РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015Справа №910/27563/14

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

До Приватного акціонерного товариства «Просто - страхування»

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТБ САД»

Про стягнення 155 821,75 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Різунов Р.С., довіреність № 15/17 від 12.01.2015

від відповідача 1: Крашеніннікова М.І., довіреність № 851/2014 від 24.12.2014

від відповідача 2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства «Просто - страхування» (далі - відповідач 1) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТБ САД» (далі - відповідача 2) про стягнення 155 821,75 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що позивачем, як страховиком, відповідно до договору страхування наземного транспорту № 11/1153720/9069/13 від 23.12.2013р. було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 155 821,75 грн., внаслідок чого, до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка відповідальна за відшкодування шкоди, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

Ухвалою суду від 10.12.2014р. порушено провадження у справі № 910/27563/14 та призначено розгляд на 26.01.2015 р.

15.01.2015р. відповідач 2 подав через канцелярію суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

19.01.2015р. відповідач 2 подав через канцелярію суду клопотання про призначення судової експертизи.

26.01.2015р. відповідач 1 подав через канцелярію суду відзив на позов.

26.01.2015р. судове засідання проводилось у звичайному режимі, оскільки на момент судового розгляду справи була відсутня технічна можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення по суті спору.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явились.

Суд відклав розгляд справи на 06.02.2015р. для належного проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

06.02.2015р. судове засідання проводилось в режимі відео конференції.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, заперечив проти клопотання про призначення чудової експертизи.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача 2 підтримав подане клопотання про призначення судової експертизи, зобов'язався провести оплату вартості експертизи.

Суд вирішив задовольнити клопотання відповідача 2 про призначення судової експертизи.

Суд призначив судову товарознавчу, економічну, будівельно-технічну експертизи, вартість її проведення вирішив покласти на ТОВ «ТБ САД» та скерував справу для проведення призначеної експертизи до КНДІ судових експертиз, яке пере направило її до Львівського НДІ судових експертиз.

20.03.2015р. до суду надійшло клопотання Львівської експертної установи про витребування документів, необхідних для проведення призначених експертиз.

Для належного та всебічного розгляду клопотання експертів, суд вирішив поновити провадження у справі № 910/27563/14 та призначив її до розгляду на 15.05.2015р., зобов'язав сторін надати необхідні для судових експертів документи.

14.05.2015р. відповідач 2 подав через канцелярію суду заяву про витребування документів у страхувальника, повідомив суд про направлення на адресу страхувальника запит щодо надання документів, необхідних для проведення експертизи.

15.05.2015р. представник позивача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду від 14.04.2015р. не виконав, витребувані судом документи не подав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Представник відповідача 1 проти позову заперечив, документів не надав, у зв'язку з їх фактичною відсутністю.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з'явився.

Суд відклав розгляд справи на 05.06.2015р., у зв'язку з невиконанням вимог ухвали та не наданням документів по справі, а також відсутністю представника позивача.

05.06.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, вимог ухвал суду від 14.04.2015р. та від 15.05.2015р. не виконав, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача 1 проти позову заперечив.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2013р. між ПрАТ «СК «Провідна» (далі - позивач) та Підприємством «Лукойл - Україна» як страхувальником, було укладено договір страхування № 11/1153720/9069/13/2017, згідно умов якого об'єктом страхування стало майно страхувальника, а саме автозаправні станції, належні останньому на праві власності.

07.03.2014р. в н/п Оброшине Львівської області, сталася ДТП за участю транспортного засобу «ЗІЛ» д.н.з ВС 4120 ЕЕ, під керуванням Цір В.М., відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Просто - страхування», згідно полісу № АС/9543499.

Винуватець ДТП своїми діями, завдав шкоди застрахованому позивачем майну, а саме здійснив наїзд на паливну колонку, пошкодивши її.

Відповідно до постанови Городоцького районного суду Львівської області № 3/441/210/2014 від 10.04.2014р., встановлено вину гр. Цір В.М у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який на момент ДТП був працівником ТОВ «ТБ «Сад ( відповідач 2).

Відповідно до звіту від 20.05.2014 № 41575, позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування за пошкоджених об'єкт у розмірі 155 821,75 грн. згідно платіжного доручення № 0032013 від 16.07.2014р.

Згідно полісу № АС/9543499 франшизу встановлено у розмірі 0,00 грн., ліміт відповідальності встановлено 50 000,00 грн.

Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідачів 1 та 2 - 155 821,75 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та судовий збір у розмірі 3116,44 грн.

Суд дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Під час судового розгляду справи, судом за клопотанням відповідача 2 було призначено судові експертизи: товарознавчу, економічну та будівельно-технічну, проведення яких доручено КНДІ судових експертиз, який в подальшому відправив справу на виконання до Львівського НДІ судових експертиз, за місцем знаходження пошкодженого майна.

Представник позивача проти призначення судової експертизи заперечував, посилаючись на наявність у матеріалах справи звіту від 20.05.2014 № 41575, проведеного на замовлення позивача, згідно якого було розраховану розмір збитку та здійснено страхову виплату.

Суд, дослідивши вказаний звіт, дійшов висновку про неналежність його проведення, виходячи з такого.

У Висновку про вартість майнового збитку, зазначено, про те, що вивчення об'єкту оцінки проводилось виключно по наданих Замовником (AT «Провідна») фотодокументах та по даним складеного позивачем Акту огляду та опису основних пошкоджень.(ст. 7 Звіту). При цьому фотокопії на підставі яких проводилась оцінка є взагалі непридатними для встановлення та оцінки розміру та характеру збитків.

Також, відповідно до акту огляду від 07.03.2014 року встановлено, що:

п. 5 Насосне відділення - деформація корпусу, про пошкодження самих насосів у акті не йдеться;

п. 10 та п. 11 Блок живлення та контролер (основні електронні елементи) - потребують діагностики.

Таким чином у акті огляду не йдеться про пошкодження деталей, а лише про необхідність їх діагностики, позивачем не надані Акти діагностики обладнання, а отже належні докази їх пошкодження в матеріалах справи відсутні.

При цьому, експертом на підставі наданих йому даних було визначена вартість відновлювального ремонту автозаправки, враховуючи її тотальне знищення та повну фактичну заміну на нову, (ст. 13 Звіту) - береться за основу розрахунку вартість нової деталі (автозаправки) - 137 600,04 гривень, при цьому вартість придатних залишків пошкодженої автозаправки не вираховувалась.

Внаслідок неповності та неналежності даних, викладених у звіті, суд вирішив призначити судову експертизу та відправив її на виконання до вказаної вище експертної установи, проте в процесі виконання судової ухвали, експертна установа витребувала додаткові документи для проведення призначеної експертизи, проте позивач їх не надав, внаслідок чого справу було повернуто до суду без проведення експертизи.

Судом було витребувано ухвалою від 14.04.2015р. та повторно від 15.05.2015р. необхідні документи для проведення експертизи, проте позивач такі документи суду не надав, про причини не виконання вимог ухвал суду не повідомив, а відповідачі повідомили суд про неможливість надання таких документів суду, внаслідок їх наявності лише у позивача або його страхувальника.

Беручи до уваги те, що звіт наданий позивачем є не повним та таким, що частково складений з порушенням вимог законодавства, а також враховуючи не виконання позивачем вимог суду, в частині надання документів, необхідних для належного проведення судової експертизи та встановлення розміру матеріального збитку, суд дійшов висновку про те, що позивачем не було надано достатніх та належних письмових доказів, в підтвердження визначення розміру страхового відшкодування, яке підлягає сплаті, а тому його позовні вимоги про стягнення з відповідачів 155 821,75 грн. не підлягають задоволенню.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Позивачем не були надані суду належні докази на підтвердження викладеного в позові, внаслідок чого позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено: 12.06.2015р.)

Суддя Мельник В.І.