ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2015 р. Справа № 908/352/15-г

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Цвірі Д.М.

за участю представників:

позивача - Куцан А.Г.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Торговий дім Азовзагальмаш" м. Маріуполь (вх. №2164 З/3) на рішення господарського суду Запорізької області від 02.03.15 р. у справі № 908/352/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київське агентство повітряних сполучень "КИЙ АВІА" м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Торговий дім Азовзагальмаш" м. Маріуполь

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 02.03.15 р. по справі № 908/352/15-г (суддя Кутищева-Арнет Н.С.) позов Публічного акціонерного товариства "Київське агентство повітряних сполучень "Кий Авіа" до Приватного акціонерного товариства "Торговий дім Азовзагальмаш" задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Торговий дім Азовзагальмаш" на користь Публічного акціонерного товариства "Київське агентство повітряних сполучень "Кий Авіа" 98 621 грн. 00 коп. заборгованості, 1 972 грн. 43 коп. судового збору.

Відповідач з рішенням господарського суду Запорізької області не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 02.03.15 р. по справі № 908/352/15-г та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Київське агентство повітряних сполучень "Кий Авіа" до Приватного акціонерного товариства "Торговий дім Азовзагальмаш" відмовити в повному обсязі. Витрати за подання апеляційної скарги просить покласти на позивача.

В обґрунтування викладених вимог позивач зазначає про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що надані позивачем рахунки-фактури мають відношення до договору № 80ТД від 16.07.2013, оскільки строк дії даного договору закінчився 16.07.2014, а матеріали справи не містять первинних документів, які підтверджують факт надання послуг саме в межах укладеного між сторонами договору.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду Запорізької області від 02.03.15 р. по справі № 908/352/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. Позивач вважає, що належним доказом надання відповідачу замовлених послуг згідно договору про надання послуг є наявні в матеріалах справи первинні документи бухгалтерського обліку, а саме: електронні квитки на авіаперевезення. Крім того, позивач звертає увагу на те, що відповідач впродовж дії договору здійснював також й інші замовлення на придбання авіаквитків, а позивач бронював та випускав відповідачеві відповідно до замовлень авіаквитки та виставляв і направляв рахунки-фактури також самого зразка, які були сплачені відповідачем.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 розгляд апеляційної скарги відкладено на 08.06.2015.

05.06.2015 відповідач звернувся до суду з клопотанням, в якому повідомив про неможливість забезпечити явку свого уповноваженого представника, а також просив розглянути справу без участі Приватного акціонерного товариства "Торговий дім Азовзагальмаш".

Враховуючи, що всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою господарським судом, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, колегія суддів вважає можливим розглянути справу по суті в судовому засіданні 08.06.2015 року за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши уповноваженого представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 16 липня 2013 року між Приватним акціонерним товариством "Торговий Дім Азовзагальмаш" (надалі - відповідач, клієнт) та Публічним акціонерним товариством „Київське агентство повітряних сполучень „Кий Авіа" (надалі - позивач, агентство), було укладено договір № 80 ТД про надання послуг (далі - договір), відповідно до умов якого агентство зобов'язалось на замовлення клієнта бронювати та оформлювати авіаквитки, оформлювати квитки залізницю по Європі, бронювати прокат автомобілів, бронювати та продавати готельні номери за кордоном для осіб, вказаних клієнтом, оформлювати поліси медичного страхування тощо.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що договір укладається на один календарний рік.

Звертаючись до господарського суду, позивач зазначив про те, що на виконання умов договору у системі Амадеус ПАТ "Кий Авіа" забронював та випустив відповідачеві відповідно до замовлення зробленого по телефону послуги для працівників ПрАТ "Торговий Дім Азовзагальмаш".

Позивач вважає, що належним доказом надання відповідачу замовлених послуг є виписані проїзні документи для працівників відповідача для службових відряджень а саме:

- 10.07.14 послуги з авіаперевезення для гр. Сударєва Олексія - авіаквиток №555-

сполученням Ростов-Москва на дату 14.07.14 та авіаквиток №298- сполученням Москва-Ростов на дату 18.07.14, загальною вартістю 7269 грн. 00 коп.;

- 10.07.14 послуги з авіаперевезення для гр. Ставицького Антона - авіаквиток №555- сполученням Ростов-Москва на дату 14.07.14 та авіаквиток 298- сполученням Москва-Ростов на дату 18.07.14 загальною вартістю 7269 грн. 00 коп.;

- 25.07.14 послуги з авіаперевезення для гр. Сударєва Олексія - авіаквиток №555-

сполученням Ростов-Москва на дату 28.07.14 та авіаквиток №555- сполученням Москва-Ростов на дату 02.08.14, загальною вартістю 5563 грн. 00 коп.;

- 18.07.14 послуги з авіаперевезення для гр. Сударєва Олексія - авіаквиток №555-

сполученням Ростов-Москва на дату 21.07.14 та авіаквиток №555- сполученням Москва-Ростов на дату 25.07.14, загальною вартістю 7548 грн. 00 коп.;

- 01.08.14 послуги з авіаперевезення для гр. Сударєва Олексія - авіаквиток №555-

сполученням Ростов-Москва на дату 04.08.14. вартістю 3689 грн. 00 коп.;

- 01.08.14 послуги з авіаперевезення для гр. Ставицького Антона - авіаквиток №555- сполученням Ростов-Москва на дату 04.08.14. вартістю 4979 грн. 00 коп.;

- 01.08.14 послуги з авіаперевезення для гр. Ставицького Антона - авіаквиток № 555- сполученням Москва-Ростов на дату 08.08.14, вартістю 2554 грн. 00 коп.;

- 06.08.14 послуги з авіаперевезення - авіаквиток №555- сполученням

Ростов-Москва на дату 11.08.14 для гр. Ставицького Антона, авіаквиток №555-4833301 790сполученням Ростов-Москва на дату 11.08.14 для гр. Нікуліна Романа, авіаквиток 555- сполученням Москва-Алмати на дату 11.08.14 для гр. Ставицького Антона,авіаквиток №555- сполученням Москва-Алмати на дату 11.08.14 для гр. Нікуліна Романа загальною вартістю 19462 грн. 00 коп.;

- 06.08.14 послуги з авіаперевезення для гр. Сударєва Олексія - авіаквиток №555-

сполученням Москва-Алмати на дату 10.08.14, вартістю 6821грн. 00 коп.;

- 07.08.14 послуги з авіаперевезення - авіаквиток 555- сполученням Алмати-Москва на дату 13.08.14 для гр. Ставицький Антон. послуги з авіаперевезення - авіаквиток 555- сполученням Алмати - Москва на дату 13.08.14. для гр. Сударєв Олексій, загальною вартістю 11726 грн. 00 коп.;

- 14.08.14 послуги з авіаперевезення для гр. Ставицького Антона - авіаквиток №555- сполученням Москва-Ростов на дату 15.08.14, вартістю 2844 грн. 00 коп.;

- 14.08.14 послуги з авіаперевезення гр. Сударєва Олексія - авіаквиток №555-

сполученням Москва-Ростов на дату 15.08.14. вартістю 3545 грн. 00 коп.;

- 09.08.14 послуги з авіаперевезення для гр. Нікуліна Романа - авіаквиток №555-

сполученням Алмати-Москва на дату 15.08.14 та авіаквиток №555- сполученням Москва-Ростов на дату 15.08.14 загальною вартістю 15352 грн. 00 коп.

Як зазначає позивач, ПАТ "Кий Авіа" було виставлено та надіслано 07.02.2015 ПрАТ "Торговий Дім Азовзагальмаш" рахунки-фактури, на підставі яких необхідно було здійснити оплату за замовлені та отримані послуги, а саме: №2419 від 18.07.14 р. на суму 7269,00 грн.; №2420 від 18.07.14 р. на суму 7269,00 грн.; №2435 від 29.07.14 р. на суму 7548,00 грн.; №2432 від 29.07.14 р. на суму 5563,00 грн.; №2450 від 04.08.14 р. на суму 3689,00 грн.; №2451 від 04.08.14 р. на суму 4979,00 грн.; №2454 від 05.08.14 р. на суму 2554,00 грн.; №2460 від 06.08.14 р. на суму 6821,00 грн.; №2457 від 06.08.14 р. на суму 19462,00 грн.; №2464 від 07.08.14 р. на суму 11726,00 грн.; №2477 від 14.08.14 р. на суму 2844,00 грн.; №2480 від 14.08.14 р. на суму 3545,00 грн.; №2481 від 15.08.14 р. на суму 15352,00 грн. (докази направлення на адресу відповідача рахунків-фактур долучені до матеріалів справи).

Таким чином, позивач вважає, відповідач зобов'язаний був перерахувати на рахунок ПАТ "Кий Авіа" 98 621,00 грн. у строки встановлені в договорі.

02.07.2015 позивачем відповідачу було пред'явлено претензію від 02.09.2014р. за № 2-1-1348 з вимогою у семиденний строк з моменту її отримання перерахувати суму заборгованості по сплаті отриманих в період з 18.07.2014р. по 15.08.2014р. послуг.

Проте, вимогу залишено відповідачем без відповіді та сплати заборгованості.

Зазначені обставини стали підставою звернення позивача до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 98 621,00 грн.

Вирішуючи даний господарський спір, суд першої інстанції визнав встановленим факт порушення відповідачем умов договору в зв'язку з невиконанням зобов'язання в частині оплати за отримані послуги згідно виставлених позивачем рахунків-фактур. Оскільки відповідач не надав доказів, в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання у повному обсязі, суд задовольнив позовні вимоги, стягнувши з відповідача 98621,00 грн. заборгованості.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються на невідповідності фактів та обставинах, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими, а також в основу рішення судом покладені докази, надані позивачем, які прийняті судом як достовірний доказ на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог, без врахування позиції відповідача, що призвело до неправомірних висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Переглядаючи оскаржуване рішення в апеляційному порядку, дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позову, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, яка передбачає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачено актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачено цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Матеріали справи свідчать про те, що підставою виникнення правовідносин між Публічним акціонерним товариством "Київське агентство повітряних сполучень "КИЙ АВІА" та Приватним акціонерним товариством "Торговий дім Азовзагальмаш" є договір № 80 ТД від 16.07.2013 про надання послуг, відповідно до умов якого агентство зобов'язалось на замовлення клієнта бронювати та оформлювати авіаквитки, оформлювати квитки залізницю по Європі, бронювати прокат автомобілів, бронювати та продавати готельні номери за кордоном для осіб, вказаних клієнтом, оформлювати поліси медичного страхування тощо.

П. 5.2 договору передбачено його укладання на один календарний рік.

Таким чином, строк дії договору закінчився 16.07.2014.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором, оскільки не сплатив виставлені рахунки-фактури на оплату за замовлені та отримані послуги з авіаперевезення на загальну суму 98 621,00 грн., а саме: №2419 від 18.07.14 р. на суму 7269,00 грн.; №2420 від 18.07.14 р. на суму 7269,00 грн.; №2435 від 29.07.14 р. на суму 7548,00 грн.; №2432 від 29.07.14 р. на суму 5563,00 грн.; №2450 від 04.08.14 р. на суму 3689,00 грн.; №2451 від 04.08.14 р. на суму 4979,00 грн.; №2454 від 05.08.14 р. на суму 2554,00 грн.; №2460 від 06.08.14 р. на суму 6821,00 грн.; №2457 від 06.08.14 р. на суму 19462,00 грн.; №2464 від 07.08.14 р. на суму 11726,00 грн.; №2477 від 14.08.14 р. на суму 2844,00 грн.; №2480 від 14.08.14 р. на суму 3545,00 грн.; №2481 від 15.08.14 р. на суму 15352,00 грн.

Проте, всі рахунки-фактури, на які посилається позивач, датовані періодом з 18.07.2014 по 15.08.2014, тобто вже після закінчення дії договору.

Зазначені рахунки-фактури не містять жодних посилань на договір № 80 ТД від 16.07.2013. Позивачем також не надано до суду доказів того, що відповідачем були здійснені замовлення саме в рамках укладеного між сторонами договору.

Також, в матеріалах справи відсутні первинні документи бухгалтерського обліку на підтвердження надання позивачем послуг в межах укладеного договору. Тоді як рахунки-фактури носять інформаційний характер, вони відображують вартість послуг, однак не можуть підтверджувати факту здійснення господарської операції з надання послуг.

За приписами статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Первинні документи повинні бути складені протягом здійснення господарської операції, а якщо неможливо - після її завершення.

У статті 9 вказаного Закону міститься визначення поняття первинний документ та встановлені обов'язкові реквізити, як-то: назва документа (форма); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на те, що електронні квитки на авіаперевезення є первинними документами бухгалтерського обліку, які підтверджують надання послуг за договором.

До того ж, позивачем також не доведено факту погодження з відповідачем послуг по замовленню авіаквитків, на які він посилається.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 3.9. договору клієнт здійснює оплату оформлених агентством для клієнта послуг шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок агентства в уповноваженій банківській установі. Клієнт здійснює безготівкову оплату наданих послуг агентства протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту виставлення рахунку.

Разом з цим, п. 3.16 договору визначено, що після закінчення строку дії договору умови пункту 3.9 договору автоматично припиняють свою дію.

Позивач також на підтвердження своєї позиції у справі зазначає про те, що відповідачем, впродовж дії договору №80 ТД про надання послуг, крім замовлень, які стали предметом розгляду даної справи, були здійсненні також й інші замовлення на придбання авіаквитків на тих самих службових осіб відповідача (гр. Сударєва Олексія, гр. Ставицького Антона, гр. Нікуліна Романа). Як стверджує позивач, таким самим чином у системі Амадеус бронював та випускав відповідачеві, відповідно до замовлень, авіаквитки та виставляв і направляв на адресу відповідача відповідні рахунки-фактури такого ж зразку - рахунок-фактура №15-2386 від 22.06.2014; рахунок-фактура № 15-2391 від 23.06.2014; рахунок-фактура № 15-2354 від 25.04.2014; рахунок-фактура № 15-2186 від 02.12.2013; рахунок-фактура № 15- 2371 від 26.05.2014, які були сплачені відповідачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Проте, зазначені обставини мали місце впродовж дії договору, тоді як рахунки-фактури, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позовних вимог та стягнення суми заборгованості в розмірі 98621,00 грн., були сформовані після закінчення дії договору та жодним чином не акцептовані відповідачем.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, посилаючись на факт порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо оплати наданих послуг з авіаперевезення, позивач в даному випадку мав документально підтвердити фактичне надання послуг за договором в розумінні ст.ст. 32, 33 ГПК України.

Однак, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження надання послуг на суму 98621,00 грн. в межах дії договору № 80 ТД від 16.07.2013, зважаючи також на те, що даний договір закінчив свою дію та у відповідності з п. 3.16 договору у відповідача відсутнє зобов'язання з оплати виставлених рахунків.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що заборгованість відповідача в розмірі 98621,00 грн. є документально необґрунтованою, а позовні вимоги в зазначеній частині не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, рішення господарського суду Запорізької області від 02.03.15 р. у справі № 908/352/15-г підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

.З огляду на зазначене та керуючись 32-34, 43, 99, 101, 102, п.2 ст. 103, п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Торговий дім Азовзагальмаш" м. Маріуполь задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 02.03.15 р. у справі № 908/352/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київське агентство повітряних сполучень "Кий Авіа", 01054, м.Київ, вул. Дмитрівська, 1, (р/р 001 в 8 у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ, МФО 380805, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Торговий дім Азовзагальмаш", 87535, Донецька область, м. Маріуполь, площа Машинобудівельників, 1, (р/р 62 в АТ "Сбербанк России" або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, МФО 320627, ) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги у розмірі 986,22 грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 10 червня 2015 року

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.