ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.06.2015 Справа № 908/2254/15-г

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів: Науменка А.О. (головуючий), Мірошниченка М.В., Соловйова В.М. розглянувши матеріали

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія» (83030, м. Донецьк, вул. Майська, 86);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 2);

про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2015 р. надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія» № 16/06-03/тск/ю від 16.06.2015 р. з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» про відшкодування збитків в розмірі 12000 грн.

Крім того, в резолютивній частині позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія» просить відстрочити сплату судового збору до прийняття судом рішення, посилаючись на те, що на даний час його підприємство знаходиться у важкому фінансовому стані.

Розглянувши заяву позивача за зустрічним позовом про відстрочення від сплати судового збору, суд дійшов до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Згідно зі статтею 1 вказаного Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат. За статтею 2 вказаного Закону платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Таким чином, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 р. встановлено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В підтвердження зазначених в позові обставин на момент вирішення даного процесуального питання позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про його важкий майновий стан, зокрема офіційної фінансової звітності товариства (балансу, звіту про фінансові результати, тощо).

За таких обставин, а також враховуючи, що наведенні норми чинного законодавства передбачені ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є правом суду, а не його обов'язком, заява позивача про надання відстрочки сплати судового збору задоволенню не підлягає. Позивач не позбавлений права обґрунтувати вказану заяву належними доказами та звернутись повторно до господарського суду Запорізької області.

Розглянувши зазначену зустрічну позовну заяву, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

До позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй» не додано жодного доказу про сплату судового збору.

Таким чином, позивачем не дотримано вимоги Закону України «Про судовий збір» щодо сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, відповідно ст. 1 ГПК України, право на звернення до господарського суду мають: підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч.1 ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

У відповідності до приписів ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Подана зустрічна позовна заява № 16/06-03/тск/ю від 16.06.2015 р. підписана директором ТОВ «Торг-Строй» Царенко М.А., повноваження якого належним чином не підтверджені.

Пунктом 3.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

На підставі викладеного позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звертанню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй» без розгляду.

Додаток: зустрічна позовна заява № 16/06-03/тск/ю від 16.06.2015 р. на 2 аркушах.

Головуючий А.О. Науменко

Судді М.В. Мірошниченко

В.М. Соловйов