КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Справа№ 910/29626/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Кіян А.В. - дов. б/н від 25.12.2014р.

від відповідача-1: Захарченко К.П. - дов. № 062/02/07-11629 від 29.12.2014р.

від відповідача-2: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2015р.

у справі № 910/29626/14 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон Груп»

до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації) (відповідач -1)

Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління

по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них

Шевченківського району м. Києва» (відповідач -2)

про внесення змін до договору

В судовому засіданні 03.06.2015р. відповідно до ст. ст. 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Девілон Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації) (відповідач-1) та Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва» (відповідач-2) про внесення змін до договору № 56 від 29.12.2011р. про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2015р. у справі №910/29626/14 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального та матеріального права, рішення прийнято з неправильним з'ясуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон Груп» 09.04.2015р. передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Самсін Р.І., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 20.05.2015р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 20.05.2015р. у відповідності до ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 03.06.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 03.06.2015р. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні апеляційної інстанції 03.06.2015р. заперечував проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржуване залишити без змін

Представник відповідача-2 в судове засідання апеляційної інстанції 03.06.2015р., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача-2 за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадждення, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.12.2011р. між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської місткої державної адміністрації) (відповідач-1, орендодавець за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю «Девілон Груп» (позивач, орендар за договором) та Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва» (відповідач-2, підприємство за договором) укладено договір № 56 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець на підставі Рішення Київради від 24.12.2009р. № 917/2986 та протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 27.09.2011р. № 96 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт оренди, яке знаходиться за адресою: підземний пішохідний перехід вул. Мельникова/станція М. «Лук'янівська» для змішаної торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами.

За рішенням Київської міської ради «Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» від 15.03.2012р. № 198/7535 Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), тобто орендодавець за договором, перейменоване в Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (п. 2.13 зазначеного рішення).

Згідно п. 2.1. договору об'єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 5, 12 кв.м., згідно з викопіюванням з по поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору.

Вартість об'єкта оренди згідно із затвердженим висновком про вартість майна станом на 31.10.2011р. становить 43 200, 00 грн. (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 2.4 договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва».

Пунктами 3.1., 3.2. договору сторони погодили, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі п. 21 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011р. № 34/6250, та на дату підписання договору в цілому становить 216,22 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Цей договір, згідно п. 9.1.. є укладеним з моменту його підписання сторонами і діє з 29.12.2011р. до 27.12.2014р.

29.12.2011р. між сторонами договору оренди № 46 від 29.12.2011р. підписано акт приймання-передачі нерухомого майна загальною площею 5, 12 кв. м., розташованого за адресою: м. Київ, підземний пішохідний перехід вул. Мельникова/станція М. «Лук'янівська», Б/Н.

Згідно п. 4.15. договору орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству. Акт приймання-передачі підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Відповідно до п. п. 9.4., 9.7. договору договір припиняється у разі: припинення шляхом ліквідації орендодавця або орендаря; невиконання або систематичного неналежного виконання істотних умов договору; закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; достроково за згодою сторін або рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. У разі відсутності заяви однієї із сторін про його припинення або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2014р. позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про внесення змін до договору оренди, до якої було приєднано додаткову угоду про внесення змін до договору № 56 від 29.12.2011р. про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, згідно з якою пропонувалося викласти п. 9.1. договору в наступній редакції, а саме: «Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 29.12.2011р. до 29.12.2016р.».

У відповідь 21.01.2015р. відповідач-1 направив позивачу листа №062/07/19-439 від 19.01.2015р. про припинення договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 29.12.2011р. № 56 (а. с. 120), мотивованого припиненням строку його дії, а також ненаданням орендарем документації, визначеної п. 12.5 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва і необхідної для вирішення питання про продовження такого строку - зміни істотної умови, зокрема, нового звіту про незалежну оцінку майна, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

При цьому, звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначав, що він є суб'єктом малого підприємництва, що підтверджується штатним розписом і даними фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва, а тому, на його думку, у договір мають бути внесені зміни щодо подовження строку його дії з трьох років на п'ять років, оскільки відповідно до Закону України «Про оренду державного і комунального майна» термін договору оренди не може бути меншим ніж п'ять років, а згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України, щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні» термін договорів оренди державного та комунального майна для суб'єктів малого підприємництва, укладених до набрання чинності цим законом, вважати продовженим до п'яти років з дня укладення, якщо орендар не пропонує менший термін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Девілон Груп» та внесення змін до договору № 56 від 29.12.2011р., з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» однією з істотних умов договору оренди визначено термін, на який укладається договір та орендну плату.

Статтею 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди проводиться оцінка об'єкта оренди.

Частинами 1 та 2 ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 12.5 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011р. №34/6250, передбачено, що метою розгляду питання про зміну істотних умов договору оренди орендар подає заяву, три підписані ним примірники змін до договору та, у випадках, визначених законом, звіт про оцінку об'єкта оренди до Головного управління, райдержадміністрації або підприємства, яке є орендодавцем до закінчення строку дії договору.

Відповідно до п. 12.4 вказаного Положення орендарю може бути відмовлено в зміні істотних умов договору оренди у випадку якщо: орендоване майно необхідне для власних потреб територіальної громади міста Києва; орендар не виконував або порушував умови договору оренди, в тому числі в частині своєчасної сплати орендної плати, цільового використання об'єкта; прийнято рішення про реконструкцію об'єкта нерухомості, у зв'язку з чим неможлива подальша експлуатація об'єкта оренди; об'єкт оренди включений до переліку об'єктів, які зарезервовані для розміщення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємств, установ, організацій; прийнято рішення про включення об'єкта до переліку об'єктів майна, які не можуть бути об'єктами оренди; прийнято рішення про приватизацію об'єкта оренди.

З матеріалів справи вбачається, що при направленні відповідачу-1 заяви про внесення змін до договору № 56 від 29.12.2011р. в частині його істотної умови - терміну, позивачем не було приєднано до такої заяви звіт про оцінку об'єкта оренди, як того вимагає чинне законодавство.

Інших письмових звернень позивача до відповідачів, які б стосувалися ініціатив щодо змін істотних умов договору, суду надано не було.

Виходячи з приписів п. 12.4 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, неналежне оформлення заяви про зміни договору оренди, допущене позивачем, не є підставою для відмови у зміні істотних умов договору, а тому відповідач-1 вчинив правомірно, не винісши рішення про відмову в зміні істотних умов договору, та правомірно дійшов висновку про припинення договору у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, та з урахуванням п. 9.7 договору.

Посилання позивача на автоматичне продовження спірного договору в порядку ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, не заслуговують на увагу, оскільки термін дії спірного договору закінчився 27.12.2014р., адже листом № 062/07/19-439 від 19.01.2015р. відповідач-1 повідомив позивача про припинення Договору і необхідність повернення об'єкту оренди за актом приймання - передачі.

Крім того, місцевим господарським судом вірно не прийнято до уваги посилання позивача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні», як на підставу обов'язковості п'ятирічного строку дії для договорів оренди комунального майна з суб'єктами малого підприємництва, з огляду на наступне.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні» передбачено, що термін дії договорів оренди державного та комунального майна для суб'єктів малого підприємництва, укладених до набрання чинності цим Законом, вважати продовженим до п'яти років з дня укладання, якщо орендар не пропонує інший термін.

Отже, за змістом п. 5 Перехідних положень, вони поширюються на договори укладенні до набрання чинності цим законом (30.12.2009р.), тоді як спірний договір було укладено 29.12.2011р.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи перед укладанням договору оренди, а саме 01.12.2011р., вже після набрання чинності вищезазначених змін у законодавство, позивач звернувся до Головного управління комунальної власності м. Києва з листом № 38 від 01.12.2011р., в якому просив продовжити дію договору оренди до 3 (трьох років), на умовах попередніх договорів оренди підземного пішохідного переходу, зокрема, за адресою: вул. Мельникова, б/н ст. м. «Лук'янівська».

Таким чином, саме орендар виявив свою волю щодо часу дії договору, оскільки перед укладенням спірного договору оренди запропонував термін дії договору менше ніж 5 років, а саме 3 роки (а. с. 148).

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що договір № 56 від 29.12.2011р. не є новим договором, а є фактично новою редакцією договору оренди № 73 від 13.10.2008р., у зв'язку з чим не підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні» (належним чином засвідчена копія угоди від 29.12.2011р. про внесення змін до Договору оренди № 73 від 13.10.2008р., укладеної між сторонами, наявна в матеріалах справи).

Також колегія суддів звертає увагу на те, що укладаючи договір № 56 від 29.12.2011р. про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, сторони були обізнані з його змістом, дійшли згоди щодо усіх істотних умов для договору даного виду, погодили взаємні права та обов'язки, відповідно умови спірного договору не суперечать вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для внесення змін до договору № 56 від 29.12.2011р. про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладеного між сторонами, з підстав, викладених в позові.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення від 16.03.2015р.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2015р. у справі №910/29626/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2015р. у справі №910/29626/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/29626/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Р.І. Самсін