ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.04.15р. Справа № 904/1825/15

За позовом: публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Інвест", м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: приватне акціонерне товариство "Альба Україна", м. Бориспіль Київської області

про стягнення 2 494 322,74 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Мироненко О. А., довіреність № 16 від 13 січня 2015 року, представник

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Інвест" заборгованість у розмірі 2 494 322,74 грн., з яких:

- сума основної заборгованості в розмірі 1 931 932,88 грн.;

- пеня розрахована до кожної неоплаченої накладної у розмірі 200 747,90 грн.;

- 3 % річних у розмірі 42 873,03 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 318 768,93 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу № 69 від 04 січня 2010 року, укладеного між приватним акціонерним товариством "Альба-Україна" та товариством з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Інвест", в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару. Також позивач посилається на договір від 05 червня 2014 року, укладений між приватним акціонерним товариством "Альба Україна" та публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь", про відступлення прав вимоги № 70428-20/14-7, відповідно до якого приватне акціонерне товариство "Альба Україна" відступило право вимоги за зобов'язаннями товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Інвест".

Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, витребуваних судом документів не надали, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином (поштові повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвал суду) містяться в матеріалах справи).

Розгляд справи був відкладений з 30.03.2015 на 27.04.2015.

У судовому засіданні 27.04.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2010 року між приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Інвест" (покупець) укладений договір купівлі-продажу №69, у відповідності до умов якого продавець зобовязався передавати (поставляти) лікарські засоби і вироби медичного призначення у власність покупця, а покупець зобовязався приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти (п.1.1. договору).

Згідно з п. 1.2 договору купівлі-продажу товар передається по найменуваннях та в кількості, з зазначенням ціни митної і ціни відпускної, що будуть описані в кожному окремому випадку у видаткових накладних (далі - видаткові накладні).

Ціни за одиницю товару, а також загальна сума товарної партії визначаються відповідно до відпускних цін продавця та згідно з узгодженим сторонами замовленням і зазначаються у видаткових накладних. Сума даного договору складає загальну суму товару, поставленого відповідно до умов даного договору, і визначається шляхом складення сум товарних накладних партій визначених у видаткових накладних. Одержувачем товару за цим договором можуть бути, окрім покупця, належним чином уповноважені від його імені особи (п. 2.4-2.6 договору купівлі-продажу).

Відповідно до п. 5.2 договору купівлі-продажу оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі на умовах, що вказуються у видатковій накладній на поставку товарної партії.

Товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості та асортименту в момент підписання сторонами видаткової накладної на товарну партію (п. 6.1 договору купівлі-продажу).

Додатковими угодами до договору купівлі-продажу сторони погодили перелік адрес доставки та матеріально відповідальних осіб, що приймають товар, за відповідними адресами поставки та зразки печаток (штампів), якими матеріально відповідальні особи завіряють свій підпис на супровідних документах на товар (накладні, тощо) (а.с. 23-61).

На виконання умов договору купівлі-продажу, приватне акціонерне товариство "Альба Україна" у період з 14.01.2014 по 28.03.2014 поставило, а відповідач прийняв товар на загальну суму 1 930 132,45грн., що підтверджується оригіналами видаткових накладних, які містяться в матеріалах справи (том 2-9 справи).

Строк оплати товару, поставленого згідно видаткових накладних на суму 1 930 132,45 грн., з урахуванням п. 5.2 договору купівлі-продажу, є таким, що настав 29.01.2014, 21.02.2014, 04.03.2014, 06.03.2014, 08.03.2014, 11.03.2014, 14.03.2014, 19.03.2014, 21.03.2014, 26.03.2014, 28.03.2014, 05.04.2014, 07.04.2014, 10.04.2014, 18.04.2014, 19.04.2014, 20.02.2014, 22.04.2014, 23.04.2014, 25.04.2014, 22.05.2014.

05.06.2014 між приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (далі - первісний кредитор) та публічним акціонерним товариством "Банк Київська Русь" (далі - позивач, новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги № 70428-20/14-7 (далі -договір).

Відповідно до п. 1.1 договору первісний кредитор відступає (продає), а новий кредитор набуває (купує) за 3 067 431, 33 грн. у порядку та на умовах. визначених цим договором, право вимоги за зобов'язаннями ТОВ "Мед-сервіс Інвест", ідентифікаційний номер 32176376, місцезнаходження: 49101, м. Дніпропетровськ, вул. Сєрова, 4 (далі - боржник) у сумі 3 067 431, 33 грн., що випливає з договору купівлі-продажу № 69 від 04.01.2010, укладеного між боржником та первісним кредитором.

Новий кредитор зобов'язаний сплатити ціну за відступлене (продане) право вимоги, в порядку визначеному даним розділом, яка вказана у п. 1.1 цього договору в повному обсязі на користь первісного кредитора.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що виконання грошових зобов'язань за цим договором може здійснюватися в грошових коштах, або шляхом зарахування однорідних вимог.

Згідно з п. 2.1.2 у разі прийняття рішення новим кредитором про здійснення оплати шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог, строк, порядок та умови такої оплати визначаються в договорі про зарахування зустрічних однорідних вимог.

05.06.2014 між приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (сторона-1) та публічним акціонерним товариством "Банк Київська Русь" (сторона-2) було укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог № 06.

Відповідно до п. 1.1 договору про зарахування зустрічних однорідних вимог № 06 від 05.06.2014 сторона-1 і сторона-2, укладаючи цей договір дійшли згоди на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України про зарахування взаємних зустрічних однорідних вимог за договором відступлення права вимоги № 70428-20/14-7 від 05.06.2014 та кредитним договором № 99117-20/13-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 06.11.2013, у яких сторона-1 та сторона-2 є сторонами та мають грошові зобов'язання.

Таким чином, новий кредитор здійснив розрахунок за договором 05.06.2014 шляхом зарахування однорідних грошових вимог.

Приватне акціонерне товариство "Альба Україна" та публічне акціонерне товариство "Банк Київська Русь" повідомили відповідача про здійснення відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу від 04.01.2010 № 69 на суму 3 067 431, 33 грн., що не спростовано відповідачем.

Відповідно до п. 7.1-7.2 договору новий кредитор набуває право вимагати від боржника належного виконання зобов'язання по оплаті коштів боржником у сумі, яка зазначена в п. 1.1 цього договору. Крім права вимоги, новий кредитор набуває право на стягнення з боржника неустойки/штрафних санкцій і збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням ним зобов'язань за договором купівлі-продажу.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу №69 від 04.01.2010 в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару у розмірі 1 931 932,88 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Згідно з приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи умови договору купівлі-продажу, договору про відступлення права вимоги, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого відповідачу, поставка якого підтверджується видатковими накладними, оригінали яких містяться в матеріалах справи, є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 1 931 932,88грн. у встановленому порядку не спростував.

Разом з тим, позивачем не надано належних доказів поставки товару на суму 1 800,43грн. (позивачем не надані видаткові накладні №40588997 від 26.02.2014 на суму 1 678,81грн., №40382633 від 11.02.2014 на суму 39,58грн., №40488893 від 19.02.2014 на суму 82,04грн., а всього на суму 1 800,43грн.).

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 1 930 132,45грн., в частині заявленої суми 1 800,43грн. вимоги залишаються без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

При укладенні договору купівлі продажу сторони домовились, що у разі порушення покупцем строків оплати (п.5.2 договору) покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, з розрахунку за кожний день заборгованості (п.7.2. договору).

У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленого товару згідно договору купівлі-продажу №69 від 04.01.2010 позивач нарахував відповідачу пеню за загальний період з 22.02.2014 по 22.11.2014 у сумі 200 747,9грн.

Пеня розрахована відповідно до умов чинного законодавства з дотриманням вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" та положень ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Між тим, суд не нараховує пеню на суму 1678,81грн. згідно видаткової накладної №40588997 від 26.02.2014, на суму 39,58грн. згідно видаткової накладної №40382633 від 11.02.2014, на суму 82,04грн. згідно видаткової накладної №40488893 від 19.02.2014.

У звязку з чим пеня, яка нарахована

- на суму боргу 133 033,42грн. (134 712,23грн. 1 678,81грн.) за період з 26.04.2014 по 25.10.2014, складає 14 881,52 грн.;

- на суму боргу 7 160,6грн. (7 200,18грн. 39,58грн.) за період з 11.04.2014 по 10.10.2014, складає 778,64грн.;

- на суму боргу 656,33грн. (738,37грн. 82,04грн.) за період з 22.02.2014 по 21.08.2014, складає 60,11грн.

З урахуванням викладеного, стягненню підлягає пеня у сумі 200 548,27грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути три відсотки річних у сумі 42 873,03грн. та втрати від інфляції у сумі 318 768,93грн. за загальний період з 23.05.2014 по 16.02.2015.

При обчисленні трьох відсотків річних суд не враховує поставку на суму 1800,43грн., як таку, що не підтверджена відповідними доказами, тому стягненню з відповідача підлягає сума трьох відсотків річних 42 833,08грн. (1 930 132,45грн. х 3%/365х270дн).

Розрахунок втрат від інфляції перевірено судом, відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 2 492 282,73грн. (1 930 132,45грн. основний борг + 200 548,27грн. пеня + 42 833,08грн. три відсотки річних + 318 768,93грн. втрати від інфляції).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 49 845,65грн.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 81 (п.5 ч.1), 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Вимоги публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в частині стягнення суми 1800,43грн. залишити без розгляду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс-Інвест" (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Сєрова, 4; ідентифікаційний код 32176376) на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-А; ідентифікаційний код 24214088) основний борг у сумі 1 930 132,45грн., пеню у сумі 200 548,27грн., три відсотки річних у сумі 42 833,08грн., втрати від інфляції у сумі 318 768,93грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 49 845,65грн., про що видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 30.04.2015.