ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2015 р. Справа № 922/10/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача- Богдан Д.А.

1-го відповідача не зявився

2-го відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу першого відповідача (вх.№2990 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 29.04.15 у справі № 922/10/15

за позовом Публічного АТ "Тепловозоремонтний завод", м.Полтава

до 1.) ТОВ "Європа-Факторинг", м. Донецьк,

2.) ЗАТ "Внешторг", м. Харків

про визнання іпотеки припиненою.

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року позивач - ПАТ "Тепловозоремонтний завод", звернувся до господарського суду з позовом до ТОВ "Європа-Факторинг" (перший відповідач) та ЗАТ "Внешторг" (другий відповідач), в якому просив визнати припиненою іпотеку ПАТ "Тепловозоремонтний завод" з договору іпотеки від 29.11.2005 року, укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" і ПАТ "Тепловозоремонтний завод", яка забезпечувала зобов'язання ЗАТ "Внешторг" (другий відповідач) за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 6-КБ від 29.11.2005 року, укладений між ПАТ "УкрСиббанк" та ЗАТ "Внешторг", з посиланням на п.1 ч. 2 ст. 16, п. 1 ч. 1 ст. 593, ст. 609 ЦК України, п.1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про заставу", п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку".

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.04.2015 року по справі №922/10/15 (суддя Хотенець П.В.) позовні вимоги відносно першого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Факторинг" - задоволено повністю; визнано припиненою іпотеку ПАТ "Тепловозоремонтний завод" з Договору іпотеки (нежитлові приміщення) від 29.11.2005 року, укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" і ПАТ "Тепловозоремонтний завод", яка забезпечувала зобов'язання ЗАТ "Внешторг" за Кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 6-КБ від 29.11.2005 року, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та ЗАТ "Внешторг". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Факторинг" на користь Публічного акціонерного товариства "Тепловозоремонтний завод" - 1218,00 грн. судового збору.Провадження у справі відносно другого відповідача - ЗАТ "Внешторг" - припинено.

Перший відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції частково не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при його прийнятті, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2015р. у справі №922/10/15 в частині визнання припиненою іпотеку за договором іпотеки (нежитлові приміщення) від 29.11.2005р. в частині забезпечення зобов'язання за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії №6-КБ від 29.11.2005р. і прийняти у цій частині нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству Тепловозоремонтний завод у задоволенні позову до ТОВ Європа-Факторинг, ЗАТ Внешторг про визнання припиненою іпотеку за договором іпотеки (нежитлові приміщення) від 29.11.2005р.- повністю.

В апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції помилково не звернув увагу на те, що на момент винесення рішення солідарний обов'язок, що виник у солідарних боржників (ЗАТ Внешторг і ПАТ Тепловозоремонтний завод) перед ПАТ УкрСиббанк (правонаступником якого є ТОВ Європа-Факторинг) щодо погашення заборгованості за кредитним договором №6-КБ не виконаний жодним із боржників, та не зважаючи на те, що солідарний обов'язок припинився для ЗАТ Внешторг, внаслідок ліквідації останнього, зазначений обов'язок залишається чинним для ПАТ Тепловозоремонтний завод, отже у зв'язку з цим є чинним й іпотечне зобов'язання ПАТ Тепловозоремонтний завод.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник першого відповідачів в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, надав клопотання про відкладення розгляду справи, в звязку з неможливістю прибуття в судове засідання.

Колегія суддів вважає, що клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, так як явка представника першого відповідача не визнана обовязковою, правова позиція відповідача викладена у апеляційній скарзі, незявлення представника першого відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Розпорядженням секретаря третьої судової палати від 05.06.15 року, у звязку з хворобою судді Плужника О.В. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що 29.11.2005 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ЗАТ "Внешторг" був укладений кредитний договір № 6-КБ, відповідно до якого Банк зобов'язався надати позичальнику (ЗАТ "Внешторг"), а останній зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути Банку кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в національній валюті в сумі ліміту кредитної лінії що дорівнює 16 000 000,00 грн. в порядку і на умовах, зазначених у даному договорі.

29.11.2005 року Банк і ПАТ Тепловозоремонтний завод, уклали договір іпотеки (нежитлові приміщення), за яким ТРЗ виступив майновим поручителем перед Банком за ЗАТ Внешторг по кредитному договору № 6-КБ від 29.11.2005 року. Предметом іпотеки стало нерухоме майно, розташоване на території ТРЗ за адресою вул. Гайового, 30 у м.Полтава.

23.10.2013 року Банк уклав договір № Ф-35/2013 з ТОВ Європа-Факторинг, за яким відступив на користь ТОВ Європа-Факторинг всі свої вимоги, зокрема, по кредитному договору № 6-КБ від 29.11.2005 року.

Крім того, 23.10.2013 року Банк уклав з ТОВ Європа-Факторинг договір відступлення права вимоги за договором іпотеки (нежитлові приміщення) від 29.11.2005 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2013 року по справі №5023/5014/12 ЗАТ Внешторг ліквідовано внаслідок процедури банкрутства. Відповідний запис про ліквідацію ЗАТ Внешторг було внесено до ЄДРПОУ 27.11.2013 року. За результатами апеляційного і касаційного переглядів ухвалу господарського суду Харківської області від 18.11.2013 по справі №5023/5014/12 про ліквідацію ЗАТ Внешторг було залишено в силі і на даний час вона є чинною.

Позивач вважає, що іпотечне зобов'язання ПАТ ТРЗ перед ТОВ Європа-Факторинг, яким було забезпечено зобов'язання ЗАТ Внешторг по кредитному договору №6-КБ від 29.11.2005 року, припинилося внаслідок ліквідації ЗАТ Внешторг, що й стало підставою для звернення позивача до суду .

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим.

При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п.1 ч.1 ст.593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним.

Суд першої інстанції правомірно встановив, що виходячи з юридичної природи застави як засобу забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що застава припиняється у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору).

Посилання першого відповідача в апеляційній скарзі на те, що іпотечне зобов'язання ПАТ Тепловозоремонтний завод є чинним, у звязку з тим, що солідарний обов'язок щодо погашення заборгованості не виконаний жодним із боржників є необґрунтованим, оскільки припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про припинення іпотеки після припинення дії основного зобов'язання, у зв'язку з ліквідацією юридичної особи боржника.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2013 року по справі №5023/5014/12 ЗАТ Внешторг ліквідовано внаслідок процедури банкрутства. Відповідний запис про ліквідацію ЗАТ Внешторг внесено до ЄДРПОУ 27.11.2013 року за номером 3006057 (а.с. 36 том 1).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Суд першої інстанції обґрунтовано припинив провадження у справі відносно другого відповідача на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України, а позовні вимоги щодо першого відповідача - задовольнив у повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що першим відповідачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви першого відповідача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст.ст. 6, 572, 593, 609 ЦК України, ст.ст. 101-105 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 29.04.15 у справі №922/10/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 11.06.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Барбашова С.В.