позивача.

Разом з тим, при визначенні вартості адвокатських послуг суд приймає до уваги той факт, що справа не відноситься до категорії складних, підготовка позову та складання пояснень до нього не зайняла у адвоката великого обсягу правових знань та часу. Крім того, адвокат не затратив багато зусиль та матеріальних втрат, пов'язаних з розглядом справи та на прибуття у судові засідання, яких було всього три, а тому суд зменшує розмір вимог в частині витрат на оплату послуг адвоката до 5 000,00 грн.

При цьому суд враховує положення статті 49 ГПК України, відповідно до якої судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 35, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Дитячого позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Пуща-Водиця" Профспілки працівників освіти і науки України до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, що оформлене протоколом № 23227 від 16.12.2013 р. , задовольнити.

Визнати недійсним рішення комісії Публічного акціонерного товариства "Київенерго" з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією № 23227 від 16.12.2015, що оформлене протоколом № 1568 від 26.03.2015 р.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" ( 01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) на користь Дитячого позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Пуща-Водиця" Профспілки працівників освіти і науки України (04075, м. Київ, вул. Миколи Юнкерова, 76, ідентифікаційний код 22864037) витрати по сплаті судового збору в сумі 1 218 (одну тисячу двісті вісмнадцять) грн. 00 коп. та судових витрат на оплату послуг адвоката у сумі 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні у присутності представників сторін 8 червня 2015 р.

Повний текст рішення підписано 15 червня 2015 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна