ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.06.2015 Справа № 920/603/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір",

м. Київ;

до відповідача: Головного територіального управління юстиції у Сумській області,

м. Суми;

про стягнення 136 004 грн. 95 коп.,

Суддя Н.П. Лугова

Представники сторін:

від позивача: Гайдай С.В.,

від відповідача: Костюк С.А.,

При секретарі судового засідання - А.Г. Кириченко-Шелест

В судовому засіданні від 07.05.2015р. та 04.06.2015р. судом оголошувалась перерва у розгляді справи.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 136 004 грн. 95 коп. за договором № 9224 про закупівлю товарів за державні кошти від 04.11.2014 року, в тому числі: 89 412 грн. 60 коп. основної заборгованості, 15 174 грн. 76 коп. пені, 30 298 грн. 36 коп. інфляційних нарахувань на суму боргу та 1 119 грн. 23 коп. - 3% річних. Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

У письмовому поясненні № 105/юр/15 від 03.06.2015 року позивач повідомляє, що після подання позовної заяви, відповідачем було оплачено основну заборгованість за договором поставки. Разом з тим, позивач підтримує свої позовні вимоги в частині стягнення 15 174 грн. 76 коп. пені, 30 298 грн. 36 коп. інфляційних нарахувань, 1 119 грн. 23 коп. - 3% річних, а також витрат по сплаті судового збору.

Суд приймає подане позивачем уточнення позовних вимог та розглядає по суті стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3% річних на загальну суму 46 592,35 грн.

Відповідач у відзиві б/н від 02.06.2015 року просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що належним чином виконував договірні зобов'язання та сплачував кошти по мірі надходження бюджетного фінансування.

В судовому засіданні представник позивача надав додаткові пояснення від 12.06.15р. № 105/юр/15, в яких наполягає на задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3% річних.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін та оцінивши зібрані по справі докази, суд

ВСТАНОВИВ:

04.11.2014 року між сторонами у справі укладено договір № 9224 про закупівлю товарів за державні кошти, згідно п. 1.1. якого позивач (виконавець) зобов'язався в 2014 році виготовити та поставити відповідачу (замовнику) вироби канцелярські, паперові (товар), зазначені в Специфікації (Додаток № 1), яка є невід'ємною частиною договору, а відповідач зобов'язався оплатити зазначений товар.

Як зазначає позивач, ТОВ "Український папір" на підставі зазначеного договору поставив Головному територіальному управлінню юстиції у Сумській області товар на загальну суму 149 454,60 грн.

Факт поставки позивач підтверджує копіями видаткових накладних, які підписані та скріплені печатками обох сторін.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, копії платіжних доручень, відповідач частково оплатив поставлений товар в сумі 60 042,00 грн.

Решту вартості товару на суму 89 412,60 грн. відповідач сплатив протягом 24 квітня - 22 травня 2015 року, тобто після порушення провадження у даній справі, що також підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 132 - 139).

Відповідно до п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п. 1-1 ст. 80 ГПК України), зокрема у випадку сплати суми боргу. Припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Оскільки факт погашення основного боргу підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується сторонами по справі, тому провадження у даній справі в частині стягнення 89 412,60 грн. підлягає припиненню за відсутністю предмета спору відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Сторони передбачили, що розрахунки за виготовлення та постачання виробів, згідно п. 4.1. договору, здійснюються на підставі частини 1 статті 49 Бюджетного кодексу України на умовах відстрочки платежу до 15 банківських днів. Оплату за виготовлення та постачання виробів замовник здійснює на підставі поданого виконавцем рахунку шляхом перерахування замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 7 (семи) банківських днів з моменту прийняття замовником накладної (акту) про виготовлення та постачання виробів. До рахунку додається видаткова накладна.

Відповідач у відзив на позов (а.с. 106) зазначає, що своєчасно надав до Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області доручення та інші необхідні документи на здійснення платежу за договором № 9224 від 04.11.2014 року, тому вважає, що виконав свої зобов'язання з оплати товару вчасно.

Слід зазначити, що за загальним правилом, закріпленим у ст. 617 Цивільного кодексу України, ст. 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. При цьому не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

А згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Договір № 9224 про закупівлю товарів за державні кошти від 04.11.2014 року укладений між ТОВ "Український папір" та Головним територіальним управлінням юстиції у Сумській області; зобов'язання з оплати товару покладено саме на відповідача; Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області не є стороною даного договору.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Так, оскільки відповідач порушив умови укладеного договору щодо своєчасної оплати отриманого ним товару, позивачем позивач згідно п. 7.3 договору просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, що складає 15 174,76 грн. за період з 29.11.2014р. по 10.04.2015р.

Оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачене діючим законодавством України та умовами укладеного договору, пеня нарахована в межах строку позовної давності та відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", позовні вимоги в частині стягнення пені на загальну суму 15 174,76 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 549-552 Цивільного Кодексу України, ст. 232 Господарського Кодексу України.

Крім того, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача 30 298 грн. 36 коп. інфляційних нарахувань на суму боргу та 1119 грн. 23 коп. - 3% річних за період з 29.11.2014р. по 10.04.2015р.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Розрахунок інфляційних нарахувань та 3% річних складено у відповідності до ст. 625 ЦК України, тому вимоги позивача щодо стягнення 30 298 грн. 36 коп. інфляційних нарахувань та 1 119 грн. 23 коп. - 3% річних також є правомірними і підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, 2721,00 грн. судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 49, п. 1-1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов в частині стягнення 46 592,35 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Сумській області (40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 28, код 34933040) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 2-Б, код 25394112) 15 174 грн. 76 коп. пені, 30 298 грн. 36 коп. інфляційних нарахувань на суму боргу, 1 119 грн. 23 коп. - 3% річних та 2 721,00 грн. судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 89 412,60 грн. основного боргу - припинити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.06.2015 року.

Суддя Н.П. Лугова