РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015Справа №910/11132/15
За позовом Державного підприємства "Інженерний центр зварювання тиском НТК "Інститут електрозварювання ім. Є. О. Патона НАН України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-БІЗ"

про стягнення 23 933,84 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Миколаєнко Я.Ю. (дов. № 74 від 27.04.2015)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 10.06.2015 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.04.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ТРАНС ГРУП" (надалі - відповідач) про стягнення 11 111,60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/11132/15, розгляд справи призначено на 20.05.2015.

В судове засідання, призначене на 20.05.2015, представник позивача не з'явився, причин не явки суд не повідомив.

В судове засідання, призначене на 20.05.2015, представник відповідача не з'явився, витребувані ухвалою суду документи не надіслав, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

20.05.2015 відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладав розгляд справи на 10.06.2015

В судове засідання, призначене на 10.06.2015, представник позивача з'явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 10.06.2015, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем було виставлено рахунок-фактуру № СФ-0011012 від 04.02.2014, № СФ-0011041 від 05.02.2014, № СФ-0011170 від 12.02.2014.

На підставі вищевказаних рахунків-фактури Позивач сплатив на користь Постачальника грошові кошти в сумі 21 167,66 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 3108 від 05.02.2014, № 3109 від 05.02.2014, № 3112 від 07.02.2014, № 3124 від 12.02.2014.

Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав та не поставив товар.

Перераховані позивачем кошти у рахунок майбутнього поставлення товару, є такими, що набуті Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-БІЗ" без належних правових підстав.

Таким чином, враховуючи те, що між позивачем і відповідачем відсутні договірні відносини і відповідач не поставив товар, вищезазначені грошові кошти в сумі 21 167,66 грн. були перераховані позивачем відповідачу помилково. Відповідач, в свою чергу, безпідставно одержав та зберігає у себе грошові кошти позивача в сумі 21 167,66 грн., і відповідно зобов'язаний повернути їх позивачу

26.02.2014, 17.04.2014, 30.12.2014 Позивач звертався до відповідача з претензіями № 1, № 69, № 185 з проханням поставити товар або повернути аванс. Відповідач на претензію одним чином не відреагував, товар не постави, кошти не повернув.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

А отже на підставі ст. 1213 Цивільного Кодексу України відповідач має повернути безпідставно одержані кошти позивачеві.

Отже, враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача безпідставно отриманих 21 167,66 грн. обґрунтовані, доведені доказами та відповідно є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 766,97 грн. трьох відсотків річних та 1 999,21 грн. індексу інфляції нарахованого на суму боргу за весь час прострочення.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-БІЗ" (04214, м. Київ, вулиця Північна, будинок 3, офіс 5; ідентифікаційний код 38960277) на користь Державного підприємства "Інженерний центр зварювання тиском НТК "Інститут електрозварювання ім. Є. О. Патона НАН України" (03680, м. Київ, вулиця Ракетна, будинок 26; ідентифікаційний код 02023034) 21 167 (двадцять одна тисяча сто шістдесят сім) грн. 66 коп. - основної заборгованості, 766 (сімсот шістдесят шість) грн. 97 коп. - 3 % річних, 1 999 (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн.. 21 коп. - інфляційних втарт та 1 988 (одну тисячу дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 20 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 15.06.2015

Суддя М.О. Лиськов