КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа№ Б8/191-10

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від ініціюючого кредитора: Поліщука А.А. - дов. №05-1 від 05.01.2015 р.

від боржника: Кваші В.Ю. - дов. №05.04 від 31.03.2015 р.

від розпорядника майна

боржника

арбітражного керуючого

Кіцула С.Б.: Степанової М.В. - дов. №2 від 17.04.2015 р.

від Фонду державного

майна України: не з'явились

від прокуратури

Київської області: Біньковської А.В. - посв. №009568 від 15.10.2012р.

від кредиторів 1-5: не з'явились

від кредитора 6: Кашуби І.В. - дов. №8/01 від 05.01.2015 р.

від Білоцерківської

міської ради

Київської області: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті

Біла Церква Київської області

на ухвалу господарського суду Київської області

від 02.03.2015 р. (суддя Скутельник П.Ф.)

у справі №Б8/191-10

за заявою Приватного акціонерного товариства «Росава»

до боржника Відкритого акціонерного товариства «Росава»

про банкрутство

учасники провадження у справі про банкрутство:

розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий

Кіцул Сергій Богданович;

Фонд державного майна України;

Прокуратура Київської області;

Кредитор-1 - Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради

«Білоцерківтепломережа»;

Кредитор-2 - Білоцерківська об'єднана державна податкова

інспекція Київської області;

Кредитор-3 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекон»;

Кредитор-4 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Баракуда і К»;

Кредитор-5 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Шинбудмонтаж»;

Кредитор-6 - Управління Пенсійного фонду України

у місті Біла Церква Київської області;

Білоцерківська міська рада Київської області

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа №Б8/191-10 за заявою Приватного акціонерного товариства «Росава» (раніше - Закрите акціонерне товариство «Росава») (ідентифікаційний код: 30253385, місцезнаходження: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91) (кредитор/ініціюючий кредитор) про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Росава» (ідентифікаційний код: 00152269, індивідуальний податковий номер: 77, місцезнаходження: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91) (боржник), яка порушена ухвалою господарського суду Київської області від 14.12.2010 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.03.2015 р. у справі №Б8/191-10, за клопотанням розпорядника майна Відкритого акціонерного товариства «Росава» - арбітражного керуючого Кіцула С.Б., скасовано арешти, накладені постановами міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 22.10.2013 р. ВП№38082792, від 25.11.2014 р. ВП№38082792 та від 23.12.2014 р. ВП№38082792 на грошові кошти Відкритого акціонерного товариства «Росава», які знаходяться на розрахункових рахунках №7601, №7603, №7604, відкритих у філії ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 300937. Зобов'язано міський відділ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції зняти арешт з грошових коштів, які містяться на розрахункових рахунках №7601, №7603, №7604, відкритих Відкритим акціонерним товариством «Росава» у філії ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 300937.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, кредитор-6 - Управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області оскаржило її в апеляційному порядку, просило скасувати й в задоволенні клопотання розпорядника майна Відкритого акціонерного товариства «Росава» - арбітражного керуючого Кіцула С.Б. про зняття арешту з банківських рахунків підприємства відмовити. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що в даний час на примусовому виконанні міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження щодо стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Росава» заборгованості, в тому числі тієї, на яку дія мораторію не поширюється. Скаржник посилався на приписи ст.ст. 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження», зазначаючи, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачено неможливості накладення арешту на банківські рахунки боржника, в тому числі й ті, з яких виплачується заробітна плата працівникам боржника тощо.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, матеріали оскарженої ухвали господарського суду Київської області від 02.03.2015 р. у справі №Б8/191-10 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 р. в зв'язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці, змінено склад суду та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Жук Г.А., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 р. апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області прийнято до провадження, розгляд справи №Б8/191-10 призначено на 16.06.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 р., враховуючи формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду та вихід судді Алданової С.О. з відпустки, змінено склад суду та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 р. апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області прийнято до провадження у визначеному складі суду.

В судове засідання 16.06.2015 р. з'явилися представники: Приватного акціонерного товариства «Росава» (ініціюючого кредитора); Відкритого акціонерного товариства «Росава» (боржника); розпорядника майна боржника; прокуратури; Управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області (апелянта).

Представники інших учасників судового процесу в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи їх повідомлено належно, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (п. 3.9.2) визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на те, що неявка представників інших учасників судового процесу не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, на підставі ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи за їх відсутності.

В судовому засіданні представники Управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області (апелянта) та прокуратури доводи скарги підтримали, просили її задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати, й в задоволенні клопотання розпорядника майна боржника про зняття арешту з банківських рахунків підприємства відмовити.

Представники ініціюючого кредитора, боржника та розпорядника майна боржника доводи скарги заперечили, просили не брати їх до уваги, оскаржену ухвалу як законну та обґрунтовану - залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Так, 20.02.2015 р. до господарського суду Київської області в межах справи №Б8/191-10 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Росава» від розпорядника майна боржника надійшло клопотання про скасування арешту з грошових коштів боржника, яким розпорядник майна боржника з урахуванням уточнення до клопотання просив: скасувати арешти, накладені постановою міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 22.10.2013 р. (виконавче провадження №38082792) на кошти, які містяться на рахунку: р/р 7601, філія ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 300937, що належить ВАТ «Росава»; скасувати арешти, накладені постановою міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 25.11.2014 р. (виконавче провадження №38082792) на кошти, які містяться на рахунку: р/р 7603, філія ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 300937, що належить ВАТ «Росава»; скасувати арешти, накладені постановою міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 23.12.2014 р. (виконавче провадження №38082792) на кошти, які містяться на рахунку: р/р 7604, філія ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 300937, що належить ВАТ «Росава»; зобов'язати міський відділ ДВС Білоцерківського МРУЮ зняти арешт з грошових коштів на розрахункових рахунках №№7601, 7603, 7604, відкритих Боржником в філії ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 300937.

В поданому клопотанні необхідність скасування арешту з грошових коштів боржника розпорядник майна боржника обґрунтовував тим, що розрахункові рахунки боржника №№7601, 7603, 7604 використовуються боржником для виплати заробітної плати працівникам та здійснення сплати податків і зборів, в тому числі й єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Оскільки грошові кошти, що знаходяться на цих рахунках використовувались боржником для виплати заробітної плати працівникам та здійснення сплати податків і зборів, накладення арешту на грошові кошти на цих рахунках унеможливлює проведення боржником належної виробничої та фінансово-господарської діяльності (забезпечення належного фінансування поточної діяльності товариства: оплата електроенергії, придбання матеріалів тощо для виконання поточних договірних зобов'язань, виплати заробітної плати працівникам), а відтак й відновлення платоспроможності боржника тощо.

Розглянувши клопотання розпорядника майна боржника про скасування арешту з грошових коштів боржника, місцевий суд, посилаючись на вимоги ст. 43 Конституції України, ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 15, 36 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», погодився з позицією заявника по справі, а відтак вважав необхідним задовольнити клопотання й скасувати арешт з вищезгаданих рахунків боржника.

Проте апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками місцевого суду щодо зняття арешту з грошових коштів боржника.

Так, положеннями ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

На підставі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (ст. 32 ГПК України).

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

У відповідності до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали оскарження ухвали господарського суду Київської області від 02.03.2015 р. у справі №Б8/191-10, апеляційний господарський суд встановив, що розпорядником майна боржника не подано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що грошові кошти на рахунках боржника №№7601, 7603, 7604 використовуються ним для виплати заробітної плати працівникам та здійснення сплати податків і зборів, в тому числі й єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, як і того, що продовження дії арешту коштів на цих рахунках унеможливить проведення боржником належної виробничої, фінансово-господарської діяльності та відновлення платоспроможності боржника. Таких доказів не надано суду як на обґрунтування клопотання про зняття арешту, так і на даний час на підтвердження господарської діяльності боржника, фактичної сплати ним податків та зборів, здійснення дій по відновленню платоспроможності боржника тощо.

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що оскаржену ухвалу прийнято при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи, а скасування арештів на грошові кошти боржника на розрахункових рахунках №7601, №7603, №7604 у філії ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит» є помилковим, таким, що суперечить вимогам закону. Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала місцевого суду скасуванню з прийняттям відповідного рішення про відмову розпоряднику майна боржника - арбітражному керуючому Кіцулу С.Б. в задоволенні його клопотання.

Відповідно до п. 4.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», розподіл сум судового збору (так само як й інших судових витрат) у непозовному провадженні, як-то у справах про банкрутство, про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів тощо, здійснюється, оскільки інше не передбачено законом, за загальними правилами статті 49 ГПК.

З огляду на наведене, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 609,00 грн. на підставі ст. 49 ГПК України належить покласти на боржника - Відкрите акціонерне товариство «Росава».

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області задовольнити, ухвалу господарського суду Київської області від 02.03.2015 р. у справі №Б8/191-10 - скасувати.

В задоволенні клопотання розпорядника майна Відкритого акціонерного товариства «Росава» - арбітражного керуючого Кіцула С.Б. про скасування арештів з грошових коштів боржника, накладених: постановою міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 22.10.2013 р. (виконавче провадження №38082792) на кошти, які містяться на рахунку: р/р 7601, філія ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 300937, що належить ВАТ «Росава»; постановою міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 25.11.2014 р. (виконавче провадження №38082792) на кошти, які містяться на рахунку: р/р 7603, філія ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 300937, що належить ВАТ «Росава»; постановою міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 23.12.2014 р. (виконавче провадження №38082792) на кошти, які містяться на рахунку: р/р 7604, філія ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 300937, що належить ВАТ «Росава»; а також про зобов'язання міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ зняти арешт з грошових коштів на розрахункових рахунках №№7601, 7603, 7604, відкритих Боржником в філії ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 300937, - відмовити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Росава» (ідентифікаційний код: 00152269, індивідуальний податковий номер: 77, місцезнаходження: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91) в доход Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп.

Видачу наказу доручити господарському суду Київської області.

Матеріали оскарження ухвали від 02.03.2015 р. у справі №Б8/191-10 повернути до господарського суду Київської області.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.О. Алданова

Н.М. Коршун