донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.06.2015 справа №908/250/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засіданняКододова О.В. Агапова О.Л., Малашкевича С.А. Лебеденко В.В.
за участю представників сторін:
від позивача:Не з»явився
від відповідача:Не з»явився
Від ВДВСНе з»явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя
на ухвалу господарського судуЗапорізької області
від08.04.2015року
по справі№ 908/250/14 (суддя: Азізбекян Т.А.)
за позовомКомунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя
до відповідачаКомунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради, Запорізька область, м. Бердянськ
простягнення 6547014,42грн.

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради звернувся до господарського суду Запорізької області зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області щодо стягнення з комунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради виконавчого збору в сумі 129 012 , 18 грн. , вчинені на підставі постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області та визнання недійсною постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 05.01.2014 р. ВП № 45877113 про стягнення з комунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради виконавчого збору в сумі 129 012 ,18 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.04.2015року скаргу Комунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради задоволено. Визнано протиправними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області щодо стягнення з комунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради виконавчого збору в сумі 129012,18 грн. , вчинені на підставі постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області. Визнано недійсною постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 05.01.2014 р. ВП № 45877113 про стягнення з комунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради виконавчого збору в сумі 129012,18 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що проаналізувавши дії державної виконавчої служби, суд першої інстанції дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору у розмірі 129012,18грн. на підставі постанови ВП № 45877113 від 05.01.2015 р. є безпідставним , оскільки сплив строку , наданого для добровільного виконання рішення суду , сам по собі не є тією достатньою підставою , з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця , якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано , а державним виконавцем вчинено дії , спрямовані на примусове виконання. Нормами Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми. Фактично органом державної виконавчої служби у примусовому порядку не стягнуто з відповідача у примусовому порядку суми заборгованості за рішенням суду у розмірі 1217041,84грн. та суми судового збору у розмірі 73080,00грн., а відтак відсутні правові підстави нарахування станом на 05.01.2015 р. суми виконавчого збору у розмірі 129012,18 грн.

Крім того господарський суд Запорізької області в оспорюваній ухвалі зазначає, що матеріали справи свідчать , що не спростовується ВДВС , станом на 12.01.2015 р. боржник самостійно виконав свої зобов'язання по сплаті прострочених платежів в сумі 1217041,84грн.

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу від 08.04.2015року постановити нову ухвалу, якою відмовити повністю у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

Апелянт зазначає, що боржник у наданий строк наказ не виконав, станом на 05.01.2015року документів щодо виконання рішення боржником не надано.

Апелянт зазначає, що згідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений для самостійного виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, але в ухвалі суду першої інстанції невірно застосовано значення, що виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми, оскільки цей порядок передбачений статтею 43 Закону України «Про виконавче провадження» і застосовується у разі розподілу стягнутих коштів з боржника. Самостійний строк для виконання рішення був в період з 23.12.2014року по 30.12.2014року, але цим строком боржник не скористався і не виконав рішення суду.

Також апелянт посилається на те, що боржником не надано достатніх доказів сплати заборгованості саме за наказом №908/250/14 від 09.12.2014року виданого господарським судом Запорізької області, у зв'язку з чим при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, державний виконавець керувався даними, наданими стягувачем в заяві від 05.01.2015року, вих.№12/03. Постанова про стягнення виконавчого збору - у розмірі 129012,18грн., що становить 10% від прострочки оплати судового рішення за період: листопад-грудень 2014року у розмірі 1217041,84грн., судовий збір у розмірі 73080,00грн., разом 1290121,84грн. винесена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Сторони та представник ВДВС, будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду апеляційної скарги, не реалізували своє право на участь у судовому процесі та не забезпечили явку представників в судове засідання.

Згідно з положеннями ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.ст. 42, ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено:

Рішенням господарського суду Запорізької області 31.03.2014 р. у справі №908/250/14, позовні вимоги Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя до Комунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради, м. Бердянськ про стягнення суми заборгованості 6356348,73грн., суми пені 131211,74 грн. , суми 3 % річних 26 961,30 грн., інфляційні витрати у розмірі 2492,65 грн., задоволені частково. Стягнуто суму основного боргу за надані послуги у період з вересня по грудень 2013 р. та січень 2014 р. у розмірі 7252234 , 40 грн. , суму пені у розмірі 56 806, 02 грн., суму 3 % річних у розмірі 53 359 ,84 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 73 394, 15 грн. , суму судового збору у розмірі 73 394,00 грн.

Господарським судом Запорізької області при винесенні рішення у справі № 908/250/14 надана розстрочка виконання судового рішення на 12 місяців починаючи з квітня 2014 р. по березень 2015 р. , з щомісячним внесенням суми у розмірі 619649,53 грн.

09.12.2014 р. Господарським судом Запорізької області на виконання рішення господарського суду від 31.03.2014 р. у справі № 908/250/14 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 р. виданий наказ на примусове виконання судового рішення.

18.12.2014року позивач звернувся до ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження .

19.12.2014р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Косіновим І.В. прийнята постанова ВП № 45877113 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з боржника суми прострочки , яка складає 883 392 , 31 грн. та суми судового збору у розмірі 73 080 , 00 грн.

Відповідно до п.2 постанови ВП № 45877113 передбачено, що боржник зобов'язаний самостійно виконати рішення суду в семиденний термін з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження . При невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій .

19.12.2014 р. Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області прийнята постанова ВП № 45877113 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

05.01.2015 р. стягувач звернувся до ДВС з листом № 12/03 , в якому повідомляє , що станом на 05.01.2015 р. боржник зобов'язання по сплаті чергового платежу за грудень 2014 р. в сумі 619 649 , 53 грн. не виконав. Прострочка оплати судового рішення за період: листопад - грудень 2014 р. становить 1 217 041 , 84 грн.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області 05.01.2015року прийнята постанова ВП № 45877113 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 129 012 , 18 грн.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Згідно ст.45 ГПК України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, установлену цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, право позивача (стягувача) на стягнення, а обов'язок відповідача (боржни-ка) сплатити суму, встановлену рішенням суду, що набрало законної сили, - є обов'язковим на всій території України (ст.124 Коституції України, ст.115 ГПК України).

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач отримав постанову ВДВС 23.12.2014року, строк для добровільного виконання рішення суду обліковується з 23.12.2014року по 30.12.2014року.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема зазначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Колегія суддів також зазначає що ч. 1 ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", визначено наступний перелік заходів примусового виконання рішення: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Отже, стягнення виконавчого збору пов'язане з передбаченими Законом України "Про виконавче провадження" фактично здійсненими під час виконавчого провадження заходами примусового виконання рішення, а сплив строку, який наданий для добровільного виконання рішення суду, за переконанням колегії суддів, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов"язує стягнення виконавчого збору з боржника, оскільки виконавчий збір стягується з боржника , якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і державним виконавцем вжиті заходи, спрямовані на примусове виконання рішення/наказу суду, які в даному випадку не вчинялись.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд України, зокрема, в постанові від 28.01.2015року.

Таким чином, колегія Донецького апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що фактично органом державної виконавчої служби у примусовому порядку не стягнуто з відповідача у примусовому порядку суми заборгованості за рішенням суду у розмірі 1217041,84 грн. та суми судового збору у розмірі 73080,00 грн. , а відтак відсутні правові підстави нарахування станом на 05.01.2015 р. суми виконавчого збору у розмірі 129 012,18 грн.

Крім того, постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 129012,18грн. прийнята Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області 05.01.2015року.Строк на добровільне виконання рішення суду сплив 30.12.2014року. В матеріалах справи відсутні докази, що в період з 30.12.2014року по 05.01.2015року виконавчою службою були вчинені виконавчі дії направленні на виконання рішення суду. Посилання апелянта на те, що 19.12.2014року прийнята постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,що є одним з заходів примусового виконання, не приймаються судовою колегією оскільки, чинним законодавством передбачено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення, та саме після спливу зазначеного строку з боржника стягується виконавчий збір відповідною постановою, та як вже зазначалося у цей період виконавчих дій з боку державної виконавчої служби здійснено не було.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст.33, ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області задоволенню не підлягають, а ухвала господарського суду Запорізької області від 08.04.2015року у справі №908/250/14 ґрунтується на чинному законодавстві та підстав для його скасування не вбачається.

Результати апеляційного провадження у справі №908/250/14 оголошені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України усі судові витрати відносяться на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,102,103,105,106,121-2 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області на ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.04.2015року у справі №908/250/14 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.04.2015року у справі №908/250/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В. Кододова

Судді: О.Л. Агапов

С.А. Малашкевич

Надруковано примірників:

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

1- ВДВС;

1 - у справу;

1 - ГСЗО;

1 - ДАГС