ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

10 червня 2015 року Справа № 915/816/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Будівельна фірма "Миколаївбуд", вул. Робоча, 2А, м. Миколаїв, 54015

до відповідача Виробничо-комерційного малого підприємства "Яхт-верф НАВІГАЛЬ ЛТД", вул. Потьомкінська, 155, кв. 69, м. Миколаїв, 54003

про стягнення заборгованості та неустойки

за участю представників сторін:

від позивача: Годза Леонід Павлович, довіреність № 90/01-8 від 22.03.2012 року;

від відповідача: представник не з'явився.

До господарського суду Миколаївської області звернулось Публічне акціонерне товариство «Будівельна фірма «Миколаївбуд» з позовними вимогами до відповідача Виробничо-комерційного малого підприємства «Яхт-верф НАВІГАЛЬ ЛТД» про стягнення станом на 12.05.2015 року заборгованості за договорами найму (оренди) нежитлових приміщень № 40/14 від 01.02.2014 року та № 202/14 від 01.05.2014 року на загальну суму 53 226, 50 грн., в тому числі 41 518, 84 грн. - основного боргу, 383, 12 грн. - неустойки, 734, 10 - 3% річних, 425, 58 грн. - інфляції, 10 164, 86 грн. - пені.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.05.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 10.06.2015 року.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 10.06.2015 року не забезпечив, письмового відзиву по суті спору не подав.

Ухвала господарського суду Миколаївської області про порушення провадження у справі від 20.05.2015 року, направлена на адресу відповідача Виробничо-комерційного малого підприємства «Яхт-верф НАВІГАЛЬ ЛТД», вул. Потьомкінська, 155, кв. 69, м. Миколаїв, 54003, повернута до суду поштовою установою з відміткою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (арк. 25-27).

Явка повноважного представника відповідача не визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року з останніми змінами № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, судом здійснено усі заходи щодо повідомлення належним чином відповідача про дату, час та місце судового засідання.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до п. 3.9.2 вищевказаної Постанови у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

27.05.2015 року за вх. № 9496/15 (вих. №116/01-8 від 27.05.2015 року) до господарського суду Миколаївської області від позивача Публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд» надійшла заява про відмову від позову, в якій позивач зазначає, що у зв'язку з погашенням заборгованості по орендній платі Публічне акціонерне товариство «Будівельна фірма «Миколаївбуд» відмовляється від позову до Виробничо-комерційного малого підприємства «Яхт-верф НАВІГАЛЬ ЛТД» за заявою № 110/01-8 від 18.05.2012 року про стягнення заборгованості та неустойки у сумі 53 226, 50 грн. Позивач зазначає, що наслідки відмови від позову йому відомі (арк. 23).

09.06.2015 року за вх. № 10366/15 (вих. № 129/01-8 від 09.06.2015 року) до господарського суду Миколаївської області від позивача Публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд» надійшов лист з додатками, в якому позивач надав докази погашення заборгованості Виробничо-комерційного малого підприємства «Яхт-верф НАВІГАЛЬ ЛТД» ПАТ «БФ «Миколаївбуд» за договорами оренди № 40/14 від 01.02.2014 року та № 202/14 від 01.05.2014 року та інші документи, які стали підставою подання 27.05.2015 року заяви про відмову від позову (арк. 28).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Позовні вимоги ґрунтуються на укладених між Публічним акціонерним товариством «Будівельна фірма «Миколаївбуд» (позивач, орендодавець) та Виробничо-комерційним малим підприємством «Яхт-верф НАВІГАЛЬ ЛТД» (відповідач, орендар) Договору найму (оренди) нежитлового приміщення № 40/14 від 01.02.2014 року (арк. 8) та Договору найму (оренди) нежитлового приміщення № 202/14 від 01.05.2014 року (арк. 11).

Предметом спору є вимога про стягнення заборгованості за договорами найму (оренди) нежитлових приміщень № 40/14 від 01.02.2014 року та № 202/14 від 01.05.2014 року на загальну суму 53 226, 50 грн., в тому числі 41 518, 84 грн. - основного боргу, 383, 12 грн. - неустойки, 734, 10 - 3% річних, 425, 58 грн. - інфляції, 10 164, 86 грн. - пені.

Як вказано вище, позивачем подано суду заяви про відмову від позову від 27.05.2015 року та від 09.06.2015 року, якими позивач відмовився від позову в повному обсязі.

Подані заяви позивача мотивовані наступним.

В результаті здійснених ВКМП «Яхт-верф НАВІГАЛЬ ЛТД» заходів договір оренди № 40/14 від 01.02.2014 року закінчився 18.05.2015 року, орендоване приміщення по вул. Робоча, 2А у м. Миколаєві повернуто власнику по акту від 18.05.2015 року (арк. 30), заборгованість по оренді у сумі 5 326, 96 грн. повністю погашена (арк. 31-32). Все це є підставою про відмови від позовних вимог по цьому договору оренди.

Враховуючи бажання продовжити оренду приміщень за адресою Заводська площа, 13 у м. Миколаєві, тяжке тимчасове фінансове становище орендаря, додатковою угодою №1 від 30.04.2015 року (арк. 33) строк дії договору оренди № 202/14 від 01.05.2014 року продовжений до 31.12.2015 року. Боржник сплатив після подання позову 9 491, 28 грн. (арк. 35-36) заборгованості, відповідач дав згоду відшкодувати 1 827, 00 грн. судового збору, надав 20.05.2015 року гарантійне зобов'язання по погашенню залишку боргу до 31.12.2015 року. У зв'язку з цим позивач скасував штрафні санкції до боржника та відмовився від позовних вимог за цим договором. Відповідач з власної волі, добровільно відшкодував позивачу сплачений ним судовий збір з позову у сумі 1 827, 00 грн. (арк. 37).

На підставі викладеного позивач просить суд прийняти відмову від позову та винести ухвалу про припинення провадження у справі № 915/816/15.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 2 та 4 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Судом встановлено, що подані заяви про відмову від позову, підписані керівником та підписантом позивача - головою правління Перстеньковим Костянтином Володимировичем, що підтверджується наявним в матеріалах Витягом з ЄДРЮФОП (арк. 21-22).

Судом встановлено, що відмова від позову не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом також враховано, що у заяві позивачем зазначено про те, що йому відомі та зрозумілі наслідки припинення провадження у справі, передбачені ч. 2 ст. 80 ГПК України. Крім того, в судовому засіданні 10.06.2015 року судом роз'яснено представнику позивача наслідки припинення провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що звернення до суду з позовом, як і відмова від нього чи його частини, є формою реалізації прав позивача, заява позивача про відмову від позову підписана повноважною особою позивача, відмова від позовних вимог не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси, тому відмова позивача від позову підлягає прийняттю господарським судом, а провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Постановою Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року, з останніми змінами від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено наступне.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК України). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються. Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору (п. 5.1 Постанови).

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір у даній справі виник з вини відповідача, судовий збір в розмірі 1 827 грн. підлягає відшкодуванню позивачу з відповідача.

Однак, як вбачається з матеріалів справи станом на день розгляду справи судовий збір в розмірі 1 827 грн. сплачено відповідачем на користь позивача, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 1021 від 08.06.2015 року (арк. 37).

Враховуючи вищевикладене, в суду відсутні правові підстави для повторного стягнення з відповідача судового збору.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України "Про судовий збір", ст. ст. 22, 49, ст. 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

прийняти відмову позивача Публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд» () від позову про стягнення з відповідача Виробничо-комерційного малого підприємства «Яхт-верф НАВІГАЛЬ ЛТД» () заборгованості за договорами найму (оренди) нежитлових приміщень № 40/14 від 01.02.2014 року та № 202/14 від 01.05.2014 року на загальну суму 53 226, 50 грн., в тому числі 41 518, 84 грн. - основного боргу; 383, 12 грн. - неустойки; 734, 10 - 3% річних; 425, 58 грн. - інфляції; 10 164, 86 грн. - пені.

Припинити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд» () до відповідача Виробничо-комерційного малого підприємства «Яхт-верф НАВІГАЛЬ ЛТД» () про стягнення станом на 12.05.2015 року заборгованості за договорами найму (оренди) нежитлових приміщень № 40/14 від 01.02.2014 року та № 202/14 від 01.05.2014 року на загальну суму 53 226, 50 грн., в тому числі 41 518, 84 грн. - основного боргу; 383, 12 грн. - неустойки; 734, 10 - 3% річних; 425, 58 грн. - інфляції; 10 164, 86 грн. - пені на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відмовою позивача від позову.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 93-95, 106 ГПК України.

Суддя Е.М. Олейняш