РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015Справа №910/16379/13

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Істейт Бізнес Груп",

Фізичної особи-підприємця Кононова Сергія Валентиновича,

Торгівельної біржі "Київська універсальна біржа"

про визнання торгів недійсними

за участю представників:

від позивача : Мазурок К.В. - представник за довіреністю № 542/14 від 28.10.2014 р. відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: Бичкова М.М. - представник за довіреністю № б/н від 09.10.2013 р.

від відповідача-3: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Істейт Бізнес Груп" (далі - ТОВ "Реал Істейт Бізнес Груп"), Фізичної особи-підприємця Кононова Сергія Валентиновича (далі - ФОП Кононов С.В.), Торгівельної біржі "Київська універсальна біржа" (далі - ТБ "Київська універсальна біржа") про визнання торгів недійсними.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про те, що під час проведення процедури банкрутства суб'єкта підприємницької діяльності - ФОП Кононова С.В. були проведені прилюдні торги, за результатами яких на користь ТОВ "Реал Істейт Бізнес Груп" реалізовано заставне майно, яким забезпечувалось виконання 9 кредитних договорів поручителем - ФОП Кононовим С.В. Зазначені торги позивач вважає незаконними, оскільки в подальшому судове рішення, яким було визнано боржника банкрутом, скасовано та справу про банкрутство припинено. Крім того, під час торгів не було отримано згоди позивача, як заставодержателя, на його відчуження, та на час реалізації майна існували обтяження щодо заборони його відчуження, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для визнання торгів недійсними.

Посилаючись на ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", просив визнати недійсними:

- відкриті торги з реалізації заставленого майна, що відбулися 14.08.2012 р.;

- протокол Торгівельної біржі "Київська універсальна біржа" від 14.08.2012 р. про проведення відкритих торгів з продажу майна банкрута ФОП Кононова С.В.;

- договори купівлі-продажу нерухомого майна.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.03.2014 року у даній справі, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 р., позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" задоволено частково, визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені на відкритих торгах 14.08.2012 року між ФОП Кононовим С.В. в особі ліквідатора Хайла М.В. та ТОВ "Ріал Істейт Бізнес Групп".

Постановою Вищого господарського суду України від 02.04.2015 року, рішення господарського суду міста Києва від 24.03.2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 року в частині задоволення позовних вимог скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.04.2015 р. справу до свого провадження прийнято суддею Головіною К.І.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача-2 проти позову заперечував з тих підстав, що майно, яке було предметом іпотеки за договорами, укладеними між боржником та банком, було відчужене в процесі ліквідаційної процедури ФОП Кононова С.В. відповідно до чинних на той час судових рішень, а саме - постанови про визнання боржника банкрутом від 14.02.2012 року та ухвали господарського суду Одеської області від 21.06.2012 року у справі про банкрутство, якою були скасовані усі обтяження зі спірного майна, а отже підстав для визнання оспорюваних правочинів недійсними немає. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представники відповідачів-1,3 у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позиція відповідачів-1,3 з приводу даного позову суду невідома.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідачів-1,3 за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а також врахувавши позицію Вищого господарського суду України, викладену у постанові по даній справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та Фізичною особою-підприємцем Кононовим С.В. для забезпечення виконання умов кредитних договорів № 014/0054/74/67842 від 05.12.2006 р., № 0140054/74/71987 від 22.03.2007 р., № 014/0054/74/74969 від 22.03.2007 р., № 014/0054/74/71981 від 22.03.2007 р., № 014/0054/74/70510 від 16.02.2007 р., № 014/0054/74/70518 від 16.02.2007 р., № 014/0054/74/67685 від 28.11.2006 р., № 014/0054/74/70519 від 16.02.2007 р. та № 014/0054/74/70888 від 22.02.2007 р. були укладені наступні угоди:

1) договір іпотеки від 07.12.2006, предметом іпотеки якого є нежитлові приміщення офісу, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 7, загальною площею 58,11 кв. м. та 63,9 кв. м.;

2) договір про заставу цінних паперів за № 975 від 22.03.2007, предметом застави якого є облігації Товариства з обмеженої відповідальністю "Чисте місто" Випуск № 1 у кількості 608 960 штук, загальною номінальною вартістю 608 960,00 грн., вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101-а, котедж 22 (адреса будівельного майданчика: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 99);

3) договір про заставу цінних паперів за №974 від 22.03.2007, предметом застави якого є облігації Товариства з обмеженої відповідальністю "Чисте місто" Випуск № 1 у кількості 608 960 штук, загальною номінальною вартістю 608 960,00 грн., вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу на надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101-а, котедж 23 (адреса будівельного майданчика: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 99);

4) договір поруки № 014/0054/74/71981/1 від 22.03.2007 та договір про заставу цінних паперів за № 976 від 22.03.2007, предметом застави якого є облігації Товариства з обмеженої відповідальністю "Чисте місто" Випуск № 1 у кількості 608 960 штук, загальною номінальною вартістю 608 960,00 грн., вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101-а, котедж 26 (адреса будівельного майданчика: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 99);

5) договір поруки № 014/0054/74/70510/1 від 16.02.2007 та договір про заставу цінних паперів за № 652 від 19.02.2007 р., предметом застави якого є облігації Товариства з обмеженої відповідальністю "Чисте місто" Випуск № 1 у кількості 608 960 штук, загальною номінальною вартістю 608 960,00 грн., вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу на надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101-а, котедж 28 (адреса будівельного майданчика: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 99);

6) договір поруки № 014/0054/74/70518/1 від 16.02.2007 року та договір про заставу цінних паперів за № 651 від 19.02.2007, предметом застави якого є облігації Товариства з обмеженої відповідальністю "Чисте місто" Випуск №1 у кількості 608 960 штук, загальною номінальною вартістю 608 960,00 грн., вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101-а, котедж 30 (адреса будівельного майданчика: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 99);

7) договір про заставу цінних паперів від 29.11.2006, предметом застави якого є облігації Товариства з обмеженої відповідальністю "Чисте місто" Випуск № 1 у кількості 697 984 штук, загальною номінальною вартістю 697 984,00 грн., вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101-а, котедж 41 (адреса будівельного майданчика: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 99);

8) договір поруки № 014/0054/74/70519/1 від 16.02.2007 та договір про заставу цінних паперів за № 650 від 19.02.2007, предметом застави якого є облігації Товариства з обмеженої відповідальністю "Чисте місто" Випуск № 1 у кількості 697 984 штук, загальною номінальною вартістю 697 984,00 грн., вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101-а, котедж 42 (адреса будівельного майданчика: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 99);

9) договір поруки № 014/0054/70888/1 від 27.02.2007 та договір про заставу цінних паперів від 27.02.2007, предметом застави якого є облігації Товариства з обмеженої відповідальністю "Чисте місто" Випуск № 1 у кількості 697 984 штук, загальною номінальною вартістю 697 984,00 грн., вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101-а, котедж 47 (адреса будівельного майданчика: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 99).

Предметом застави укладених з відповідачем-2 договорів були цільові облігації Товариства з обмеженою відповідальністю "Чисте місто", що надають власнику таких облігацій право на отримання нерухомого майна.

Так, згідно з умовами вказаних вище договорів кількість цінних паперів, що передаються в заставу, і вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу, надає власнику право на отримання котеджу, визначеного у відповідних договорах купівлі-продажу цінних паперів.

Як вбачається з матеріалів справи, такі договори купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення та договори про резервування приміщення були укладені між заставодавцем та ТОВ "Чисте місто".

У подальшому на виконання вказаних договорів та в процесі погашення заставодавцем цільових облігацій, емітованих виконавцем, останній отримав у власність котеджі за адресою м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101а, які були прийняті в експлуатацію згідно з актом готовності об'єкта до експлуатації № 42 від 18.02.2009 р.

Також судом встановлено, що рішеннями Київського районного суду у м. Одесі від 07.06.2011 р. у справі № 5112/2-1914/2011, від 02.11.2011р. у справі № 2-2207/2011, від 29.02.2012 р. у справі № 1512/2-188/11, від 28.04.2011р. у справі № 1512/2-2221/2011, від 30.11.2011 р. у справі № 1512/2-167/11, від 02.02.2012 р. у справі за позовом Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" до Ляшової Ольги Анатоліївни, Кононова Сергія Валентиновича, Кононової Ольги Юріївни про стягнення заборгованості за кредитним договором, від 28.04.2011 р. у справі № 1512/2-2224/2011, від 08.09.2011р. у справі № 2-2271/2011, від 07.06.2011 р. у справі №1512/2-2212/2011 стягнуто солідарно з позичальників за кредитними договорами та Кононова Сергія Валентиновича (як поручителя) заборгованість по сплаті кредиту, відсотках, пені за прострочення тіла кредиту та пені за прострочення відсотків по кредиту.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що постановою господарського суду Одеської області від 14.02.2012 року у справі № 21/17-5170-2011 фізичну особу-підприємця ФОП Кононова С.В. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Хайла Миколу Володимировича.

Оголошення про зазначене рішення суду було розміщено в газеті "Голос України" № 39 (5289) від 29.02.2012.

14.08.2012 року в межах ліквідаційної процедури у справі про банкрутство № 21/17-5170-2011 проведено аукціон з продажу майна, що належить боржнику.

За результатами проведених прилюдних торгів між ФОП Кононовим С.В. в особі ліквідатора Хайла М.В. та переможцем торгів - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт Бізнес Груп" були укладені договори купівлі-продажу нежитлового приміщення офісу першого поверху загальною площею 63,90 кв. м., розташованого в приміщенні за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 7; та котеджів №№ 22, 23, 26, 28, 30, 41, 42, 47 за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101-а.

Відповідно до умов зазначених договорів продавець Фізична особа-підприємець Кононов С.В. в особі ліквідатора Хайла М.В. передав у власність покупця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт Бізнес Груп" нерухоме майно за вартістю, визначеною сторонами у цих угодах, а покупець сплатив цю вартість ФОП Кононову С.В.

Разом з тим, судом встановлено, що у подальшому постановою Вищого господарського суду України від 25.12.2012 р. постанову господарського суду Одеської області від 14.02.2012 року скасовано, а провадження у справі № 21/17-5170-2011 про банкрутство фізичної особи-підприємця Кононова С.В. припинено. Вказана постанова мотивована порушенням ст. ст. 6-7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо відсутності доказів неплатоспроможності ФОП Кононова С.В. з урахуванням наявності у останнього на праві власності як житлових приміщень, так і нежитлових.

Звертаючись до суду з даним позовом про визнання недійсними відкритих (прилюдних) торгів, протоколу про проведення відкритих торгів з продажу нерухомого майна, договорів купівлі-продажу нерухомого майна, позивач посилається на вказану постанову Вищого господарського суду України від 25.12.2012 р. та на відсутність згоди іпотекодержателя та заставодержателя на продаж майна.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту порушеного права згідно з частиною 2 статті 16, частиною 1 статті 215 ЦК України є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Як визначено ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України, відповідно до якої:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 4 п. 2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1 - 3 та 6 ст. 203 ЦК (ч. 1 ст. 215 ЦК).

Про таку позицію вказує Верховний Суд України, що викладена у справі № 6-168цс12 (постанова від 30.01.2013 р.), яка є обов'язковою для застосування господарськими судами при розгляді справ.

Позивач просить суд визнати результати торгів недійсними та вказує на відсутність згоди заставодержателя (банку) на продаж заставленого майна і наявність обтяження, що свідчить про незаконність оспорюваних правочинів.

Відповідно до ч. 1 статті 3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Статтями 5 та 9 Закону України "Про заставу" передбачено, що застава цінних паперів може здійснюватись шляхом передачі їх заставодержателю у володіння.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про заставу" встановлено, що заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки

Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним (ч. 3 статті 12 Закону України "Про іпотеку").

З аналізу наведених норм вбачається, що, дійсно, відчуження майна, яке передано в заставу та іпотеку, і на яке накладено обтяження, можливе лише за згодою іпотекодержателя та заставодержателя.

Разом з тим, судом встановлено, що на час проведення прилюдних торгів та укладення спірних правочинів була чинна постанова господарського суду Одеської області від 14.02.2012 р. у справі № 21/17-5170-2011, якою фізичну особу-підприємця Кононова С.В. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину (п. 2).

Оскільки судом встановлено, що на час проведення аукціону та продажу нерухомого майна здійснювалась ліквідаційна процедура, яка була відкрита на підставі постанови суду, не скасованої та чинної на той час, суд вважає, що спірні правовідносини мають регулюватись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому слід відзначити, що положеннями ч. 1 статті 23 вказаного Закону передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Отже, з моменту відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури, всі обтяження, за винятком майна, передбаченого п. 7 статті 47 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", його активів підлягають скасуванню.

За таких обставин, нерухоме майно, що перебувало в іпотеці та заставі позивача, підлягало включенню до складу ліквідаційної маси банкрута і реалізації у порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2012 року у справі № 21/17-5170-2011 клопотання ліквідатора про скасування обтяжень майна банкрута задоволено, скасовано обтяження рухомого майна банкрута - фізичної особи-підприємця ФОП Кононова С.В.

Це пов'язано з тим, що у процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута. Тому майно банкрута повинно бути вільним від будь-яких обтяжень.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем та боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає свою чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, яка проведена в межах ліквідаційної процедури з припиненням обтяжень, припиняє заставу. Правомірність такого висновку підтверджується Постановою Верховного Суду України від 03.03.2013 р. у справі № 6-7цс/13.

Як встановлено у судовому засіданні всі обтяження рухомого та нерухомого майна банкрута були скасовані та виключені всі записи щодо знаходження під обтяженням об'єктів застави та іпотеки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

При цьому, як вже зазначалось судом, відповідно вимог ст. 215 ЦК України підставами для визнання відкритих торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення. Господарським судом таких порушень не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що реалізація майна під час проведення відкритих торгів в межах процедури ліквідації ФОП Кононова С.В. відповідала порядку, визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому вимоги про визнання аукціону недійсним не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 10 статті 30 вказаного Закону продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Дослідивши спірні договори купівлі-продажу та перевіривши їх на предмет відповідності до вимог чинного законодавства, суд встановив, що вони укладені з додержанням ст. 203 ЦК України.

Зокрема, судом встановлено, що ТОВ "Реал Істейт Бізнес Груп" за спірними договорами було придбано нерухомого майна на загальну суму 4 774 882, 00 грн., з яких частина коштів у розмірі 670 392, 80 грн. була перерахована на користь Торгівельної біржі "Київська універсальна біржа" у якості реєстраційного внеску за участь у аукціоні (а у подальшому ці кошти були зараховані в оплату придбаного майна), решта коштів була перерахована на користь приватного нотаріуса, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними у справі.

При цьому, оскільки предмети іпотеки (застави) були продані ліквідатором боржника - ФОП Кононова С.В. в процесі законної ліквідаційної процедури, а банк ніяких вимог про повернення коштів, отриманих від реалізації майна, не заявляв, господарський суд вважає, що в даному випадку застава припинилася у разі примусового стягнення заставленого майна, як це передбачено ст. 28 Закону України "Про заставу".

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність порушеного права позивача, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами відкритих торгів з реалізації заставленого майна, що відбулися 14.08.2012 р., також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 35, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Істейт Бізнес Груп", Фізичної особи-підприємця Кононова Сергія Валентиновича, Торгівельної біржі "Київська універсальна біржа" про визнання торгів недійсними відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 08 червня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 15 червня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна