ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015 р. Справа№ 914/4187/14

Господарський суд Львівської області у складі колегії суддів Сухович Ю.О. (головуючий), Кидисюка Р.А., Петрашка М.М., при секретарі судових засідань Мак Л.Б., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль", м.Київ, від імені якого діє Львівська обласна дирекція Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль", м.Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Угринів", с.Угринів, Сокальський район, Львівська область

за участю третьої особи -1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромас", м. Червоноград, Львівська область

за участю третьої особи -2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Шведа Романа Тимофійовича, м.Сокаль, Львівська область

про стягнення 1 086 060,42 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Семенюк С.Я. - представник (довіреність №224/14 від 15.04.2014р.);

від відповідача : Степчук Л.Д. - представник (довіреність №1 від 23.01.2015р.);

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився.

На підставі поданого представником позивача клопотання фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Права та обов'язки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви про відвід судді, від сторін не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль" від імені якого діє Львівська обласна дирекція Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Угринів" про стягнення 1 279 803,01 грн. з яких по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 - 414880,99 грн. з яких: 258 009,84 грн. заборгованість по відсотках, 156 871,15 грн. пеня за тілом кредиту; по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 - 864 922,02 грн. з яких: 507 470,79 грн. заборгованість по відсотках, 357 451,23 грн. пеня.

Заявою від 24.02.2015р. вих.№ 140-5-1-00/8-721 (вх.№880/15 від 25.02.2015р.) позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 2 023324,98 грн., а саме: 614 497,47 грн. з яких 288 202,24 грн. заборгованість по відсотках, 326 295,23 грн. пеня за тілом кредиту; по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 - 1 408 527,51грн. з яких: 565 866,15 грн. заборгованість по відсотках, 842 661,36 грн. пеня.

Згідно заяви про уточнення, яка фактично є завою зменшення позовних вимог, до стягнення заявлено 1 086 060,42 грн. а саме: по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 в сумі 355 999,37 грн., з яких 288 202,24 грн. заборгованість по відсотках, 41 701,55 грн. пені за тілом кредиту, 26 095,58 грн. пеня по відсотках; по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 в сумі 730 061,05 грн., з яких 565 866,15 грн. заборгованість по відсотках, 112 722,74 грн. - пені за тілом кредиту, 51 472,16 грн. - пені по відсотках.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах та протоколах суду.

Ухвалою суду від 02.03.2015р. до участі у справі було залучено третю особу-1 без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Ромас" та третю особу-2 без самостійних вимог на предмет спору Шведа Романа Тимофійовича.

Ухвалою суду від 09.02.2015р. було призначено колегіальний розгляд справи. Згідно проведеного 10.02.2015р. автоматичного розподіл справ між суддями членами колегії визначено суддів Кидисюка Р.А. та Ділай У.І. Розгляд справи відкладено на 02.03.2015р.

У зв"язку з перебуванням судді Ділай У.І. у відпустці станом на 02.03.2015р. було проведено автоматичний розподіл справ між суддями, внаслідок якого членом колегії визначено суддю Щигельську О.І. Розгляд справи відкладено на 30.03.2015р. У судовому засіданні 30.03.2015р. розгляд справи відкладено на 27.04.2015р.

У зв"язку із перебуванням судді Кидисюка Р.А. у відпустці станом на 27.04.2015р. було проведено автоматичний розподіл справ між суддями, внаслідок якого членом колегії визначено суддю Петрашка М.М. Розгляд справи відкладено на 18.05.2015р.

У зв"язку із перебуванням судді Щигельської О.І. у відпустці станом на 18.05.2015р. було проведено автоматичний розподіл справ між суддями, внаслідок якого членом колегії визначено суддю Кидисюка Р.А. Розгляд справи відкладено на 08.06.2015р.

З 18.05.2015р. справа слухається у складі колегії суддів Сухович Ю.О. (головуючий), Петрашко М.М., Кидисюк Р.А.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримав повністю, надав усні пояснення по суті справи, просив позов задоволити та стягнути з відповідача 1 086 060,42 грн. а саме: по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 в сумі 355 999,37 грн., з яких 288 202,24 грн. заборгованість по відсотках, 41 701,55 грн. пені за тілом кредиту, 26 095,58 грн. пеня по відсотках; по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 в сумі 730 061,05 грн., з яких 565 866,15 грн. заборгованість по відсотках, 112 722,74 грн. - пені за тілом кредиту, 51 472,16 грн. - пені по відсотках.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив частково, просив суд у задоволенні позовних вимог з врахуванням заяви про уточнення зменшення позовних вимог відмовити частково з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (супровідний лист №17322/15 від 27.04.2015р.). Позов задоволити частково на загальну суму 823 511,39 грн., а саме: по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 на загальну суму 276 582,74 грн., з яких 258 009,84 грн. заборгованість по відсотках, 8 441,84 грн. пені за тілом кредиту, 10 141,46 грн. пені по відсотках; по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 на загальну суму 546 928,65 грн., з яких 507 470,79 грн. заборгованість по відсотках, 22 782,49 грн. пені за тілом кредиту, 16 675,37 грн. пені по відсотках.

Третя особа-1 явку уповноваженого представника у судове засідання повторно не забезпечила, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №742 від 19.05.2015р. - вручено 21.05.2015р. (вх.№21515/15 від 25.05.2015р.).

Третя особа-2 явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №887 від 19.05.2015р. - вручено 21.05.2015р. (вх.№21822/15 від 26.05.2015р.).

Станом на 08.06.2015р. від третьої особи-1 та третьої особи-2 пояснення по суті спору, докази, витребувані ухвалою суду та інші документи на адресу суду не надходили.

Суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України при відсутності представників третьої особи-1 та третьої особи-2 за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд,-

встановив:

01.08.2007р. між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") (надалі - банк)) та громадянином України Шведом Романом Тимофійовичем (третя особа-2) (ідентифікаційний номер , паспорт серія СМ №596874, виданий Сокальським РВ УМВС України у Львівській області 26.12.2003р.) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ромас" (третя особа-1) було укладено генеральний кредитний договір №102 (надалі - кредитний договір).

За умовами п.1.1. генерального кредитного договору кредитор зобов'язувався надавати позичальникам кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених в додаткових кредитних договорах, що укладатимуться в рамках генерального договору між позичальниками та кредитором, і які після їх підписання стають його невід'ємними частинами.

Згідно п.1.2. генерального кредитного договору загальна сума фактичної заборгованості позичальників по наданих кредитором кредитних коштах в рамках договору в будь-який момент під час дії генерального договору не може перевищувати 495 000,00 грн. доларів США еквівалентом в гривні 2 500 000,00 грн.

Згідно п.1.3. генерального кредитного договору термін користування кредитними коштами за даним договором встановлюється до 31 липня 2017р.

Згідно ч.8 п.2.6. генерального кредитного договору забезпеченням генерального договору, є зокрема: порука Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Угринів", .

Згідно п.9.1. генерального кредитного договору, договір набуває чинності з дати укладання та діє до часу повного погашення позичальниками заборгованості за кредитами (позичкової заборгованості, відсотків за користування кредитом, комісії, штрафів та пені).

01.08.2007р. між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") та позичальником - ТзОВ "Ромас" (третя особа-1), на виконання генерального кредитного договору, укладено кредитний договір №010/08-3/3076, згідно з умовами якого банк зобов'язався надати третій особі-1 кредит в розмірі 985 000,00 грн., строком до 31.07.2017 року.

03.08.2007р. на виконання умов кредитного договору №010/08-3/3076, банком надано третій особі-1 (ТзОВ "Ромас") кредит в розмірі 985 000,00 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок третьої особи-1, що підтверджується меморіальним ордером від 03.08.2007 року.

29.09.2011р. між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") та позичальником - Шведом Романом Тимофійовичем (третя особа-2), на виконання генерального кредитного договору, укладено кредитний договір №010/42-0-1/116, відповідно до умов якого Шведу Р.Т. надано кредит в розмірі 1 718 213,00 грн., строком до 31.07.2017 року.

29.09.2011р., на виконання умов кредитного договору №010/42-0-1/116, банком надано третій особі-2 (Шведу Р.Т.) кредит в розмірі 1 718 213,00 грн., шляхом перерахуванням коштів на поточний рахунок Шведа Р.Т., що підтверджується меморіальним ордером №31 від 29.09.2011 року.

01.08.2007р. між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Угринів" (поручитель; відповідач) укладено договір поруки №102/3, за умовами п.1.2. якого ТзОВ "Агрофірма "Угринів" на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням ТзОВ "Ромас" та фізичної особи Шведа Романа Тимофійовича, які виникають з умов генерального кредитного договору№102 від 01.08.2007р., а саме повернути кредит в розмірі 495 000,00 доларів США еквівалентом у гривні 2500 000,00 грн., проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених генеральним кредитним договором, а також виконати інші умови генерального кредитного договору в повному обсязі.

Згідно із п.1.9.1 кредитних договорів, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором, та/або умов договору іпотеки, та/або умов договору поруки. При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

За умовами п.2.5. договору поруки №102/3, поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржниками боргових зобов'язань в обсязі, заявленому банком, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Погашення здійснюється поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок банку.

За умовами п.2.6. договору поруки №102/3, обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від банку відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою за адресою, вказаною в договорі поруки.

Відповідно до умов п.10.6 генерального кредитного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальниками умов договору та додаткових кредитних договорів до нього (зокрема, неповернення чи несвоєчасного повернення одержаних кредитних коштів, несплати відсотків за користування ними, а також несплати штрафних санкцій), кредитор має право погасити заборгованість в порядку, передбаченому чинним законодавством України, шляхом звернення стягнення на майно чи кошти (в т.ч. третіх осіб), передані в забезпечення виконання взятих на себе позичальником зобов'язань.

Рішенням господарського суду Львівської області від 03.09.2013р. у справі №5015/4807/12 встановлено, що заборгованість: за кредитом по генеральному кредитному договору від 01.08.2007 року та кредитному договору №010/08-3/3076 від 01.08.2007р. становить 744 454,59 грн., з яких заборгованість за кредитом 617 515,35 грн., заборгованість по відсотках 111 442,66 грн. та пеня 15 496,57 грн.; за кредитом по генеральному кредитному договору від 01.08.2007 року та кредитному договору №010/42-0-1/116 від 29.09.2011р. становить 1 869 514,64 грн., з яких заборгованість по кредиту 1 669 136,09 грн., заборгованість по відсотках 177 026,08 грн. та пеня 23 352,47 грн.

Вказаним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромас", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Угринів", Товариства з обмеженою відповідальністю "Чер-Буд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Аро-пласт-плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дукат" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість по Генеральному кредитному договору від 01.08.2007 року та Кредитному договору від 01.08.2007 року №010/08-3/3076 в розмірі 744 454,59 грн., з яких: заборгованість за кредитом 617 515,35 грн., заборгованість по відсотках 111 442,66 грн., пеня 15 496,57 грн., 14889,09 грн. - судового збору. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Угринів", Товариства з обмеженою відповідальністю "Чер-Буд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Аро-пласт-плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дукат" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість по Генеральному кредитному договору від 01.08.2007 року та Кредитному договору від 29.09.2011 р. №010/42-0-1/116 в розмірі 1 869 514,64 грн., з яких заборговані по кредиту - 1 669 136,09 грн., заборгованість по відсотках 177 026,08 грн., пеня 23 352,47 грн., 37 390,29 грн. судового збору. У задоволенні позовних вимог, в частині стягнення з відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромас" заборгованості за Кредитним договором від 29.09.2011р. №010/42-0-1/116 в розмірі 1 869 514,64 грн. Відмовилено.

Вказане рішення залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій та набрало законної сили 17.10.2013р.

Відповідачем, як поручителем, не виконано умови генерального кредитного договору №102 від 01.08.2007р., кредитних договорів №010/08-3/3076 від 01.08.2007р. та №010/42-0-1/116 від 29.09.2011р., а також договору поруки №102/3 від 01.078.2007р., щодо сплати кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, відтак станом на 18.11.2014р. за розрахунками позивача загальний розмір заборгованості за вказаними договорами склав 3 541 424,46 грн.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач направив лист №140-5-1-00/8-3563 від 27.10.2014р. до відповідача, як до поручителя боржників ТзОВ "Ромас" та фізичної особи Шведа Р.Т., із вимогою про усунення порушень (про погашення заборгованості за генеральним кредитним договором №102 від 01.08.2007р., а також укладеними в його межах кредитними договорами №010/08-3/3076 від 01.08/.2007р., №010/42-0-1/116 від 29.09.2011р.), та виконання протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання цієї вимоги виконати свої зобов'язання перед банком та в повному обсязі погасити заборгованість за нарахованими відсотками та пенею згідно кредитних договорів №010/08-3/3076 від 01.08.2007р. та №010/42-0-1/116 від 29.09.2011р. за період з 01.10.2012р. по 22.10.2014р. в сумі - 1 413 571,51 грн. Проте, відповідач залишив даний лист-вимогу без відповіді та задоволення.

Оскільки зобов'язання відповідача, як поручителя, не виконано умови генерального кредитного договору №102 від 01.08.2007р., кредитних договорів №010/08-3/3076 від 01.08.2007р. та №010/42-0-1/116 від 29.09.2011р., а також договору поруки №102/3 від 01.078.2007р., щодо сплати кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, позивач просить стягнути заборгованість, яка згідно поданої заяви про зменшення позовних вимог становить 1 086 060,42 грн., а саме: по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 в сумі 355 999,37 грн., з яких 288 202,24 грн. заборгованість по відсотках, 41 701,55 грн. пеня за тілом кредиту, 26 095,58 грн. пеня по відсотках; по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 в сумі 730 061,05 грн., з яких 565 866,15 грн. заборгованість по відсотках, 112 722,74 грн. пеня за тілом кредиту, 51 472,16 грн. пеня по відсотках.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Положеннями ст.ст.627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір поруки №102/3 від 01.08.2007р., за умовами якого ТзОВ "Агрофірма "Угринів" на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням ТзОВ "Ромас" та фізичної особи - Швед Р.Т., які виникають з умов генерального кредитного договору№102 від 01.08.2007р., а саме повернути кредит, проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених генеральним кредитним договором, а також виконати інші умови генерального кредитного договору в повному обсязі.

Частиною 1 статті 546 ЦК України унормовано, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою та порукою.

У відповідності до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Порука створює права для кредитора та обов'язки для поручителя, безпосередньо на права та обов'язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов'язань не впливає, оскільки зобов'язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються. Такий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 р. у справі N 6-51цс11.

Факт порушення боржниками ТзОВ "Ромас" та фізичною особою Шведом Р.Т. своїх зобов'язань за кредитними договорами встановлено рішенням господарського суду Львівської області від 03.09.2013р. у справі №5015/4807/12, що і стало підставою подання позову до поручителя - ТзОВ ТзОВ "Агрофірма "Угринів".

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пунктом 4.1. договору поруки визначено, що відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. Також порука припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

27.10.2014р. позивач направив лист №140-5-1-00/8-3563 до відповідача, як до поручителя боржників: ТзОВ "Ромас" та фізичною особою - Швед Р.Т., із вимогою про усунення порушень (про погашення заборгованості за генеральним кредитним договором №102 від 01.08.2007р., а також укладеними в його межах кредитними договорами №010/08-3/3076 від 01.08/.2007р., №010/42-0-1/116 від 29.09.2011р.), та виконання протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання цієї вимоги виконати свої зобов'язання перед банком та в повному обсязі погасити заборгованість за нарахованими відсотками та пенею згідно кредитних договорів №010/08-3/3076 від 01.08.2007р. та №010/42-0-1/116 від 29.09.2011р. за період з 01.10.2012р. по 22.10.2014р. в сумі - 1 413 571,51 грн. Проте, відповідач залишив даний лист-вимогу без відповіді та задоволення.

Відтак, відповідач був повідомлений про заборгованість боржників - ТзОВ "Ромас" та фізичної особи Шведа Р.Т., при цьому не вжив заходів для її погашення.

Згідно ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Термін користування кредитними коштами за кредитними договорами №010/08-3/3076 від 01.08.2007р. та №010/42-0-1/116 від 29.09.2011р. встановлений до 31 липня 2017 року.

Згідно п.2.4 договору поруки сторони узгодили, що у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед банком за генеральним кредитним договором, банк має право звернутися до поручителя із вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині.

Обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від банку відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою за адресою вказаною в договорі поруки (п. 2.6 договору поруки).

Як встановлено судом, позивач звертався із вимогою до відповідача про усунення порушень про погашення заборгованості за генеральним кредитним договором, а також укладеними в його межах кредитними договорами, яка останнім залишена без задоволення.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він надав свій контррозрахунок щодо нарахування заборгованості та частково визнав позовні вимоги на загальну суму 823 511,39 грн., а саме: по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 на загальну суму 276 582,74 грн., з яких 258 009,84 грн. заборгованість по відсотках, 8 441,84 грн. пені за тілом кредиту, 10 141,46 грн. пені по відсотках; по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 на загальну суму 546 928,65 грн., з яких 507 470,79 грн. заборгованість по відсотках, 22 782,49 грн. пені за тілом кредиту, 16 675,37 грн. пені по відсотках.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості по відсотках по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 - 288 202,24 грн. заборгованість по відсотках; по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 - 565 866,15 грн. заборгованість по відсотках, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.346 ГК України, кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч.1 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ст.229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок долучений до заяви про зменшення позовних вимог, підстави та правильність нарахування відсотків за користування грошовими коштами, суд дійшов висновку задоволити позовні вимоги в цій частині.

Щодо стягнення з відповідача пені за тілом кредиту та пені по відсотках по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 - 41 701,55 грн. пені за тілом кредиту, 26 095,58 грн. - пені по відсотках; по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 - 112 722,74 грн. пені за тілом кредиту, 51 472,16 грн. пені по відсотках, суд зазначає наступне.

Згідно із ст.230 ГК України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ч.2 ст.343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до умов п.10.2. генерального кредитного договору, за порушення строків повернення кредитів, відсотків за користування кредитами та комісій, передбачених п.1.3,2.2 генерального договору, позичальники сплачують кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожний день прострочення - для кредитів, наданих у національній валюті, або пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення - для кредитів, наданих в іноземній валюті.

Відповідно до умов п.4.1.1. кредитного договору від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 та кредитного договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитними коштами, у визначені цими договорами строки, позичальники зобов'язані сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цих кредитних договорів.

Пунктом 2.7. договору поруки сторони узгодили, що при простроченні виконанні своїх обов'язків, як вони визначені а п.2.5. договору поруки, поручитель зобов'язаний виплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум за цим договором із застосуванням для її розрахунку валютного курсу НБУ на день сплати.

Перевіривши поданий позивачем до заяви про зменшення позовних вимог розрахунок пені по тілу кредиту, суд встановив, що при її нарахуванні позивач, в порушення вимог ч.6 ст.232 ГК України, неправильно визначив періоди прострочки, зокрема, нарахування проводив з 01.10.2012р. по 31.03.2013р.

Позивачем письмова вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитними договорами протягом 30 календарних днів направлена 30.03.2012р. та отримана відповідачем 06.04.2012р. (вказане зазначено у постанові Львівського апеляційного господарського суду у постанові від 17.10.2013р. у справі №5015/4807/12). Останній день сплати припав на 06.05.2012р., який є вихідним (субота) відтак, нарахування пені слід проводити з 08.05.2012р. (першого робочого дня) протягом шести місяців, тобто по 08.11.2012р.

Відповідно до ч.5 ст.254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Враховуючи, що суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог, а позивач не подавав такої заяви, відтак, судом самостійно проведено перерахунок суми пені по тілу кредиту за період з 01.10.2012р. по 08.11.2012р., за яким до стягнення підлягає за генеральним кредитним договором від 01.08.2007р. та кредитним договором №010/08-3/3076 від 01.08.2007р. - 9 397,45 грн. пені за тілом кредиту, а за генеральним кредитним договором від 01.08.2007р. та Кредитним договором №010/42-0-1/116 від 29.09.2011р. - 25 408,62 грн. пені за тілом кредиту.

Представник позивача у відзиві на позовну заяву зазначив, що нарахування пені за період 3-х років з посиланням на п.12.4. генерального кредитного договору №102 від 01.08.2007р. являється неправомірною, оскільки згідно ст.258 ЦК України встановлюється спеціальна позовна давність в один рік стосовно стягнення неустойки (штрафу, пені). Крім того, відповідач зазначає, що позивач у заяві про уточнення позовних вимог вже втретє змінює суму позовних вимог та методику, спосіб та підхід для її визначення.

Згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 1 статті 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до умов п.8.4. кредитного договору від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 та кредитного договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 ці договори є невід'ємною частиною генерального кредитного договору №102 від 01.08.2007р. У всьому, що не передбачено умовами даного договору, сторони керуються умовами генерального кредитного договору №102 від 01.08.2007р. та чинним законодавством України.

Пунктом 1.1 генерального кредитного договору №102 від 01.08.2007р. сторони погодили отримання кредиту в порядку і на умовах, визначених в додаткових договорах, що укладатимуться в рамках договору між позичальниками та кредитором і які після їх підписання стають його невід'ємними частинами.

Отже, кредитні договори: від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 та від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 є невід'ємною частиною генерального кредитного договору №102 від 01.08.2007р., а відтак положення генерального кредитного договору підлягають застосуванню до правовідносин за вказаним кредитним договором.

За умовами п.12.4 генерального кредитного договору №102 від 01.08.2007р. сторони погодились, що до правовідносин, пов'язаних з укладенням та виконанням цього договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Таким чином, у п.12.4 генерального кредитного договору сторонами правомірно збільшено встановлену п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовну давність до вимог про стягнення пені до 3 років.

Зважаючи на вищенаведене доводи відповідача про неправомірне нарахування позивачем пені за період 3-х років з посиланням на п.12.4. генерального кредитного договору №102 від 01.08.2007р. є безпідставним.

Позивачем до заяви про зменшення позовних вимог долучено детальний розрахуноксум, які він просить стягнути та якому суд надав оцінку. Відтак, попередні розрахунки подані позивачем не беруться до уваги. Пеня нарахована позивачем з дотриманням положень ч.6 ст.232 ГК України щодо шестимісячного строку нарахування та відповідно до п.12.4 генерального кредитного договору №102 від 01.08.2007р. Вказане спростовує безпідставні заперечення відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку підставності позовних вимог до задоволення частково. З відповідача підлягає до стягнення 966 442,20 грн. з яких по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 в сумі 323 695,27 грн., з яких 288 202,24 грн. заборгованість по відсотках, 9 397,45 грн. - пені за тілом кредиту, 26 095,58 грн. - пені по відсотках; по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 в сумі 642 746,93 грн., з яких 565 866,15 грн. заборгованість по відсотках, 25 408,62 грн. - пені за тілом кредиту, 51 472,16 грн. - пені по відсотках.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Частиною другою ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

При поданні позову позивачем до стягнення заявлено 1 279 803,01 грн. та сплачено платіжним дорученням №358858 від 20.11.2014р. судовий збір на суму 25 596,06 грн.

При поданні заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач платіжним дорученням №388014 від 25.02.2015р. доплатив судовий збір на суму 14 864,44 грн.

Відтак, позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 40 460,50 грн.

Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог відповідно до якої до стягнення заявлено 1 086 060,42 грн., відтак судовий збір має становити 21 721,21 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відтак позивачу, на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", слід повернути 18 739,29 грн. судового збору (40 460,50 грн. - 21 721,21 грн.), у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" з наступними змінами та доповненнями, ст.ст.11, 256, 258, 259, 533, 546, 559, 627-629, 1048 ЦК України, ст.ст.174, 199, 229, 231, 232, 343, 346 ГК України, ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов, згідно заяви про зменшення позовних вимог, задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Угринів" (80012, Львівська область, Сокальський район, с.Угринів; ) на користь Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" (01011, м.Київ, вул.Лєскова, 9; ) в особі Львівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" (79007, м.Львів, вул.Матейка, 8; ):

- по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 01.08.2007р. № 010/08-3/3076 - 288 202,24 грн. заборгованість по відсотках, 9 397,45 грн. пені за тілом кредиту, 26 095,58 грн. пені по відсотках;

- по генеральному кредитному договору від 01.08.2007р. та кредитному договору від 29.09.2011р. № 010/42-0-1/116 - 565 866,15 грн. заборгованість по відсотках, 25 408,62 грн. - пені за тілом кредиту, 51 472,16 грн. - пені по відсотках.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Угринів" (80012, Львівська область, Сокальський район, с.Угринів; ) на користь Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" (01011, м.Київ, вул.Лєскова, 9; ) в особі Львівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" (79007, м.Львів, вул.Матейка, 8; ) 19 328,85 грн. судового збору.

4. Повернути Публічному акціонерному товариству „Райффайзен Банк Аваль" (01011, м.Київ, вул.Лєскова, 9; ) в особі Львівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" (79007, м.Львів, вул.Матейка, 8; ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 18 739,29 грн. у зв'язку із поданням заяви про зменшенням суми позовних вимог.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

7. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 15.06.2015р.

Суддя Сухович Ю.О.

Суддя Кидисюк Р.А.

Суддя Петрашко М.М.