ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.06.15р. Справа № 904/3103/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ

до Державного підприємства відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Дніпротрансбуд" "Житлово-експлуатаційне управління", м. Дніпропетровськ

про стягнення 2 870 грн. 06 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Козак Т.В., дов. № 181/1001 від 12.05.15р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Дніпротрансбуд" "Житлово-експлуатаційне управління" заборгованість за спожиту активну електричну енергію за період лютий-вересень 2013р., жовтень 2014р. у розмірі 2 870 грн. 06 коп., відповідно до умов договору на поставку електричної енергії від 31.05.2001р. № 2491.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Відповідач явку повноважного представника в призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

На адресу суду повернулися конверти з ухвалами, що направлялися на адресу відповідача, з відміткою поштового відділення: "Повернуто у зв'язку з закінченням строку зберігання".

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, тому що позовна заява з доданими до неї документами і ухвали суду направлялися за юридичною адресою, яка значаться у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 14.04.15р. Згідно статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

31.05.2001р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (абонент) укладено договір на поставку електричної енергії № 2491 (надалі - Договір), відповідно до умов якого, постачальник здійснює поставку електроенергії споживачам абонента через приєднану до них електромережу згідно обумовлених даним Договором кількості, якості та режиму споживання та транзит електроенергії, належної незалежним постачальникам, в адрес абонента, через приєднану мережу постачальника, а абонент - своєчасно здійснює оплату за використану електроенергію та виконує інші умови, передбачені Договором (п.п. 1.1, 2.1 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору, даний Договір укладено на строк з 2001р. по 2002р. та автоматично пролонгується на тих самих умовах, якщо сторони за місяць до його закінчення не повідомлять один одного про його зміну або розірвання.

За умовами п. 2.3 Договору абонент зобов'язується для визначення величини спожитої електроенергії та потужності, в тому числі реактивної, щомісячно 24 числа о 16:00 годині знімати та надавати постачальнику покази автоматизованих систем обліку по всіх розрахункових та контрольованих точках обліку, в тому числі субабонентів.

Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунки за електроенергію, потужність та інші платежі за розрахунковий період (місяць) здійснюються за діючими тарифами та існуючим індексом цін у відповідності до тарифних груп кожної точки розрахункового обліку.

Щомісячно 5-10 числа у відповідності до узгодженої сторонами форми звіту про спожиту електроенергію надавати до відділу збуту відомості по всім розрахунковим облікам згідно додатків № 1.1, 1.2 у письмовій формі, не пізніше наступного дня (п. 3.2 Договору).

Згідно п. 3.3 Договору оплата платіжних документів здійснюється абонентом самостійно у п'ятнадцятиденний строк після дати, зазначеної у платіжному документі.

На виконання умов Договору у період з лютого по вересень 2013р. та у жовтні 2014р. позивач здійснював постачання активної електричної енергії відповідачу за наступними точками обліку: точка обліку 07 - сходова клітина за адресою: вул.. Боброва, 30, точка обліку 08 - офіс за адресою: вул.. Боброва, 30, точка обліку 18 - сходова клітина за адресою: вул.. Лісопаркова, 59.

Як зазначає позивач, оскільки відповідач, в порушення умов Договору, не надавав постачальнику даних про спожиту електроенергію у спірному періоді, обсяг спожитої електроенергії було визначено на підставі даних, отриманих під час контрольних зломів показів приладів обліку, за середньодобовим обсягом споживання за попередні періоди, а також за величиною потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання.

Внаслідок порушень умов Договору відповідачем в частині своєчасної оплати спожитої електроенергії та надання показів автоматизованих систем обліку електроенергії, у нього утворилась заборгованість по оплаті за активну електроенергію за вказаний період в сумі 2 870 грн. 06 коп., що підтверджується даними детального розрахунку позивача (а.с. 8, 54-56).

Крім того, 17.10.2014р. позивачем на адресу відповідача направлені рахунки на оплату спожитої електроенергії у спірному періоді (а.с. 29-40), які отримані 20.11.2014р., але залишені без оплати.

Заборгованість відповідача підтверджується: Договором з додатками, обґрунтованим розрахунком позовної суми, копіями рахунків та доказами їх направлення відповідачу тощо.

На час розгляду справи, доказів погашення заборгованості відповідача перед позивачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Статтею 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Частиною 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 6.39. ПКЕЕ, у разі неможливості отримання постачальником електроенергії даних про спожиту електроенергію в зазначений термін визначення обсягу спожитої електроенергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електроенергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електроенергії здійснюється постачальником електроенергії за величиною потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом виконання зобов'язань в натурі, відшкодування збитків та застосування штрафних санкцій.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні (майново-господарські) зобов'язання перед позивачем, допустивши прострочення платежів, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2 870 грн. 06 коп. - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 43, 45, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "Дніпротрансбуд" "Житлово-експлуатаційне управління" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Боброва, буд. 16, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, м. Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, буд. 22, ) 2 870 грн. 06 коп. (дві тисячі вісімсот сімдесят грн. 06 коп.) заборгованості за активну електричну енергію, 1 827 грн. 00 коп. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено - 15.06.15р.