ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 911/636/13-г
Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Чернова Є.В. - головуючого,
Корнілової Ж.О. - доповідача,
Кривди Д.С.,
розглянувши касаційну скаргу
Приватного підприємства "Торговий дім "Катаріна" (змінено найменування юридичної особи Малого приватного підприємства "Альтаїр" на приватне підприємство "Торговий дім "Катаріна")
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 07.04.2015
у справі№ 911/636/13-г Господарського суду Київської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "КЖБК"
доМалого приватного підприємства "Альтаїр"

простягнення 160000,00 грн.
за участю представників сторін
від позивача (заявник):Білічак Х.В. (довіреність від 19.11.2014 № б/н),
від відповідача (скаржник):Стадний Ю.В. (довіреність від 20.04.2015 № 02/юр),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.12.2014 у справі № 911/636/13-г (суддя Конюх О.В.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у справі № 911/636/13-г (у складі колегії суддів: Михальської Ю.Б. - головуючого, Отрюха Б.В., Тищенко А.І.,) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрост Альфа" про заміну позивача правонаступником задоволено. Здійснено заміну позивача у справі № 911/636/13-г - Товариство з обмеженою відповідальністю "КЖБК" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрост Альфа".

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у справі № 911/636/13-г Господарського суду Київської області, Приватне підприємство "Торговий дім "Катаріна" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 12.12.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у справі № 911/636/13-г Господарського суду Київської області, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення та неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням секретаря четвертої судової палати Вищого господарського суду України Бондаря С.В. від 15.06.2015 № 05-05/771 у зв'язку з відпусткою суддів Овечкіна В.Е., Цвігун В.Л., сформовано колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: Чернова Є.В. - головуючого, Корнілової Ж.О. - доповідача, Кривди Д.С., для розгляду касаційної скарги Приватного підприємства "Торговий дім "Катаріна" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у справі № 911/636/13-г.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що рішенням Господарського суду Київської області від 16.04.2013 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КЖБК" до Малого приватного підприємства "Альтаїр" задоволено, стягнуто з Малого приватного підприємства "Альтаїр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЖБК" 160000,00 грн. заборгованості та 3200,00 грн. судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Київської області, яке набрало законної сили 21.05.2013, видано наказ від 28.05.2013 № 911/636/13-г про примусове виконання рішення.

Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції Уманець А.О. від 12.06.2013 відкрито виконавче провадження № 38485109 з виконання наказу Господарського суду Київської області від 28.05.2013 у справі № 911/636/13-г.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрост Альфа" 19.11.2014 звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про заміну позивача у справі № 911/636/13-г правонаступником.

Заява обгрунтована тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЖБК" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрост Альфа" (новий кредитор) 21.06.2013 укладено договір відступлення прав вимоги, згідно з яким первісний кредитор відступає права сторони-кредитора за договорами, а новий кредитор приймає всі права первісного кредитора і стає стороною-кредитором за договорами, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору в редакції додаткового договору від 27.06.2013. Зокрема, первісний кредитор уступає в повному обсязі, а новий кредитор набуває права вимоги до боржника сум заборгованості з повернення коштів, сплачених за договором підряду, укладеного шляхом обміну документами (рахунок № 2 від 28.03.2011 та платіжне доручення від 28.03.2011 № 949) за роботи, які не були виконані, що підтверджується рішенням Господарського суду Київської області від 16.04.2013 № 911/636/13-г.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте відповідно до частини 2 статті 516 Цивільного кодексу України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину без згоди боржника, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Таким чином, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав сторін спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Судами встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЖБК" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрост Альфа" (новий кредитор) 21.06.2013 договір відступлення права вимоги, відповідно до пункту 2.1. якого ТОВ "КЖБК" уступає в повному обсязі, а новий кредитор ТОВ "Фрост Альфа" набуває права вимоги до боржника МПП "Альтаїр" вимагати сплати боржником суми боргу в повному обсязі.

Відповідно пункту 2.2. договору, у зв'язку з укладенням договору первісний кредитор відступає права сторони-кредитора за договорами, а новий кредитор приймає всі права первісного кредитора і стає стороною-кредитором за договорами.

Згідно з пунктом 1.1.2. договору, "договір" - означає всі та кожний договір, укладений між первісним кредитором та боржником, а також інші види зобов'язань, що виникли між первісним кредитором та боржником, право вимоги за яким відступається за цим договором. Перелік договорів наведений у додатку № 1 до договору.

У додатку № 1 до договору відступлення права вимоги від 21.06.2013, зазначено, що серед інших, товариством "КЖБК" відступлено право вимоги до МПП "Альтаїр" товариству "Фрост Альфа" за договором на виготовлення, поставку та монтаж № 24/03/11 від 24.03.2011 на суму 160000,00 грн.

Таким чином, ТОВ "КЖБК" здійснено уступку прав вимог на користь ТОВ "Фрост Альфа", що випливають із договорів, які зазначені у додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, ТОВ "Фрост Альфа" 15.08.2014 звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про залучення та допущення до участі у справі у якості процесуального правонаступника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.09.2014 у справі № 911/636/13-г заяву ТОВ "Фрост Альфа" від 15.08.2014 про залучення його та допущення до участі у справі у якості процесуального правонаступника залишено без задоволення, оскільки заявником не доведено, що поданий договір відступлення права вимоги від 21.06.2013 підтверджує заміну кредитора у спірних правовідносинах сторін у господарській справі № 911/636/13-г.

ТОВ "Фрост Альфа", повторно звертаючись до Господарського суду Київської області із заявою від 19.11.2014 про заміну позивача у справі № 911/636/13-г правонаступником, зазначило, що при поданні попередньої заяви ТОВ "Фрост Альфа" не долучено до матеріалів справи додатковий договір про зміну додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 21.06.2013, оскільки його оригінал був втрачений.

З наданого ТОВ "Фрост Альфа" до заяви від 19.11.2014 додаткового договору про зміну додатку № 1 суд апеляційної інстанції встановив, що 27.06.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЖБК" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрост Альфа" (новий кредитор) укладено додатковий договір про зміну додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 21.06.2013, в якому сторони погодили викласти реєстр прав вимог у додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 21.06.2013 у новій редакції. Серед інших, товариством "КЖБК" новому кредитору ТОВ "Фрост Альфа" відступлено право вимоги заборгованості МПП "Альтаїр" про повернення коштів, сплачених за договором підряду, укладеного шляхом обміну документами, та зміст якого викладений в рахунку від 28.03.2011 № 2, виписаному МПП "Альтаїр", та в платіжному дорученні від 28.03.2011 № 949 ТОВ "КЖБК", за роботи, які не були виконані (зобов'язання у зв'язку з поверненням коштів, збережених без достатньої правової підстави) на суму 160000,00 грн. на підставі рішення Господарського суду Київської області від 16.04.2013 у справі № 911/636/13-г.

Суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що у додатковому договорі про зміну додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 21.06.2013 зазначено, що у правовідносинах сторін у господарській справі № 911/636/13-г відбулася заміна кредитора.

Судом апеляційної інстанції встагновлено, що у матеріалах справи відсутні будь які докази та/або обставини, на підставі яких можливо було б зробити висновок, що дублікат додаткового договору від 27.06.2013 був виготовлений заднім числом, після отримання ухвали Господарського суду Київської області від 16.09.2014 про відмову у задоволенні заяви про заміну позивача правонаступником.

Водночас, твердження заявника касаційної скарги про неналежність як доказу додаткового договору від 27.06.2013 ґрунтуються виключно на його припущеннях та не підтверджуються матеріалами справи, оскільки вказаний додатковий договір про зміну додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги не визнавався недійсним у судовому порядку, а відтак, є чинним з огляду на презумпцію правомірності правочину.

Посилання скаржника на те, що дублікат додаткового договору від 27.06.2013 не відповідає вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" щодо первинних документів не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки така угода взагалі не відноситься до первинних документів у розумінні вказаного Закону.

Крім цього, судом не приймаються до уваги посилання скаржника на неправомірність звернення ТОВ "Фрост Альфа" до суду із заявою з огляду на те, що постановою ДВС Рокитянського управління юстиції від 02.10.2014 виконавче провадження з примусового виконання наказу № 911/636/13-г, виданого 28.05.2013 Господарським судом Київської області, було закінчено, оскільки, як підтверджується матеріалами справи, зазначена постанова державного виконавця оскаржується ТОВ "Фрост Альфа" у суді як незаконна.

Відповідно до статті 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації, заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені у судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Пунктом 1.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що статтею 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні. Процесуальне правонаступництво в розумінні цієї норми Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом тих чи інших обставин.

Таким чином, постанова Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у справі № 911/636/13-г Господарського суду Київської області підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, касаційна інстанція погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Торговий дім "Катаріна" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у справі № 911/636/13-г Господарського суду Київської області залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у справі № 911/636/13-г Господарського суду Київської області залишити без змін

Головуючий суддяЧернов Є.В.
Судді:Корнілова Ж.О.
Кривда Д.С.