ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р. Справа № 910/19252/14-908/5494/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Бондаренко В.П., суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників сторін:

позивач - не з'явився;

відповідач - Кухтик В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1926 З/1-35) на рішення господарського суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду "ДІЕКС"", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Донбастрансгаз", м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення 232112,18 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду "ДІЕКС" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Донбастрансгаз" з позовом, в якому просило (з урахуванням зменшення позовних вимог), стягнути з відповідача, по договору на надання послуг з технічних випробувань та аналізу, паспортизації будівель та споруд (Сєверодонецьке ВУПЗГ; Новопсковське; Луганське; Макіївське ЛВУМГ. Будівлі та споруди ЛЧ МГ) № 855-11-ОБ/ від 15.09.2011 року, заборгованість за виконані послуги в сумі 174 977,68 грн, інфляційні витрати в сумі 40 769,50 грн за період з листопада 2012 року по грудень 2014 року, 3 % річних у сумі 16 365 грн, при цьому 3 % річних від суми 86 942,66 грн. (акт № 5) та від суми 38 234,73 грн позивач просить стягнути починаючи з 16.10.2012 року. Крім цього, позивач вказав, що допустив описку в зазначеній даті актів, фактично просить вважати акти здачі-приймання виконаних робіт № 5 та № 6 від 10.08.2012 року.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року (суддя Місюра Л.С.) позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Спільне українсько-німецьке підприємство „Товариство технічного нагляду ДІЕКС" основний борг в сумі 174 977,68 грн, 3 % річних у сумі 16 365 грн., інфляційні витрати в сумі 40 769,50 грн та судовий збір в сумі 4 6420,07 грн. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю „Спільне українсько-німецьке підприємство „Товариство технічного нагляду ДІЕКС" судовий збір у розмірі 2 675,20 грн, сплачений платіжним дорученням № 1457 від 01.09.2014 року.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року скасувати в частині стягнення 3% річних та інфляційних та прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

Позивач у судове засідання не з'явився, 12.05.2015 року подав через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що оскаржуване рішення, на його думку, прийняте при повному та всебічному з'ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства, просить рішення господарського суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Враховуючи те, що явка позивача не була визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши у судовому засіданні пояснення відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу у відповідності до вимог ст. 101 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом під час прийняття рішення, 15.09.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір на надання послуг з технічних випробувань та аналізу. Паспортизація будівель та споруд (Сєверодонецьке ВУПЗГ; Новопсковське; Луганське; Макіївське ЛВУМГ. Будівлі та споруди ЛЧ МГ) № 855-11-ОБ/, з додатками (надалі - договір).

Відповідно до умов п. 1.1 договору, відповідач доручає, а позивач бере на себе обов'язки з надання послуг з технічних випробувань та аналізу: „Паспортизація будівель та споруд (Сєверодонецьке ВУПЗГ; Новопсковське; Луганське; Макіївське ЛВУМГ. Будівлі та споруди ЛЧ МГ )".

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 3.1 договору ціна послуг цього договору становить 771 307 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ 20% - 128 551 грн. 29 коп.

Пунктом 3.2 договору сторони передбачили, що ціна послуг по цьому договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Сторони пунктом 3.3 договору визначено, що вартість робіт визначається обґрунтованим розрахунком, який є невід'ємною частиною договору.

У пункті 5.1 договору вказано, що термін надання послуг згідно з цим договором визначається календарним планом, додаток № 2.

Згідно з умовами п. 5.3 договору, здача і приймання роботи по кожному етапу, зазначеному у додатку № 2, оформляється двостороннім актом здачі - приймання виконаних робіт по відповідному етапу, який є підставою для взаємних розрахунків і складається в двох екземплярах, по одному для кожної сторони, з додатком комплекту технічної документації в 2 екземплярах та один екземпляр для замовника на цифровому носії формату CD-R.

Пунктом 5.4 договору визначено, що відповідач у 10-и денний термін з дня отримання акту здачі-приймання виконаних робіт зобов'язаний направити позивачу підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт або мотивовану відмову від приймання виконаних робіт.

На виконання умов договору позивач виконав для відповідача роботи (надав послуги) за актом здачі - приймання № 1 від 01.11.2011 року на суму 45 575 грн. 76 коп., за актом здачі-приймання № 2 від 01.12.2011 року на суму 147 136 грн. 98 коп., за актом здачі-приймання № 3 від 01.12.2011 року на суму 74 906 грн. 58 коп., за актом здачі-приймання № 4 від 26.03.2012 року на суму 199 558 грн. 36 коп., за актом здачі-приймання № 5 від 10.08.2012 року на суму 86 942 грн. 66 коп., за актом здачі-приймання № 6 від 10.08.2012 року на суму 38 234 грн. 73 коп. та за актом здачі-приймання № 7 від 12.09.2012 року на суму 174 977 грн. 68 коп.

Всі акти здачі-приймання на загальну суму 767 332 грн. 75 коп. були підписані сторонами та скріплені печатками, будь-яких зауважень або заперечень відповідач на вказані акти не надав.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість тільки по трьом актам здачі-приймання, а саме: № 5 від 10.08.2012 року на суму 86 942 грн. 66 коп., за актом здачі-приймання № 6 від 10.08.2012 року на суму 38 234 грн. 73 коп. та за актом здачі-приймання № 7 від 12.09.2012 року на суму 174 977 грн. 68 коп.

Відповідно до умов п. 4.1 договору, розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати відповідачем наданих послуг згідно з актами виконаних робіт, на протязі 45 (сорока п'яти) робочих днів після підписання акта виконаних робіт по кожному етапу.

З урахуванням п. 4.1 договору, відповідач мав провести оплату виконаних позивачем робіт (наданих послуг) за актами здачі-приймання № 5 та № 6 від 10.08.2012 року - по 15.10.2012 року включно (з врахуванням святкового дня), за актом здачі-приймання № 7 від 12.09.2012 року - по 14.11.2012 року включно.

Згідно з п. 4.2 договору, оплата за цим договором проводиться відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач виконав умови договору належним чином, надав відповідачу послуги за договором.

Відповідач, в свою чергу, свої зобов'язання щодо своєчасності та повноти проведення оплати за надані позивачем послуги, не виконував належним чином.

Надані позивачем послуги по трьом спірним актам здачі-приймання № 5 від 10.08.2012 року, № 6 від 10.08.2012 року, № 7 від 12.09.2012 року були оплачені відповідачем частково, в сумі 125 177 грн. 39 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №16284 від 19.11.2014р., №16436 від 21.11.2014р., №16437 від 21.11.2014р., №16381 від 21.11.2014р., №16480 від 24.11.2014р.

Заборгованість в сумі 174 977 грн. 68 коп. за надані позивачем послуги не була оплачена відповідачем.

Суду не було надано доказів сплати відповідачем вартості наданих позивачем послуг на суму 174 977 грн. 68 коп.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання, відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 174 977 грн. 68 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач згідно умов договору не проводив оплату за надані позивачем послуги, то весь цей час він користувався грошовими коштами позивача, на ці грошові кошти знецінилися за цей час.

За таких підстав, з відповідача підлягає стягненню 3% річних в сумі 16 365 грн. (від суми 125 177 грн. 39 коп. за період з 16.10.2012р. по 27.08.2012р.; від суми 174 977 грн. 68 коп. за період з 15.11.2012р. по 27.08.2014р.) та інфляційні витрати за період з листопада 2012 року по грудень 2014 року в сумі 40 769,50 грн.

Твердження відповідача, наведені ним у апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки суд першої інстанції при прийнятті рішення по справі повно з'ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального права без порушення норм процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції повністю досліджено обставини справи, що мають значення для справи, рішення є обґрунтованим і прийнятим у відповідності з чинним законодавством, а тому підстави для його скасування та задоволення скарги відповідача відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року у справі №910/19252/14-908/5494/14 залишити без змін.

Повний текст постанови підписаний 15.06.2015 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Бондаренко В.П.

Суддя Медуниця О.Є.