ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа № 925/785/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представника позивача: Галамбоші Е.Г. - за довіреністю,

представник відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом приватного підприємства "Фірма "Технологія-К"

до сільськогосподарського приватно-орендного підприємства "Агро-Шанс"

про стягнення 12 563,56 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 12 563 грн. 56 коп., зокрема 10 000 грн. боргу за товар відповідно до укладеного між сторонами договору поставки № 09 від 19.11.2012, 1958 грн. 53 коп. пені за прострочення виконання грошового зобов'язання в період з 09.12.2013 по 09.12.2014 та 604 грн. 93 коп. три проценти річних за період з 04.12.2012 по 09.12.2014.

Відповідач не подав суду відзив на позов, не направив свого представника у судові засідання. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, з огляду на таке. Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, надіслання ухвал суду оформлено згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, ухвали суду від 07.05.2015 та від 26.05.2015 надіслані за адресою відповідача, вказаною в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що є підтвердженням належного надсилання відповідачу копії ухвали суду. У справі є докази вручення 14.05.2015 та 28.05.2015 повноважному представнику відповідача вказаних ухвал суду. Суду не надіслано заперечень проти позовних вимог позивача, не подано заяву про розгляд справи за участі представника відповідача, не повідомлено поважних причин неподання відзиву на позов та нез'явлення представника у судове засідання. Господарським процесуальним кодексом України не встановлено обов'язку суду відкладати розгляд справи у разі відсутності представника сторони чи неподання витребуваних документів. За приписом частини 1 статті 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. В процесі розгляду даної справи суд приходить до висновку, що вона може бути розглянута за наявними матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності відзиву на позов. Неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обов'язком.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов з підстав, заявлених у позовній заяві, просила задовольнити позов у заявленій сумі, що підтверджена поданими доказами, прийняти рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 09.06.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представника позивача у судовому засіданні, суд встановив таке.

Приватне підприємство "Фірма "Технологія-К" (Продавець за договором, позивач у справі) та сільськогосподарське приватно-орендне підприємство "Агро-Шанс" (Покупець за договором, відповідач у справі) уклали договір № 09 від 19 листопада 2012 року, далі - Договір, за умовами п. 1.1. якого Продавець зобов'язався передати у власність, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар в кількості і по цінах, вказаних у накладних, які являються невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору оплата за товар проводиться протягом 3 календарних днів з моменту одержання рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Пунктом 7.2 Договору сторони передбачили, що за неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність згідно із законодавством України. Пеня нараховується від суми простроченого платежу або від вартості непоставленого товару в розмірі подвійної залікової ставки НБУ. Сплата пені не звільняє Покупця від виконання основних зобов'язань.

28.11.2012 позивач виставив рахунок-фактуру № СФ-111 про оплату коштів в сумі 10 000 грн. за дизпаливо (а.с. 22). Згідно видаткової накладної № РН-113 від 30.11.2012 позивач поставив відповідачу дизпаливо на суму 10 000 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 14). Вказана накладна підписана повноважними представниками сторін та скріплена їх печатками. У накладній є посилання рахунок-фактуру № СФ-111 від 28.11.2012.

Відповідач не виконав зобов'язання за Договором та не оплатив вартість дизпалива в розмірі 10 000 грн.

18 грудня 2013 року позивач надіслав відповідачу цінним листом з описом вкладення претензію № 20 про стягнення коштів в сумі 11777,35 грн., що включає в себе 10 000 грн. боргу за отриманий товар, а також пеню та три проценти річних. Відповідач кошти позивачу не перерахував, вказану претензію залишив без відповіді та без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до часткового задоволення, з огляду на таке.

Договір № 09 від 19 листопада 2012 року, на підставі якого виникли зобов'язання сторін, за своєю правовою природою є господарським договором поставки. Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін, підписи яких скріплені печатками підприємств, він містить всі істотні умови для договорів даного виду.

Загальні положення поставки врегульовані параграфом 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписом частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається і відповідачем не спростовано, що позивач поставив відповідачу, а останній отримав товар відповідно до видаткової накладної № РН-113 від 30.11.2012 на загальну суму 10 000 грн., що підтверджується вказаною накладною, підписаною представниками сторін та скріпленою печатками підприємств. У накладній є посилання на рахунок - фактуру № СФ-111 від 28.11.2012, завірена копія якого подана до справи.

Суду не подано доказів того, коли саме відповідач одержав рахунок на оплату товару, однак, виходячи з того, що у видатковій накладній від 30.11.2012 є посилання на рахунок-фактуру № СФ-111 від 28.11.2012 та не вказано іншого, слід вважати, що цей рахунок отриманий не пізніше дня одержання товару - 30.11.2012, тому відповідно до умови пункту 6.1. Договору відповідач повинен був оплатити вартість товару не пізніше 02.12.2012, однак, відповідач кошти позивачу не сплатив до цього часу, у зв'язку з чим за ним рахується у позивача заборгованість в сумі 10 000 грн.

Відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань в строки, встановлені у Договорі.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 10 000 грн. боргу є законною, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, а отже є такою, що підлягає до повного задоволення.

В статті 611 Цивільного кодексу України вказано, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовна вимога позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних підлягає до часткового задоволення у зв'язку з тим, що при розрахунку трьох процентів річних позивачем не враховано, що 2012 рік має 366 днів, тому за результатами належного розрахунку суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача три проценти річних в сумі 604 грн. 11 коп. за прострочення оплати вартості отриманого товару у заявлений позивачем період з 04.12.2012 по 09.12.2014.

Вимога позивача про стягнення пені не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що прострочення виконання розпочалося з 03.12.2012, отже, період нарахування пені повинен розпочинатися саме з цієї дати. Таким чином, виходячи із умови частини 6 статті 232 ГК України та із встановленого судом початку періоду прострочення, пеня може нараховуватися лише за період з 03.12.2012 по 02.06.2013. Однак, позивачем заявлено пеню, починаючи із 09.12.2013, тобто, за межами вказаного періоду.

З огляду на викладене, позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу, пропорційно розміру задоволених вимог, понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 1 542 грн. 06 коп., оскільки правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом) ставкою.

Керуючись статтями 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з сільськогосподарського приватно-орендного підприємства "Агро-Шанс" (Черкаська область, Шполянський район, с. Лебедин, вул. Нахімова, 38, ідентифікаційний код 36036974) на користь приватного підприємства "Фірма "Технологія-К" (м. Черкаси, пров. Макаренка, 15, ідентифікаційний код 14208827) - 10 000 грн. (десять тисяч гривень) боргу, 604 грн. 11 коп. (шістсот чотири гривні 11 копійок) три проценти річних, 1 542 грн. 06 коп. (тисячу п'ятсот сорок дві гривні 06 копійок) судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 15.06.2015 (перший робочий день після вихідних).

Суддя А.Д. Пащенко