ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.06.15р. Справа № 904/2832/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - комерційного підприємства "ПРОМТЕХУСЛУГИ", м. Дніпропетровськ

До: Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", м. Дніпропетровськ

Про: стягнення 106 328,33 грн. (розгляд заяви про відстрочку виконання рішення суду)

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : Лапшин О.М. (директор);

Від відповідача: Євстигнєєв А.О. ( дов.№1226 від 12.06.15р.).

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015 р. у справі №904/2832/15 позовні вимоги задоволено у повному обсязі; стягнуто з відповідача - МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на користь позивача - ТОВ ВКП «Промтехуслуги»: 89 590, 80 грн. - заборгованості за договором; 12 193, 53 грн. - пені; 29 573, 92 грн. - інфляційних втрат ; 964, 64 грн. - 3% річних ; 2 646, 46 грн. - витрат на сплату судового збору та 1 461, 60 грн. - витрат на оплату послуг адвоката. 05.06.15р. після набрання рішенням чинності видано відповідний наказ .

12.06.15р. до канцелярії господарського суду від МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» (відповідач) надійшла заява №1188 від 08.06.15р. про відстрочку виконання вищезазначеного рішення суду на 6 місяців. Заява обґрунтована посиланням на складне фінансове становище боржника , яке виникло через несплату населенням комунальних послуг та не своєчасним фінансуванням витрат підприємства з бюджетів всіх рівнів. Також відповідач посилається на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.12р. у справі №28/83-08 , якою було відстрочено на п'ять років виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.08р. про стягнення з Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради на користь МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» 76 751 400, 00 грн. - збитків від різниці в тарифах; у зв'язку з чим питання своєчасної та в повному обсязі оплати за поставлену теплову енергію відповідачем цілком залежить від часу отримання відповідачем відповідних сум із бюджетів всіх рівнів (в т.ч. із Виконавчого комітету ДМР за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.08р. у справі №28/83-08).

ТОВ ВКП «Промтехуслуги» (позивач) у письмових поясненнях та його представник під час судового засідання 23.06.15р.заперечував проти задоволення заяви відповідача, зазначаючи , що відповідачем не надано належних доказів наявності обставин , які ускладнюють виконання судового рішення ; доказів можливості виконання судового рішення через 6 місяців ; також вказував на важкий фінансовий стан підприємства позивача .

Згідно до приписів ст.121 ГПК України : при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів до забезпечення позову. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Відповідно до п.7.2. Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.12р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно до положень «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» (Рим, 4.XI.1950) ( ратифіковано Законом України N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97 ): Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом ( стаття 6(1).Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правого захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи ( Стаття 13 (1). Ніщо в цій Конвенції не може тлумачитися як таке, що надає будь-якій державі, групі або особі будь-яке право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, що викладені в цій Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж передбачено в Конвенції ( Стаття 17 (1). Відповідно до Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав і основних свобод людини» ( який ратифіковано Законом України N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97 ) : кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права ( ст.1 ).

Європейський Суд з прав людини неодноразово в низці своїх рішень за заявами громадян проти України зазначав ,що в Україні заявники на протязі значного терміну часу не можуть домогтися виконання судових рішень, винесених на їх користь .Так у рішенні по Справі «Войтенко проти України» (Заява N 18966/02,Страсбург, 29 червня 2004 року) суд знову повторює, що «...ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок (див. «Іммобільяре Саффі проти Італії», заява N 22774/93) . Суд нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу N 1 (див. серед інших джерел, «Бурдов проти Росії» , заява N 59498/00; «Ясіуньєне проти Латвії», заява N 41510/98, 6 березня 2003 року).Тому у цій справі Суд вважає, що неможливість заявника домогтися виконання його рішення протягом чотирьох років становить втручання у його право на мирне володіння майном у сенсі пункту першого статті 1 Протоколу N 1 ...»

Враховуючи вищезазначені фактичні обставини та приписи чинного законодавства України , не виконання відповідачем навіть частково судового рішення , позицію стягувача ; суд дійшов до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви відповідача ,оскільки він не довів належними доказами , що наявні обставини , які б ускладняли виконання рішення або робили його неможливим у спосіб , встановлений цим рішенням - шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів. Окрім того - суд оцінює критично посилання відповідача на не отримання грошових коштів (якими би відповідач міг погасити заборгованість перед позивачем по цій справі) на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.08р. у справі №28/83-08 ( оскільки ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.12р. у цій справі було відстрочено виконання вищезазначеного рішення на п'ять років; тобто останній день відстрочки рішення суду від 30.10.08р. у справі №28/83-08 закінчився 30.10.2013р .)

На підставі вищезазначеного , керуючись вимогами ст.ст. 86, 121 ГПК України , господарський суд , -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання судового рішення.

Суддя Васильєв О.Ю.