ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р.Справа № 915/273/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.

суддів: Шевченко В.В., Головея В.М.,

при секретарі судового засідання Максиміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Попов Р.М., довіреність № б/н, дата видачі : 19.02.15;

від відповідача - в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду апеляційної скарги;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Примор'я»

на рішення господарського суду Миколаївської області від 03 квітня 2015 року

по справі № 915/273/15

за позовом Приватного малого підприємства фірми «Борис»

до Публічного акціонерного товариства «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Примор'я»

про стягнення 22 467,03 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне мале підприємство фірма «Борис» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Примор'я» 22 467,03 грн., з яких 18 177,10 грн. заборгованості за договором №7 від 17.05.2014 року, 3% річних у розмірі 239,34 грн., пені у розмірі 2119,97 грн., а також інфляційних втрат у розмірі 1930,62 грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 03 квітня 2015 року по справі №915/273/15 (суддя Васильєва Л.І.) позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Примор'я" на користь Приватного малого підприємства фірми "Борис" 18177,10 грн. основної заборгованості, пеню в сумі 2119,97 грн., 1930,62 грн. інфляційних та 239,34 грн. - 3% річних. 1827,00 грн. судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому оскільки відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов'язаннями, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Примор'я» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Миколаївської області скасувати та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що ніколи не укладав такого договору та не вчиняв дій, які б свідчили про його реальне виконання, відповідно до даних бухгалтерського обліку, у скаржника відсутні будь-які первині облікові документи, щодо виконання договору про надання послуг з обробки білизни №7 від 17.05.2014 року.

Скаржник зазначає, що фактичне виконання договору мало бути оформлено документами первинного обліку, згідно договору, однак жодний з цих документів суду наданий не був.

Крім того, апелянт зауважує, що матеріали справи не містять доказів того, що договір та акти надання послуг містять печатку та підписані директором відповідача, оскільки для висновку про те, чи є відбиток печатки на договорі відбитком саме печатки відповідача, а також чи належить підпис на документах голові правління відповідача, потрібні спеціальні знання, якими суд не володіє.

На думку апелянта, суд помилився, зазначаючи, що оскільки відповідач перерахував на поточний рахунок ПП «Фотон 2008» суму в розмірі 17259,20 грн., то це начебто свідчить про оплату послуг по спірному договору.

Скаржник стверджує, що договір №7 від 17.05.2014 року ніколи не укладався відповідачем та є фіктивним, а тому перераховані гроші є такими, що отримані позивачем без передбачених законом підстав.

Також апелянт вважає, що суд незаконно виніс рішення без участі представника відповідача, та не прийняв зустрічний позов відповідача до розгляду у даній справі.

В судове засідання 09.06.2015 року не з'явився представник апелянта, хоча був належним чином повідомлений про час, дата та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 з останніми змінами від 17.10.12 року особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За таких обставин, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача по дату, час та місце судових засідань. Причини неявки повноважного представника відповідача суду не відомі.

Судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов'язковою, тому, враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги відповідача за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17 травня 2014 р. між Приватним підприємством "Фотон 2008" та Публічним акціонерним товариством "Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Примор'я" був укладений договір № 7 про надання послуг з обробки білизни.

Відповідно до умов п. 1.1 договору, ПП "Фотон 2008" зобов'язалося надавати послуги з обробки білизни в пральні, а ПАТ ДЗОВ "Примор'я" зобов'язалися прийняти та оплатити надані виконавцем послуги.

Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік послуг, строк їх виконання та вартість вказуються у квитанції/накладній, яка видана виконавцем замовнику на момент прийняття послуг.

Згідно п. 3.2 договору загальна сума договору складається з вартості послуг, наданих за умовами цього договору.

Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 розрахунок проводиться у безготівковій формі відповідно до виставлених рахунків. У разі, якщо виконавець протягом одного календарного дня з дати підписання акту виконаних робіт (актів наданих послуг) або іншого документу, який свідчить про надання послуг не надасть замовнику рахунок на оплату, то замовник сплачує вартість наданих послуг протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт (актів наданих послуг), незважаючи на те чи був отриманий рахунок на оплату. Замовник сплачує послуги виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт (актів наданих послуг).

На виконання умов договору відповідачу були надані послуги з обробки білизни і пральні на загальну суму 35 436,30 грн., а саме:

- відповідно до акту надання послуг №296 від 22.05.2014р. були надані послуги з обробки білизни у пральні у обсязі 1213 кг загальною вартістю 8127,10грн.

- відповідно до акту надання послуг №392 від 30.06.2014р. були надані послуги з обробки білизни у пральні у обсязі 184 кг загальною вартістю 1232,80 грн.

- відповідно до акту надання послуг №459 від 14.07.2014р. були надані послуги з обробки білизни у пральні у обсязі 335 кг загальною вартістю 2244,50 грн.

- відповідно до акту надання послуг №514 від 23.07.2014р. були надані послуги з обробки білизни у пральні у обсязі 363 кг загальною вартістю 2432,10 грн.

- відповідно до акту надання послуг №521 від 24.07.2014р. були надані послуги з обробки білизни у пральні у обсязі 48 кг загальною вартістю 321,60 грн.

- відповідно до акту надання послуг №560 від 31.07.2014р. були надані послуги з обробки білизни у пральні у обсязі 433 кг загальною вартістю 2901,10 грн.

- відповідно до акту надання послуг №620 від 06.08.2014р. були надані послуги з обробки білизни у пральні у обсязі 87 кг загальною вартістю 582,90 грн.

- відповідно до акту надання послуг №654 від 13.08.2014р. були надані послуги з обробки білизни у пральні у обсязі 532 кг загальною вартістю 3564,40 грн.

- відповідно до акту надання послуг №687 від 22.08.2014р. були надані послуги з обробки білизни у пральні у обсязі 838 кг загальною вартістю 5614,60 грн.

- відповідно до акту надання послуг №704 від 26.08.2014р. були надані послуги з обробки білизни у пральні у обсязі 217 кг загальною вартістю 1453,90 грн.

- відповідно до акту надання послуг №757 від 31.08.2014р. були надані послуги з обробки білизни у пральні у обсязі 679 кг загальною вартістю 4549,30 грн.

- відповідно до акту надання послуг №758 від 31.08.2014р. були надані послуги з обробки білизни у пральні у обсязі 360 кг загальною вартістю 2412,00 грн.

Одночасно з вказаними вище актами надання послуг відповідачу були надані відповідні рахунки на оплату наданих послуг.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Аналогічні положення містяться в ч. 1, ч. 7 ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач за отримані послуги розрахувався частково, перерахувавши на поточний рахунок ПП "Фотон 2008" 17259,20 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку від 05.08.2014 року (а.с.42).

Таким чином, після часткової оплати заборгованість відповідача за договором послуг склала 18117,10 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, підписаних та скріплених печатками сторін (а.с.43).

Також судом встановлено, що 01.10.2014р. між Приватним підприємством "Фотон 2008" та Приватним підприємством Фірмою "Борис" було укладено договір відступлення права вимоги № 01/10, за умовами п.1.1 якого первісний кредитор передає, а новий кредитор (ПП Фірма "Борис") приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові і стає кредитором за договором № 7 від 17.05.2014 року на суму 18177,10 грн., укладеним між первісним кредитором та ПАТ "Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Примор'я".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги, з яким відповідач погодився, про що свідчить напис директора відповідача на самому повідомленні «узгоджено не заперечую», засвідчений підписом та печаткою підприємства (а.с.46).

Пунктом 1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України передбачена можливість заміни кредитора у зобов'язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність спірної заборгованості у розмірі 18177,10 грн., оскільки вона підтверджена матеріалами справи, а саме актами наданих послуг, підписаних представниками сторін та скріплених печаткою підприємств, актом звірки взаємних розрахунків, договором відступлення права вимоги, проти якого не заперечував директор відповідача.

Вищенаведені обставини спростовують доводи апелянта про неукладеність договору №7 про надання послуг з обробки білизни, оскільки матеріалами справи підтверджено фактичне виконання договору.

Водночас необхідно враховувати таке.

Пунктом 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону; це правило не стосується випадків, коли для вчинення правочину необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, оскільки за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним.

Отже, враховуючи викладене, оскільки матеріали справи свідчать про фактичне виконання спірного договору, доводи скаржника про неукладеність договору відхиляються, адже договір може бути визначено неукладеним лише на стадії укладення договору.

Також судова колегія перевірила розрахунок інфляційних втрат, 3% річних та пені, за результатами перерахунку дійшла висновку про вірність розрахунків, здійснених позивачем та їх обґрунтованість, а тому в цій частині оскаржуване рішення також слід залишити без змін, як прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, судом до уваги не приймаються, оскільки по-перше, відкладення розгляду справи на підставі ст.77 ГПК України, є правом суду а не обов'язком.

Крім того, розгляд справи відкладався 17.03.2015 року, отже відповідач мав достатньо часу до 03.04.2015 року для підготовки до справи, однак у разі неподання відзиву на позовну заяву суд має право на підставі ст.75 ГПК України розглянути справу за наявними матеріалами.

Що стосується посилань скаржника на необгрунтоване повернення зустрічної позовної заяви, судова колегія не розглядає зазначені доводи, оскільки ухвала суду про відмову в прийнятті зустрічної позовної заяви від 30.03.2015 року не оскаржувалась відповідачем, а в даному апеляційному провадженні розглядається апеляційна скарга на рішення господарського суду Миколаївської області від 03 квітня 2015 року по справі № 915/273/15.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.99, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Примор'я» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 03 квітня 2015 року по справі № 915/273/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до ВГСУ.

Повний текст постанови підписаний 12.06.2015 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.М. Головей

Суддя В.В. Шевченко