ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 р. Справа№ 914/1684/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест», м. Трускавець Львівської області

про: стягнення 15 386,14 грн. заборгованості за Договором про надання послуг бізнес-мережі № ЛВ 4068 від 16.04.2010 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Никитюк І.С.

Представники сторін:

від позивача: Романяк Н.Б. (довіреність № 3236 від 03.11.2014 р.)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 09.06.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» про стягнення 15386,14 грн. заборгованості за Договором про надання послуг бізнес-мережі № ЛВ 4068 від 16.04.2010 року.

Ухвалою суду від 26.05.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 09.06.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем умов Договору № ЛВ 4068 про надання послуг бізнес-мережі від 16.04.2010 року в частині оплати наданих позивачем послуг, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Представник позивача в судове засідання з'явився, відповідно до поданого 08.06.2015 р. через канцелярію суду клопотання вх.№23460/15 зазначив, що станом на 09.06.2015 р. заборгованість боржником не погашена, дана справа іншими судами не розглядається, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позовну заяву не надав, доказів погашення заборгованості не подав, причин неявки та невиконання вимог ухвали суду не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №024.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

16.04.2010 р. між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» (Оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (Бізнес-абонент) укладено Договір № ЛВ 4068 про надання послуг бізнес-мережі (Договір), відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, Оператор надає Бізнес-абоненту телекомунікаційні послуги Бізнес-мережі (надалі - Послуги), а Бізнес-абонент отримує зазначені Послуги та сплачує їх вартість.

Пунктом 3.2.3. Договору встановлено обов'язок Бізнес-абонента проводити оплату Послуг в порядку та терміни, визначені Договором.

Як зазначив позивач у позовній заяві, свої зобов'язання щодо оплати отриманих послуг відповідач не виконував в повному обсязі, в результаті чого за період з січня 2014 р. по квітень 2015 р. у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 10348,12 грн.

Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог окрім суми основного боргу у розмірі 10348,12 грн. позивач просить суд стягнути з відповідача 501,30 грн. пені, 4243,55 грн. інфляційних нарахувань та 293,17 грн. 3 % річних.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав, про наявність таких не повідомив.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ст. 175 Господарського Кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов'язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Господарські зобов'язання між сторонами виникли на підставі Договору № ЛВ 4068 про надання послуг бізнес-мережі від 16.04.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 5 частини 1 статті 33 ЗУ «Про телекомунікації» встановлено, що споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.4.3. Договору не пізніше 10 (десятого) числа місяця, що настає за розрахунковим, Оператор виставляє Бізнес-абоненту рахунок для оплати вартості наданих Послуг. Розрахунковим місяцем вважається кожний календарний місяць року, у межах якого надавалися Послуги.

Позивачем до матеріалів справи долучено копії виставлених відповідачу рахунків на оплату послуг, а також копії реєстрів про вручення рахунків відповідачу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання Договору Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону України розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати розміру подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.2. Договору у разі затримки оплати за надані Послуги Бізнес-абонентам нараховується пеня з 1 числа місяця, другого за розрахунковим. Пеня нараховується на суму заборгованості у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожну добу затримки оплати. При неповній оплаті боргу Бізнес-абонентом в першу чергу погашається сума пені.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок позовних вимог, суд встановив, що розрахунок штрафних санкцій здійснено вірно та у відповідності із вимогами законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 10348,12 грн. основного боргу, 501,30 грн. пені, 4243,55 грн. інфляційних нарахувань та 293,17 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 1827,00 грн. слід покласти на відповідача у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 610, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 175, 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Суховоля, 61; ) на користь стягувача - Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01030, м. Київ, Шевченківський район, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18; ідентифікаційний код юридичної особи 21560766) 10348,12 грн. основного боргу, 501,30 грн. пені, 4243,55 грн. інфляційних нарахувань, 293,17 грн. 3 % річних та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 15.06.2015 р.

Суддя Кидисюк Р.А