ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа № 914/1751/13

Львівський апеляційний господарський суд, в складі суддів:

головуючого-судді Бойко С.М.

суддів: Бонк Т. Б.

Якімець Г.Г.

при секретарі судових засідань Фіна Н.

за участю представників сторін:

від позивача зявилися;

від відповідача зявилися;

від третьої особи-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- не зявився;

від третьої особи-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- зявився;

розглянув апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення господарського суду Львівської області від 02 грудня 2014 р. у справі за

№ 914/1751/13, суддя Запотічняк О.Д.

за позовом: Городоцької міської ради;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відділ Держземагенства у Городоцькому районі,

за участю третьої особи-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 -

за участю третьої особи -2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5

про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.04.2013 року,

В С Т А Н О В И В:

рішенням господарського суду Львівської області від 02 грудня 2014 р. у справі за № 914/1751/13 задоволено позов Городоцької міської ради до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки від 02.04.2013р. укладеного між Городоцькою міською радою Львівської області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Тимофєєвою А.М. та зареєстрований в реєстрі за №239 .

Рішення суду першої інстанції про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.04.2013 року вмотивовано тим, що Городоцька міська рада не мала правових підстав для укладення спірного договору купівлі-продажу, так як постановою Городоцького районного суду Львівської області від 16.12.2013 року по адміністративній справі №2-а/441/6/2013 рішення Городоцької міської ради Львівської області №675 від 12.06.2012р. та №959 від 21.12.2012р. скасовано.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що дане рішення є необґрунтованим, не відповідає дійсним обставинам справи та ухвалене з порушенням норм процесуального права, так як суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував, що на момент укладення спірного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.04.2013 року Городоцька міська рада мала усі законні права на продаж земельної ділянки, так як рішення Городоцького районного суду Львівської області від 16.12.2013 року, яким скасовано право продажу Городоцької міської ради набрало законної сили лише 20.11.2014 року, а також те, що після відновлення зупиненого провадження у справі не залучено третіх осіб та не отримано відомостей про власника земельної ділянки на момент розгляду справи, права якого можуть бути порушені.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 залучений до участі в справі за клопотанням відповідача, подав відзив на апеляційну скаргу. В своєму відзиві він підтримав апеляційну скаргу, просив її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав: на момент укладення договору купівлі продажу земельної ділянки від 02.04.2013 року рішення сесії Городоцької міської ради, на підставі яких і був укладений даний договір були чинними. Наступне скасування на підставі рішення Городоцького районного суду, яке набрало законної сили 14.10.2014 року, тобто через 1 рік і 6 місяців не впливає на чинність договору, що оспорюється. За змістом судового рішення вбачається, що визнано неправомірними дії Городоцької міської ради, в діях відповідача відсутня будь-яка вина за протиправні дії органу місцевого самоврядування.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечував проти її задоволення, при цьому вказав, що рішення Городоцької міської ради, на підставі яких був укладений спірний договір, скасовані, а відтак є всі підстави для визнання його недійсним.

У судовому засіданні апелянт підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. При цьому наводив доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник третьої особи2 підтримав апеляційну скаргу, просив її задоволити, при цьому навів доводи аналогічні викладеним у своєму письмовому поясненню.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, пояснивши, що правовою підставою визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки є порушення вимог норм земельного законодавства, оскільки після укладення спірного договору судовими рішеннями скасовані рішення Городоцької міської ради №332 від 24. 01.2007 року та рішення від 09.09.2008 року за №1197, а також рішення Городоцької міської ради Львівської області від 21.12.2012 року за №959 Про продаж ФОП ОСОБА_3 земельної ділянки несільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування крамниці, отже відпали правові підстави на укладення спірного договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Окрім того, порушені вимоги ст.42 ЗК України, яка визначає правовий режим земельної ділянки багатоквартирних жилих будинків і даний договір порушує права мешканців багатоквартирного будинку, один з яких звертався, після звернення ОСОБА_3, із заявою до органу місцевого самоврядування про виділення йому земельної ділянки. Нормативним обґрунтуванням вимог представник позивача зазначає ст.203 ЦК, ч.3 ст.215 ЦК України ст.207 ЦК України та ст.761 ЦК України.

В судове засідання представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 не зявився, причин не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Відтак суд дійшов висновку про продовження розгляду справи, оскільки останній не зявився до суду без поважних причин.

Розглянувши наявні в справі докази, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників учасників процесу, що зявилися, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід задоволити, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Львівським апеляційним господарським судом встановлено, що на підставі рішення Городоцької міської ради від 02.05.2007 року за №450 між сторонами укладеного договір оренди від 04.06.2007 року на земельну ділянку по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування крамниці строком на один рік, що зареєстрований у Городоцькому районному відділі Львівської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» від 02.10.2008 року. Пролонгація цього договору відбулася на підставі рішення №1197 від 09. 09. 2008 року на той же строк і на тих самих умовах.

На підставі рішення №359 від 12.07.2007 р. надано дозвіл на виготовлення проектно-пошукові роботи по будівництву крамниці. Рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради за №615 від 31 серпня 2011 року присвоєно адресний номер магазину по АДРЕСА_1, забудовник ФОП ОСОБА_3 На підставі витягу про державну реєстрацію прав від 25.07.2011 р. зареєстровано на праві приватної власності обєкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

Судами встановлено, що 12.06.2012 року Городоцькою міською радою Львівської області прийняте рішення №675 (а. с. 20), яким ФОП ОСОБА_3(відповідачу) надано дозвіл на викуп земельної ділянки площею 0,0200 га. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування обєкта незавершеного будівництва, в порядку встановленому чинним законодавством України.

21.12.2012 року Городоцькою міською радою Львівської області прийняте рішення №959 Про продаж ФОП ОСОБА_3 земельної ділянки несільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування крамниці (а. с. 18-19), яким затверджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення пл. 0,0200 га. по АДРЕСА_1 та вирішено продати дану земельну ділянку у власність ФОП ОСОБА_3, з передачею прав власності на земельну ділянку за компенсацію.

До ціни продажу було зараховано сплачений авансовий внесок в сумі 5 555,20 грн. та зобовязано ФОП ОСОБА_3 до 20.01.13 р. забезпечити оформлення та нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки, передбачивши сплату коштів в сумі 11 916,80 грн.

02.04.13 р. між Городоцькою міською радою Львівської області, як продавцем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу (а. с. 11-14) за умовами якого Городоцька міська рада на підставі рішення від 21.12.2012р. №959 зобовязалася передати у власність, а покупець зобовязався прийняти у власність та оплатити згідно умов договору земельну ділянку площею 0,0200 га. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування обєкта незавершеного будівництва. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Тимофеєвою А.М. та зареєстровано в реєстрі за № 239. З цього часу відповідач набув право приватної власності на спірну земельну ділянку на підставі цивільно-правової угоди, що узгоджується з вимогами земельного законодавства на час укладення спірної угоди. Окрім того, на цій земельній ділянці знаходився незавершений обєкт будівництва, що зареєстрований за відповідачем на праві приватної власності у встановленому законом порядку.

Таким чином передумовою та правовою підставою для укладення спірного договору купівлі продажу земельної ділянки було волевиявлення органу місцевого самоврядування на підставі рішення Городоцької міської ради №675 від 12.06.2012 р. Про надання дозволу ОСОБА_3 на викуп земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування обєкта незавершеного будівництва та рішення №959 від 21.12.2012р. Про продаж ФОП ОСОБА_3 земельної ділянки несільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування крамниці.

Також слід зазначити, що договір оренди, який був укладений сторонами в письмовій формі та пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку й відповідно до статей 210, 640 Цивільного кодексу України є укладеним, за змістом статей 777 Цивільного кодексу України та статті 9 Закону України "Про оренду землі" зумовлює виникнення для сторін прав та обовязків, у тому числі, для однієї зі сторін договору, переважне перед іншими особами право на придбання орендованої нею земельної ділянки.

Предметом спору є визнання недійсним договору купівлі-продажу від 02.04.13 р (а. с. 11-14) земельної ділянки площею 0,0200га. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування обєкта незавершеного будівництва, що укладений між сторонами.

Судом першої інстанції задоволені вимоги з тих підстав, що при вчиненні спірної угоди було застосовано нормативно-правові акти органів місцевого самоврядування, у подальшому скасовані (визнані нечинними або недійсними) згідно з судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Проте, даний висновок місцевого суду зроблений на підставі неправильного застосування норм матеріального права, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог п.2.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду від 29.05.2013 року за №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» на підставі статті 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

При цьому господарським судам необхідно мати на увазі, що відповідно до частини другої статті 4 ГПК господарський суд повинен відмовити у визнанні правочину недійсним, коли ці вимоги ґрунтуються на акті державного чи іншого органу, що не відповідає законодавству.

У розгляді позовів про визнання недійсними правочинів, при вчиненні яких було застосовано нормативно-правові акти державних та інших органів, у подальшому скасовані (визнані нечинними або недійсними) згідно з судовими рішеннями, що набрали законної сили, господарським судам необхідно виходити з того, що сам лише факт такого скасування (визнання нечинним або недійсним) не може вважатися достатньою підставою для задоволення відповідних позовів без належного судом дослідження обставин, пов'язаних з моментом вчинення правочину та з його можливою зміною сторонами з метою приведення у відповідність із законодавством.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

З врахуванням вищевикладеного апеляційним судом встановлено, що передача земельної ділянки у власність на підставі договору купівлі-продажу від позивача до відповідача відбулася у відповідності до діючих на час укладення норм земельного законодавства, що сторонами не оспорюється, а тому лише сам факт скасування на підставі постанови Городоцького районного суду Львівської області від 16.12.2013 р. по адміністративній справі за №2-а/441/6/2013 за позовом ОСОБА_8 до Городоцької міської ради, третя особа: ФОП ОСОБА_3 про визнання протиправними дій Городоцької міської ради та скасування рішень сесії Городоцької міської ради №675 від 12.06.2012 р. та № 959 від 21.12.2012 р. не є тими обставинами, що тягнуть за собою недійсність спірного договору.

Суд першої інстанції посилаючись на дану постанову, а саме на факт скасування рішення Городоцької міської ради Львівської області №675 від 12.06.2012р. та №959 від 21.12.2012 р. дійшов висновку про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 02.04.2013 року, хоча як встановлено судом, вищезгадана постанова Городоцького районного суду Львівської області набрала законної сили 14.10.2014р., після укладення спірного договору і судом першої інстанції не проведено дослідження обставин, пов'язаних з моментом вчинення правочину. У відповідності до вимог ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Висновок суду проте, що Городоцька міська рада не мала правових підстав для укладення спірного договору купівлі-продажу не відповідає встановленим обставинам по справі, оскільки суд не навів з яких підстав орган місцевого самоврядування не мав права на укладення спірного договору та не дослідив на час його укладення відповідності вимогам норм законодавства.

Одночасно судом першої інстанції в порушення вимог норм матеріального та процесуального права не зазначено, яким нормам ЦК України не відповідає спірний договір, а також чи порушуються ним вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Статтею 204 ЦК України презюмується, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Главою 16 ЦК України регламентовані підстави, з яких договір може бути визнаний недійсним, а також наслідки визнання його таким. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач зобов'язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

Правовідносини сторін щодо укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки регламентовані ст.ст.655-661, 693, 373 ЦК України.

.Так, згідно з ст.16 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з вимогами про визнання правочину недійсним, вказавши конкретну підставу для визнання його недійсним.

Позивач, як на підставу визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки від 02.04.2013р. посилається на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 16.12.2013р. по адміністративній справі №2-а/441/6/2013 , якою скасовано рішення Городоцької міської ради Львівської області №675 від 12.06.2012р. та №959 від 21.12.2012р., дана постанова набрала законної сили 14.10.2014р., тобто вже після укладення спірного договору купівлі-продажу.

Слід зазначити, що скасування рішення органу місцевого самоврядування, яке вичерпало дію шляхом виконання, не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

У судовому засіданні позивачем не було зазначено тих підстав, що передбачені законом, для визнання договору купівлі - продажу земельної ділянки недійсним, не зазначено про наявність порушення вимог закону щодо нотаріального оформлення такого договору та його державної реєстрації.

Не встановлено судом і підстав вважати, що при укладені договору мали місце помилка чи обман, оскільки кожна із сторін договору знала про всі істотні умови його укладення, воля сторін при укладенні договору відповідала волевиявленню, за земельну ділянку були сплачені грошові кошти.

Також, слід зазначити, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору стосовно майна не може бути підставою для позбавлення права на це майно іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У своїй позовній заяві Городоцька міська рада посилається на ст. 42 ЗК України, відповідно до якої земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування обєднанню власників.

Однак, позивач звернувся до суду про захист свого порушеного права чи інтересу, а не за захистом прав та інтересів фізичних осіб з багатоквартирного будинку. Судом не встановлено правового звязку між предметом позову та невідповідністю укладеного договору вимогам ст.42 ЗК України.

Окрім того, позивач посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду, якою залишено без змін постанову Городоцького районного суду Львівської області від 02.12.2009 року, якою скасовано рішення Городоцької міської ради № 338 від 24.01.2007 року «Про затвердження містобудівного обґрунтування погодження місця розташування та дозвіл фізичній-особі підприємцю ОСОБА_3 на розроблення проекту відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування крамниці» та № 1197 від 09.09.2008 року «Про продовження ОСОБА_3 терміну договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 на 10 років до 03.06.2018 року», однак між скасуванням вищезгаданих рішень та визнанням недійсним спірного договору відсутній будь-який правовий зв'язок, оскільки, як вказав Вищий адміністративний суд Городоцькою міською радою було допущено протиправну бездіяльність, адже надання рішенням відповідача від 24.01.2007 року дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту відведення земельної ділянки, за умови його виготовлення та погодження, могло стати підставою для передачі йому в оренду вказаної землі, але не звільняло міську раду від обовязку розглянути заяву ОСББ «Троянда» (Заява ОСББ «Троянда» була подана 24.02.2007р.). Тобто підставами скасування було не порушення підстав для укладення договору оренди, а бездіяльність міськради щодо розгляду заяв інших осіб, що претендували на спірну земельну ділянку. Тому апеляційний суд вважає, що відсутній матеріально-правовий звязок між визнанням недійсним вищезазначених рішень міської ради та підставами визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки.

Стаття 32 ГПК України визначає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням вищенаведеного, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про недоведеність вимог апеляційної скарги і відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст.49 ГПК України, оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 02 грудня 2014 р. у справі за № 914/1751/13 скасувати.

2. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволити.

3. Прийняти нове рішення. Відмовити в задоволенні позову Городоцької міської ради, (майдан Гайдамаків, 6, м. Городок, 81500) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, (АДРЕСА_2) про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.04.2013 року відмовити.

4. Стягнути з Городоцької міської ради, (майдан Гайдамаків, 6, м. Городок, 81500, р/р 4167, МФО 825014) на користь ОСОБА_3, (АДРЕСА_2) 609,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Матеріали справи скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 15.06.2015 р.

Головуючий-суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т. Б.

Суддя Якімець Г.Г