Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

16 червня 2015 року справа №927/644/15

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет",

вул. Радгоспна, 76, смт. Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, 52005

відповідач-1: Управління Державної казначейської служби України у місті

Чернігові Чернігівської області, вул. Київська, б. 9, м. Чернігів, 14005

відповідач-2: Інспекція з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області,

пр-т. Миру, 49-а, м. Чернігів, 14005

предмет спору: про відшкодування шкоди 8925,00 грн.

Суддя Л.М.Лавриненко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Єрємєєва В.В., довіреність №19/05/15 від 19.05.2015 року, представник

від відповідача-1: Регуш Н.В., довіреність №1 від05.01.2015 року, представник

від відповідача-2: Захарченко І.О., довіреність №04-03/47 від 19.01.2015 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" подано позов до відповідача-1: Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області та відповідача-2: Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області, відповідно до якого позивач просить суд: стягнути з Державного бюджету України (територіальний орган Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятого рішення якого заподіяно шкоду: Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області) 8925,00 грн. шкоди, заподіяної внаслідок прийняття незаконного рішення Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області №0068 від 19.03.2014 року про стягнення штрафу, сплаченого до Державного бюджету (отримувач Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігів Чернігівської області, код класифікації доходів бюджету 21081100, р/р0002, , МФО 853592). Також позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України на його користь судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Відповідач-1 в поданому в судовому засіданні 06.05.2015 року відзиві на позов проти заявлених позовних вимог заперечує та посилаючись на п.п.1,2 п.9 розділу 6 та ч.1 ст.43 Бюджетного кодексу України зазначає про те, що Управління не має повноважень щодо списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам, оскільки відповідні рахунки, з яких би здійснювалось таке відшкодування в Управлінні відсутні.

В судовому засіданні 09.06.2015 року було відхилено клопотання відповідача-1 про припинення провадження у справі, оскільки з огляду на вищенаведені норми чинного законодавства та суб'єктний склад спору, вимоги позивача про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок прийняття відповідачем-2 постанови №0068 від 19.03.2014, належить розглядати в порядку господарського судочинства.

В судовому засіданні 09.06.2015 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклав позовні вимоги.

Відповідач-1 в поданих 09.06.2015 року додаткових запереченнях на позовну заяву зазначив, що позивачем 22.07.2014 року платіжним дорученням №122218 здійснено перерахування коштів до бюджету в сумі 8925,00 грн. на р/р 0002, код бюджетної класифікації 21081100, тобто вказані кошти зараховані як надходження бюджету. Органи казначейства при здійсненні повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів керуються Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, відповідно до п. 5 якого, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов"язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Проте, з матеріалів справи не вбачається, що позивачем були здійснені дії щодо звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з вимогою видати подання щодо повернення зарахованих коштів. Крім того, відповідач-1 вказує на те, що Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів №787 передбачено виключно досудове врегулювання спірних правовідносин. Оскільки Управління своїми діями не заподіювало будь-якої шкоди позивачу, перерахування коштів до бюджету в сумі 8925,00 грн. не можна вважати заподіянням шкоди, а тому дані позовні вимоги не можуть розглядатися як відшкодування шкоди в порядку господарського судочинства.

В судовому засіданні 16.06.2015р. суд продовжив розгляд справи по суті.

Представники сторін в судовому засіданні 16.06.2015 року надали письмові клопотання про відмову від фіксації судового засідання технічними засобами, які задоволено судом.

Представник позивача в судовому засіданні 16.06.2015 року надав письмове клопотання про залучення до матеріалів справи копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.02.2015 року про відмову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області у відкритті касаційного провадження на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 року. Подане позивачем клопотання задоволено судом.

Представник відповідача-1 заявив усне клопотання про залучення до матеріалів справи витребуваних судом додаткових документів. Суд клопотання задовольнив, подані документи залучено судом до матеріалів справи.

Представник відповідача-2 в поданому відзиві на позов проти заявлених позовних вимог заперечує та зазначає, що правові та організаційні засади щодо здійснення і контролю нехарчової продукції регулюються Законами України «Про захист прав споживачів» та «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі яких було здійснено перевірку дотримання позивачем законодавства про захист прав споживачів, складено акт №0088 від 20.02.2014 року та винесено постанову №0068 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів", якою на позивача накладено штраф у розмірі 8925,00 грн. Відповідач-2 також погоджується з постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2014 року по справі №804/5543/14, якою відмовлено в задоволенні адміністративного позову позивача про скасування постанови про накладення штрафу та зазначає, що не є розпорядником бюджетних коштів, оскільки накладені штрафні санкції сплачуються до державного бюджету і окремих розрахункових рахунків Інспекція не має.

Розглянувши подані документи та матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

19.03.2014 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області (відповідач-2 у справі) за результатами перевірки стану дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" (позивач у справі) законодавства про захист прав споживачів винесено постанову №0068 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів", якою на суб'єкт господарювання накладено штраф у розмірі 8925,00 грн., за реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативних документів, відсутності необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію.

Пунктом 2 вказаної постанови Інспекції зобов»язано позивача у 15 денний термін після отримання постанови сплатити в установленому порядку штраф у розмірі 8925 грн.: одержувач коштів: УК у м. Чернігігв/21081100 МФО 853592 банк одержувача: ГУ ДКСУ у Чернігівській області р/р 0002.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суб'єкта владних повноважень позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області про скасування постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» №0068 від 19.03.2014 року на суму 8925,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2014 у справі №804/5543/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс" про скасування постанови, в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" про скасування постанови відмовлено повністю.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.05.2014 року (ВП №43280578) головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції, було відкрито виконавче провадження по виконанню постанови №0068 від 19.03.2014 року; боржнику встановлено строк для добровільного виконання постанови до 19.05.2014 року.

22.07.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" добровільно виконало постанову, перерахувало на рахунок Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області обумовлений в постанові Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області №0068 від 19.03.2014 року штраф у розмірі 8925,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №122218 від 22.07.2014 року, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.23).

23.07.2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання постанови №0068 від 19.03.2014 на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з виконанням вимог виконавчого документа боржником у повному обсязі згідно із платіжним дорученням №122218 від 22.07.2014.

Як вбачається із матеріалів справи постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 у справі №804/5543/14 було задоволено апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2014 скасовано, адміністративний позов ТОВ "АТБ-маркет" задоволено, скасовано постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" №0068 від 19.03.2014 року про стягнення 8925,00 грн. штрафу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.02.2015р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 у справі №804/5543/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна фабрика "Фаворит Плюс" про визнання дій противоправними та зобов»язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

З огляду на наведені норми адміністративного процесу, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 у справі №804/5543/14 набрала законної сили 20.01.2015 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на факт оплати 8925,00 грн. штрафу, накладеного згідно з постановою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області №0068 від 19.03.2014 року для уникнення негативних наслідків у вигляді арешту рухомого та нерухомого майна в межах виконавчого провадження. Проте, враховуючи визнання Дніпропетровським апеляційним адміністративного суду незаконність постанови №0068 від 19.03.2014 та скасування її, позивач просить стягнути сплачений ним на рахунок Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області штраф у сумі 8925,00 грн., як шкоду заподіяну йому незаконним рішенням органу державної влади.

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, в тому числі, внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, які відносяться до позадоговірних зобов'язань.

В силу ст.11 Цивільного кодексу України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Сторонами не заперечується факт відсутності між ними договірних зобов'язань, тобто правовідносини, які між ними виникли є позадоговірними.

Правовідносини, що виникли з позадоговірних зобов'язань регулюються главою 82 Цивільного кодексу України.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначаються загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, відповідно до якої шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачаються особливості відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до приписів даної статті така шкода відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Але при цьому діють загальні правила обставин, з якими матеріальний закон пов'язує настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння майнової шкоди. Такими обставинами є: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача шкоди. Приймаючи до уваги спеціальну норму, викладену у ст.1173 Цивільного кодексу України щодо наявності чи відсутності вини, наявність вини заподіювача шкоди презумується.

В статті 1174 Цивільного кодексу України зазначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

За приписами ст. 170 Цивільного кодексу України, держава набуває і здійснює цивільні права та обов»язки через органи державної влади у межіх їхньої компетенції, встановленої законом.

Указом Президента України від 13 квітня 2011 № 458 /2011 затверджено Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, п.п.1,7 якого визначено, що Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України. Держспоживінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Держспоживінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Таким чином, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області відноситься до системи органів виконавчої влади.

Факт неправомірності дій Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області (відповідача-2), як органу виконавчої влади, внаслідок прийняття постанови №0068 від 19.03.2014 про накладення на позивача штрафу у розмірі 8925,00 грн. встановлена постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 року у справі №804/5543/14. Завдана товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» шкода у розмірі 8925,00 грн. перебуває у безпосередньому причинному зв'язку із прийнятим незаконним рішенням органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, а тому підлягає відшкодуванню з Державного бюджету.

Згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави, за яких учасники судового процесу звільняються від обов'язку доказування. Зокрема, відповідно до частини 3 вищеназваної статті Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що у адміністративній справі №804/5543/14 та у даній справі беруть участь товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" та Інспекція з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області, обставини, які встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 року по справі №804/5543/14 та входять до предмету доказування в межах даної справи, є преюдиційними та не підлягають доведенню знов в межах даної справи.

Таким чином, незаконність дій Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області (відповідача-2) внаслідок прийняття постанови №0068 від 19.03.2014 року про накладення на позивача штрафу у сумі 8925,00 грн. не підлягає доведенню в межах даної справи.

Розмір заподіяної шкоди у вигляді вимушеної сплати штрафу в доход державного бюджету підтверджується платіжним дорученням №122218 від 22.07.2014 року, згідно якого позивачем на рахунок, відкритий в територіальному органі державної казначейської служби та зазначений в постанові №0068 від 19.03.2014 року, перераховано 8925,00 грн. штрафу, а також довідкою відповідача-1 № 05-25/1263 від 15.06.2015р. про зарахування вказаної суми штрафу на рахунок державного бюджету № 0002 з обліку «адміністративних штрафів та інших санкцій», код бюджетної кваліфікації 21081100, символ звітності банку 106 .

Вказаний розмір заподіяної шкоди перебуває у безпосередньому причинному зв'язку із прийняттям відповідачем-2 незаконного рішення як органом державної влади при здійснені ним своїх повноважень, а тому підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України.

За таких обставин, позовні вимоги позивача щодо стягнення з Державного бюджету шкоди в сумі 8925,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення відповідача-1, що він не має відповідати за даним позовом, оскільки ним не порушено жодних прав і законних інтересів позивача, не заподіяно своїми діями будь-якої шкоди позивачу, судом до уваги не приймається з наступних підстав:

За змістом приписів чинного законодавства відшкодування шкоди, заподіяної юридичній особі органом державної влади внаслідок прийняття цим органом незаконного рішення, оскільки останній фінансується з державного бюджету України, здійснюється з відповідного бюджету.

Матеріалами справи не підтверджується наявність між позивачем та відповідачем-1 правових відносин в частині заподіяння позивачу шкоди. А відтак, суд приходить до висновку, що відповідач-1 не може відповідати за заподіяну позивачу шкоду.

Але, частиною 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 05-11/1498-2-1485/08 затверджено Положення про Державну казначейську службу України, згідно з яким Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України є учасником системи електронних платежів Національного банку України. Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює, зокрема, через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, спільних із міжнародними фінансовими організаціями проектів; здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення) (пункти 1, 4, 7 Положення).

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 25 Бюджетного кодексу України, державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Відповідно до пп. 2 п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету, відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ (далі-Порядок).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

06.02.2013 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 року № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845».

Зазначена постанова прийнята у зв'язку із приведенням постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ» (далі - Порядок) у відповідність із Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Пунктом 1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 зі змінами та доповненнями, визначено, що цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також: іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі - державні органи).

Згідно з пп. 2 п. 35 вказаного Порядку, казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Пунктом 36 Порядку встановлено, що у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.

Відповідно до пункту 41 Порядку, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування в тому числі і шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що саме територіальні органи Казначейства здійснюють юридично значимі дії, пов'язані із виконанням судових рішень про стягнення з державного бюджету коштів на відшкодування шкоди, як то: приймання документів від стягувачів, інформування державних органів та органів прокуратури, збір документів, які можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача, пересилання зібраних документів до Казначейства.

Таким чином, виходячи з положень п.п. 35, 36 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з Державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, виконання рішень про стягнення коштів з Державного та місцевих бюджетів або боржників, виконання судового рішення про стягнення з Державного бюджету коштів на відшкодування шкоди здійснюється за участю територіальних органів Казначейства, що знаходиться за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятого ним рішення і до якого повинно бути подані стягувачем документи про списання відповідних сум.

Відповідно до п.36 вищевказаного Порядку саме відповідач-1 є територіальним органом Казначейства, що знаходиться за місцем знаходження відповідача-2, внаслідок незаконно прийнятого рішення якого позивачу заподіяно шкоду, і до якого стягувачем мають подаватися документи про списання відповідних сум.

Враховуючи вищевикладене, Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області є належним відповідачем у даній справі, оскільки, з огляду на правову природу даних правовідносин при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади слід залучати до участі у справі як іншого відповідача відповідний територіальний орган Казначейства як особу, уповноважену здійснювати розпорядження бюджетними коштами. При цьому, з огляду на покладені на нього чинним законодавством функції не вимагається наявність порушення вказаним органом прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Заперечення відповідача-2 також судом до уваги не приймається, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 у справі №804/5543/14 скасовано постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" №0068 від 19.03.2014 року про стягнення 8925,00 грн. штрафу, і факти встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 у справі №804/5543/14 є преюдиційними і, відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, повторному доказуванню не підлягають.

Інспекція з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області виступає відповідачем у даній справі як орган, діями якого завдано шкоду позивачу .

Відповідно до ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, судовий збір у розмірі, що підлягав сплаті за подання даного позову - 1827,00 грн., підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача-2 в повному обсязі, оскільки внаслідок незаконного рішення саме відповідача-2 позивачу завдано матеріальну шкоду.

Керуючись ст.ст.19,56 Конституції України; ст.ст.11,170,1166,1173,1174 Цивільного кодексу України; ст.ст. 1,2 Бюджетного кодексу України; ст. 174 Господарського кодексу України; ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; ст. 4 Закону України „Про судовий збір"; ст.33,35,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного бюджету України (територіальний орган Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятого рішення якого заподіяно шкоду: Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області, вул. Київська, б. 9, м. Чернігів, 14005 () на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", вул. Радгоспна, 76, смт. Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, 52005 (, п/р №4 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) 8925,00 грн. шкоди.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. Стягнути з Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області, пр.Миру, 49-А, м. Чернігів, 14005 (, відомості про банківські реквізити відсутні) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" вул. Радгоспна, 76, смт. Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, 52005 (п/р 4 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, ) 1827 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення підписано 17.06.2015 року.

Суддя Л.М. Лавриненко