ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2015 р. Справа № 909/1066/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Зварич О.В., Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

з участю ОСОБА_1, представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, арбітражного керуючого Ловаса В.О.

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2014 року щодо неправомірних дій арбітражного керуючого по справі №909/1066/13 про банкрутство Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет»

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1, як кредитор Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет», звернулась до господарського суду Івано-Франківської області із заявою у справі №909/1066/13 про банкрутство Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет», просила визнати роботу арбітражного керуючого Ловаса В.О. під час здійснення ним повноважень розпорядника майна і ліквідатора у справі про банкрутство ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» незадовільною, такою, що суперечить інтересам кредиторів. А саме стверджує, що ліквідатор не звітував про задоволення вимог кредиторів від реалізації майна згідно затвердженого реєстру; не відобразив у звіті від 04 листопада 2014 року у якому розмірі нарахована виплата ліквідатору грошової винагороди за проведену роботу; не зазначив у звіті перелік малоцінного майна, яке знаходиться на відповідальному зберіганні; здійснив продаж транспортних засобів на аукціоні, які знаходяться під арештом. Крім того, ліквідатор розмістив оголошення у газеті щодо організації конкурсу на визначення організатора аукціону тільки в одній області, відтак юридичні особи Івано-Франківської області не могли бути ознайомлені із таким оголошенням. Конкурсу на визначення організатора аукціону проведено не було, а договір з організатором аукціону - Івано-Франківською аграрною товарною біржею укладено неправомірно, оскільки вищевказана біржа була єдиною, що подала заяву на участь. Також вважає, що ліквідатор з порушенням закону здійснював продаж майна боржника. Ліквідатор не перевірив наявності ліцензій у Івано-Франківської аграрної товарної біржі на проведення торгів транспортних засобів - така ліцензія у біржі відсутня. Однак необхідність мати таку ліцензію передбачено наказом МВС України від 05.08.10 №361 "Про затвердження Порядку обліку, створення та ведення реєстрації підприємств, установ та організацій та інших субєктів господарювання, які здійснюють торгівлю транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номера". Відповідно, заявником наведено у заяві пункти 2.1, 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6 вищевказаного наказу. Івано-Франківська аграрна товарна біржа не мала права здійснювати торгівлю транспортними засобами. Заявник стверджує, що ліквідатором самостійно встановлено вартість транспортних засобів, без проведення експертної оцінки. На час проведення аукціонів майно боржника перебувало під арештом, а тому немає можливості розподілити кошти між кредиторами від реалізації майна. Заявник вказує на те, що якби все майно продавалось одним лотом, то було б задоволено усі вимоги кредиторів.

Господарський суд Івано-Франківської області (суддя Кобрин О.М.) ухвалою від 26 листопада 2014 року у справі №909/1066/13 відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 на дії ліквідатора ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет" Ловаса В.О.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність ознак неправомірності в діях ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Ловаса В.О. та відсутність будь-яких підстав для задоволення скарги.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить Львівський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2014 року у справі №909/1066/13 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву. Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно зясував обставини, що мають значення для справи. Окрім доводів, викладених у поданій суду першої інстанції заяві ОСОБА_1 наводить й інші доводи незаконності дій арбітражного керуючого Ловаса В.О., недотримання ним приписів ст.ст. 41, 43, 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Про розгляд апеляційної скарги учасникам провадження у справі повідомлено належним чином. Суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи з метою забезпечення процесуальних прав сторін, перевірки законності і обґрунтованості оскарженого судового рішення у повному обсязі. Також за клопотанням арбітражного керуючого Ловаса В.О. та Івано-Франківської аграрної товарної аграрної біржі суд призначив розгляд справи у режимі відео конференції.

Арбітражний керуючий Ловас В.О. надав відзив на апеляційну скаргу, просить оскаржену ухвалу залишити без змін. Додатково надав довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Ловаса В.О. від 27 січня 2015 року з висновками про те, що «За результатами розгляду документів, наданих для перевірки арбітражним керуючим Ловасом В.О. для встановлення обставин, викладених у скарзі ОСОБА_1 від 18 листопада 2014 року порушень вимог Конституції України, ГПК України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства не виявлено». Просить суд відмовити у задоволенні апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2014 року по справі №909/1066/13 щодо скарги на дії ліквідатора слід залишити без змін з нижченаведених підстав.

Згідно з ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон).

Повноваження ліквідатора банкрута визначено статтею 41 Закону. Зокрема з дня свого призначення ліквідатор приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом (ч.2 ст.41).

Ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів (ч.9 ст.41).

Дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю) (ч.11 ст.41).

У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом (ч.12 ст.41).

Згідно з статтею 44 Закону після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону. Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги (ч.ч. 1, 2 ст. 44).

Ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами (ч. 5 ст. 44).

Частиною 6 статті 44 Закону визначено активи банкрута, безпосередній продаж яких може здійснювати ліквідатор.

Спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство (ч. 8 ст. 44).

За визначенням частин 1, 2 статті 43 Закону майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Продаж майна у провадженні справ про банкрутство урегульовано розділом ІУ (статті 49-76) Закону. Продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону (ч. 1 ст.49).

Суб'єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники (ч. 4 ст. 49).

Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом (ч. 5 ст. 49).

Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону (ч. 6 ст. 49).

Учасниками аукціону можуть бути фізичні та юридичні особи, які подали необхідні документи та пройшли процедуру реєстрації виконавцем аукціону відповідно до цього Закону (ч. 7 ст. 49).

Згідно з статтею 51 Закону організатор аукціону виконує такі функції: опубліковує і розміщує повідомлення про продаж майна боржника і повідомлення про результати проведення торгів; приймає заявки на участь в аукціоні; укладає із заявниками договори про завдаток; визначає учасників торгів; здійснює проведення торгів; визначає переможця торгів і підписує протокол про результати проведення торгів; повідомляє учасників торгів про результати проведення торгів (ч. 5 ст. 51).

З матеріалів справи №909/1066/13 слідує, що господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 02 жовтня 2013 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05 листопада 2013 року) порушив провадження у справі про банкрутство Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет» (), увів процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Ловаса В.О.

Ухвалою від 10 грудня 2013 року суд затвердив реєстр вимог кредиторів Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет».

У жовтні 2013 року ліквідатор банкрута створив комісію для проведення інвентаризації майна Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет». Акти інвентаризації складено 24 жовтня 2013 року і 15 січня 2014 року подано суду (т.4, а.с.9-19).

Господарський суд Івано-Франківської області постановою від 16 січня 2014 року визнав банкрутом Приватний вищий навчальний заклад «Західноукраїнський економіко-правничий університет», увів ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого Ловаса В.О.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2014 року про відмову у задоволенні заяви щодо неправомірних дій арбітражного керуючого Ловаса В.О.

Постановляючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції зазначив, що ліквідатор звітував комітету кредиторів про проведену роботу за вересень, жовтень 2014 року у справі про банкрутство ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет" (том 4, а.с.217). Протоколом засідання комітету кредиторів №6 від 23 вересня 2014 року (том 4, а.с.229-231) одноголосно прийнято присутніми кредиторами до відома звіт ліквідатора про проведену роботу за вересень, жовтень 2014 року. Крім того, вказаним протоколом прийнято та погоджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди та здійснення витрат за підсумками процедури розпорядження майном. Перелік малоцінного майна не зазначено у звіті, оскільки перелік та ціна реалізації основних засобів, балансова залишкова вартість яких не перевищує одну тисячу гривень, а також інших необоротних матеріальних активів, господарських матеріалів, малоцінних та швидкозношувальних предметів були предметом розгляду комітету кредиторів 06 травня 2014 року одночасно комітетом кредиторів затверджено такий перелік та визначену ціну реалізації основних засобів (протокол №3).

Також суд спростував твердження заявника щодо неправомірності організації конкурсу щодо визначення організатора аукціону з проведення торгів з реалізації майна належного боржнику. Оголошення про проведення конкурсу було розміщене в офіційному друкованому виданні - газеті Голос України (№14 (5764) від 25 січня 2014 року (том 4 а.с.183). Газета Голос України є загальноукраїнським друкованим виданням. На протязі 20-ти днів з дати публікації оголошення було подано тільки одну заяву про участь в конкурсі з конкурсною пропозицією - сума винагороди біржі за послуги з організації аукціону - 5% від вартості реалізованого майна. Таким чином, переможцем проведеного конкурсу було визначено Івано-Франківську аграрну товарну біржу, з якою було укладено договір на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута. Інших пропозицій на участь у конкурсі не надходило (том 4, а.с. 190). Кандидатуру організатора торгів було додатково погоджено на засіданні комітету кредиторів 06 травня 2015 року, протокол засідання комітету кредиторів №3. За результатами проведеного конкурсу ліквідатор боржника прийняв рішення визначити організатором аукціону з продажу майна боржника - Івано-Франківську аграрну товарну біржу, з якою й було укладено договір на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута.

Суд констатував, що фактичні обставини, якими ліквідатор керувався при виборі організатора аукціону уже перевіряв при винесенні ухвали від 27 травня 2014 року, якою визнав Івано-Франківську аграрну товарну біржу організатором аукціону. Суд встановив, що при виборі організатора аукціону для продажу майнових активів ліквідатором банкрута дотримано умов і порядку, які забезпечують інтереси кредиторів та боржника щодо майбутніх розумних видатків з ліквідаційної маси та продажу майна ліквідаційної маси спеціалізованою організацією, організатор аукціону відповідає вимогам, які встановлені ст. 49 Закону про банкрутство. Таким чином Івано-Франківська аграрна товарна біржа визначена у встановленому законом порядку організатором торгів, даний факт не заперечувався жодним із кредиторів, в тому числі і заявником. Той факт, що вказана біржа була єдиною, що подала заяву на участь у конкурсі на визначення організатора аукціону не є порушенням законодавства, як стверджує заявник - ОСОБА_1 та не може бути свідченням неправомірних дій ліквідатора.

Суд визнав безпідставними доводи стосовно того, що Івано-Франківська аграрна товарна біржа не має права здійснювати торгівлю майном, оскільки за видом діяльності КВЕД-2010 її видом діяльності є "управління фінансовими ринками". Так, відповідно до пунктів 4.2.1- 4.2.13 Статуту Івано-Франківської аграрної товарної біржі проведення торгів з продажу різного виду майна та майнових прав є основним видом діяльності біржі (т.4 а.с.171).

Щодо продажу малоцінного майна, то комітет кредиторів 06 травня 2014 року (протокол №3) затвердив такий перелік малоцінного майна для продажу його арбітражним керуючим та визначив ціну реалізації основних засобів. Торги та продаж майна ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет" організовувала і проводила Івано-Франківська аграрна товарна біржа, згідно з Договором на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрут. З огляду на вказане суд визнав безпідставними твердження заявника на неправомірні дії ліквідатора. Арешт із рухомого та нерухомого майна банкрута скасовано 29 вересня 2014 року. Крім того, скасування арештів з майна боржника є одним із визначених законом наслідків визнання такого боржника банкрутом.

Суд спростував й доводи скаржника про неподання ліквідатором проміжного звіту (том 4, а.с.217) та протокол №6 (том 4, а.с.229-231). Разом з тим суд вказав, що ліквідаційна процедура не завершена, відтак ліквідатор не зобовязаний передчасно складати звіт та ліквідаційний баланс, які складаються ліквідатором згідно вимог чинного законодавства після завершення всіх розрахунків з кредиторами.

Також суд звернув увагу, що оцінку майна боржника здійснював на замовлення Субєкт оціночної діяльності ОСОБА_6 Висновок про оцінку майна погоджено з комітетом кредиторів. Згідно з частиною 3 ст. 57 Закону у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Однак, таких звернень ні від комітету кредиторів, ні від окремих кредиторів до господарського суду не надходило. За таких обставин, відсутні підстави стверджувати, що ліквідатор ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет" вчиняє неправомірні дії.

Суд наголосив на суперечливості доводів скаржника і вказав, що за скаргою ОСОБА_1 діяльність арбітражного керуючого Ловаса В.О. перевіряло за доручення Мінюсту Головне управлінням юстиції в Івано-Франківській області під час виконання ним повноважень ліквідатора ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет". Доводи скарги стосуються саме проведення аукціонів з продажу майна банкрута - ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет" та є тотожними тим підставам, з яких ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання аукціону недійсним. За результатами невиїзної позапланової перевірки складено довідку №19 від 10 листопада 2014 року та акт №19 від 11 листопада 2014 року (том 8, а.с.182-190), якими визнано, що з питань викладених у скарзі ОСОБА_1 під час виконання арбітражним керуючим Ловасом В.О. повноважень ліквідатора ПВНЗ "Західноукраїнський економіко-правничий університет" комісією порушень не виявлено.

Львівський апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав вважати неправомірними дії арбітражного керуючого Ловаса В.О. при здійсненні ним повноважень у справі про банкрутство ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет». При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що організатором аукціону з продажу майна ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» ліквідатор залучив Івано-Франківську аграрну товарну біржу, що відповідає приписам ч. 2 ст. 44, ст.ст. 49, 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Приватний вищий навчальний заклад «Західноукраїнський економіко-правничий університет» (Замовник) в особі ліквідатора Ловаса В.О. та Івано-Франківська аграрна товарна біржа (Біржа) в особі генерального директора ОСОБА_3 уклали договір на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута. Договір підписано ліквідатором банкрута 26 лютого 2014 року (т.4, а.с.184).

Пунктом 1.1. договору передбачено, що Замовник визначає біржу організатором аукціону з продажу майна банкрута і доручає Біржі провести за власний рахунок протягом двох місяців аукціон (біржові торги) з продажу наступного майна банкрута Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет»: основні засоби, рухоме та нерухоме майно банкрута.

Сторони домовились, що Біржа гарантує безумовне дотримання вимог чинного законодавства і Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу майна банкрутів (п. 1.5 договору). Біржа зобовязується з метою створення належних умов для проведення аукціону забезпечити оприлюднення інформації про проведення аукціону із зазначенням усіх необхідних реквізитів, визначених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у друкованих засобах масової інформації, на веб-сайтах біржі, державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (п. 2.1.1.); виконувати вимоги чинного законодавства щодо організації і проведення аукціону з продажу майна банкрута (п. 2.1.3.); не вчиняти дій, які можуть спричинити обмеження конкуренції (п. 2.1.6.).

Фінансові зобовязання та відповідальність сторін визначено розділом 4 Договору.

Договір на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута укладено на виконання приписів ст.ст. 44, 49 Закону про банкрутство, такий чинний.

На виконання вимог ст.ст. 49, 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор банкрута ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет», як замовник, визначив організатором аукціону Івано-Франківську аграрну товарну біржу, з якою уклав Договір на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута (т.4, а.с.167-193).

06 травня 2014 року комітет кредиторів ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» прийняв рішення, оформлені протоколом №3 (т.4, а.с.185-188). Серед іншого комітет кредиторів вирішив: «Погодити кандидатуру організатора торгів Івано-Франківську аграрну товарну біржу. Відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зобовязати арбітражного керуючого ліквідатора ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» Ловаса В.О. організувати торги по реалізації майна ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» як цілісного майнового комплексу за ціною, яка дорівнює сукупності визнаних у встановленому законом порядку вимог кредиторів.

У разі визнання торгів такими, що не відбулися, зобовязати арбітражного керуючого ліквідатора ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» організувати повторні торги по реалізації майна ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет» за ціною встановлено відповідно до незалежної оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності, за умови попереднього погодження зазначеної незалежної оцінки з комітетом кредиторів ПВНЗ «Західноукраїнський економіко-правничий університет».

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 27 травня 2014 року визнав організатора аукціону Івано-Франківську аграрну товарну біржу учасником провадження у справі №909/1066/13 про банкрутство Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет». Постановляючи ухвалу суд перевірив дотримання вимог закону при визначенні організатора аукціону, у тому числі й відповідність Івано-Франківської аграрної товарної біржі установленим вимогам.

Отже саме Івано-Франківська аграрна товарна біржа, а не ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Ловас В.О., є організатором аукціонів з продажу майна Приватного вищого навчального закладу «Західноукраїнський економіко-правничий університет» з усіма правовими наслідками такого статусу і взятих зобовязань.

Згідно з ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд Івано-Франківської області з дотриманням норм матеріального і процесуального права дослідив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 Доводи апеляційної скарги не підтверджені матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі від 26 листопада 2014 року.

За змістом ст. 103 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право серед іншого залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2014 року щодо неправомірних дій арбітражного керуючого по справі №909/1066/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Зварич О.В.

суддя Кордюк Г.Т.

Повний текст постанови підписано 15 червня 2015 року.