ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" червня 2015 р.Справа № 916/2031/15

Позивач: Військова академія (м. Одеса)

Відповідач: Громадська організація „Одеська обласна федерація слов'янських прикладних бойових мистецтв"

Про: стягнення 71711,20 грн.

Суддя Демешин О.А.

Представники сторін:

від позивача: Романюк А.С. - довіреність

від відповідача: Іванов С.В. - президент ГО, паспорт

СУТЬ СПОРУ: Військова академія (м. Одеса) (далі - позивач) звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Громадської організації „Одеська обласна федерація слов'янських прикладних бойових мистецтв" (далі - відповідач) про стягнення 71711,20 грн. вартості спожитих комунальних послуг.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 18.06.2015 року о 11:40.

Відповідач з позовом не згоден з підстав, викладених у відзиві.

В С Т А Н О В И В :

08.02.2011 між відповідачем - Громадською організацію „Одеська обласна федерація прикладних бойових мистецтв", Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса та Військовим інститутом Одеського національного політехнічного університету укладено угоду про співпрацю.

У зв'язку з реорганізацією Військового інституту Одеського національного політехнічного університету шляхом виділення його із складу Одеського національного політехнічного університету та перетворення у Військову академію (м. Одеса), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.2011р. № 286 „Про реорганізацію Військового інституту Одеського національного політехнічного університету у Військову академію (м. Одеса)" та спільного наказу Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 19.04.2011р. № 211/353, додатковою угодою від 08.11.2011 року №1 до угоди про співпрацю від 08.02.2011 року Сторону 3 змінено на Військову академію (м. Одеса).

Предметом зазначеної угоди визначалась співпраця сторін за наступними питаннями:

- організація та проведення навчально-тренувальних занять та спортивних змагань, що відповідають цілям і задачам діяльності Сторін, які не суперечать чинному законодавству України і сприяють виконанню завдань Національної доктрини розвитку фізичної культури і спорту;

- пропагувати та розповсюджувати серед молоді здоровий спосіб життя, потребу в регулярних заняттях фізичною культурою і спортом;

- сприяти відродженню слов'янських бойових мистецтв;

- формувати патріотизм серед різних верств населення;

- підтримувати в належному стані та удосконалювати навчально-спортивну базу;

- удосконалювати систему фізичного виховання.

За умовами зазначеної угоди для реалізації мети спільної діяльності Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса (балансоутримувач будівлі) взяв на себе зобов'язання надавати можливість використання спортивного залу (будівля №75) військове містечко №16, за адресою: м, Одеса, вул. Фонтанська дорога, 4, відповідачем, а позивач - надавати можливість проходу Сторонам договору, а також учасникам тренувань, змагань та обслуговуючому персоналу до зазначеного спортивного залу.

Військова академія (м. Одеса) просить суд стягнути з Громадської організації „Одеська обласна федерація слов'янських прикладних бойових мистецтв" 71711,20 грн. вартості спожитих комунальних послуг, посилаючись на те, що в період з 14.04.2014 р. по 18.07.2014р. Південним територіальним управлінням внутрішнього аудиту та фінансового контролю був проведений фінансовий аудит фінансового господарської діяльності Військової академії (м.Одеса) за період з 01.03.2012 по 14.04.2014, яким встановлено, що Громадською організацією „Одеська обласна федерація слов'янських прикладних бойових мистецтв" протягом 2011-2014 років використовувалась будівля спортзалу №75, але не здійснювались платежі на відшкодування спожитих комунальних послуг.

Позивачем у зв'язку з відсутністю приладів обліку проведено розрахунок нормативної спожитої кількості комунальних послуг по електроенергії та водопостачанню по використанню будівлі спортзалу за період з 01.02.2011 по 01.06.2014. Загальна сума нормативної спожитої кількості комунальних послуг за вищезазначений період склала 71711,20 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на відсутність договірних відносин щодо відшкодування вартості комунальних послуг.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору, відповідно ст. 3 ЦК України.

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ч. 1 ст. 13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В той же час, ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України.

Аналогічні положення містить і ГК України.

Так, відповідно ч. 2 ст. 67 ГК України підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до п. 1,2,7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання; належним чином відповідно до закону, інших правових актів та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як було зазначено, 08.02.2011 між відповідачем - Громадською організацію „Одеська обласна федерація прикладних бойових мистецтв", Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса та Військовим інститутом Одеського національного політехнічного університету (правонаступник - позивач) укладено угоду про співпрацю.

В обґрунтування позову про стягнення з відповідача 71711,20 грн. вартості спожитих комунальних послуг позивач посилається на зобов'язання відповідача, передбачені п. 2.1. Угоди.

Так, пунктом 2.1 передбачено обов'язки відповідача щодо своєчасного та якісного обслуговування об'єкту власними силами та коштами; сторони наділені правом вимагати від винної Сторони відшкодування збитків, а на відповідача покладений обов'язок по підтриманню спортивного залу в належному стані.

Проте, суд зазначає, що вказаною угодою не покладено на відповідача зобов'язань по оплаті вартості спожитих комунальних послуг.

А пунктом 2.3. Угоди зазначено, що ведення спільної діяльності, передбаченою даною Угодою здійснюється виключно на безоплатній основі.

Отже, проаналізувавши текс Угоди в цілому, суд дійшов висновку, що нею не передбачено обов'язку відповідача - Громадської організації „Одеська обласна федерація слов'янських прикладних бойових мистецтв" сплачувати грошові кошти в якості відшкодування вартості комунальних послуг.

Посилання позивача на п. 2.1. Угоди, суд вважає безпідставними, оскільки відшкодування вартості комунальних послуг не є збитками в розуміння ст.22 ЦК України, оскільки в діях відповідача відсутня протиправна поведінка або порушення договірних умов.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили, в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя О.А. Демешин