РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015Справа №910/10900/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімекс-Про»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКБ.»

про стягнення 401 300,00 грн.

Суддя А.М. Селівон

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Дмитренко Д.М. - представник, довіреність б/н від 25.05.15 р.;

від відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дімекс-Про» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКБ.» про стягнення 401 300,00 грн. основної заборгованості, а також 8 026,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилається на невиконання відповідачем належним чином умов укладеного між сторонами Договору підряду №24/10 від 24.10.14 р. в частині оплати виконаних позивачем підрядних робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 401 300,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.15 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №910/10900/15 та призначено розгляд справи на 27.05.15 р.

В судове засідання 27.05.15 р. з'явився уповноважений представник позивача, представник відповідача у вказане судове засідання не з'явився.

Про дату, час і місце розгляду даної справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №100.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання 27.05.15 р. до Господарського суду міста Києва надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «УКБ.» на позовну заяву (вих. №27 від 14.05.15 р.), в якій відповідач підтвердив наявність заборгованості та надав пояснення щодо невиконання грошового зобов'язання за договором. Також, в зазначеному відзиві відповідач повідомив суд, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський суд, немає справи чи рішення по даному спору між підприємствами. Крім того, в судове засідання, призначене на 27.05.15 р., відповідач просив суд провести без участі його уповноваженого представника. Відзив на позов разом з доданими до нього документами долучено до матеріалів справи.

Також, до початку судового засідання 27.05.15 р. через відділ діловодства (канцелярія) Господарського суду міста Києва від позивача надійшли витребувані судом документи з письмовими поясненнями №18 від 22.05.15 р., в яких останній повідомив суд, зокрема, про наступне: судові рішення та судові провадження щодо вказаного в позовній заяві договору підряду №24/10 від 24.10.14 р. та інших документів відсутні; зміни до вказаного в позові договору підряду №24/10 від 24.10.14 р., а також додаткові угоди або додатки до нього не укладались; інші правовідносини з відповідачем, крім зазначених у позовній заяві, відсутні. Письмові пояснення разом з доданими до них документами долучено до матеріалів справи.

Документи, витребувані ухвалою суду від 30.04.15 р., позивачем та відповідачем надано не в повному обсязі.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами суду не надано.

Відповідно до п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (надалі - Постанова №18) якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно з підпунктом 3.9.2 Постанови №18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка представника відповідача в судове засідання обов'язковою не визнавалась, відповідач не скористався належним йому процесуальним правом приймати участь в судовому засіданні, беручи до уваги те, що представник позивача проти розгляду справи за відсутності представника відповідача не заперечував, суд здійснював розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, виключно за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи відсутність на час проведення судового засідання 27.05.15 р. клопотань представників сторін щодо здійснення фіксації судового засідання по розгляду даної справи технічними засобами фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

Перед початком розгляду справи в судовому засіданні представника позивача було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст. ст. 20, 22, 60, 74 та ч. 5 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні повідомив суд, що права та обов'язки йому зрозумілі.

Відводу судді представником позивача не заявлено.

В судовому засіданні 27.05.15 р. представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши надані сторонами докази та оглянувши в судовому засіданні їх оригінали, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

24.10.14 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКБ.» (генпідрядник за договором, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дімекс-Про» (підрядник за Договором, позивач у справі) укладений Договір підряду №24/10 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1.) підрядник зобов'язується відповідно до проектно-кошторисної документації у визначені цим Договором строки, виконати частину комплексу будівельних робіт при будівництві об'єкту: «Будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на вул. Феодосійській, 2-є, 2-ж, 2-з, 2-і у Голосіївському районі м. Києва» (надалі - об'єкт), здати роботи генпідряднику. Генпідрядник зобов'язується прийняти виконані підрядником належним чином роботи та здійснити їх оплату на умовах, визначених цим Договором.

Згідно положень пунктів 1.2. та 1.3. Договору підрядник виконує роботи з будівництва об'єкту з інженерним забезпеченням відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та технічної характеристики об'єкта. Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені проектною документацією в межах положень Договору та усіх додатків до нього (підписаних повноважними представниками та скріплених печатками сторін). Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва об'єкта у разі внесення змін до проектної документації в порядку передбаченому цим Договором та чинним законодавством України.

Розділами 2-6 Договору сторони погодили строки виконання робіт, договірну ціну, права та обов'язки сторін, порядок здачі-прийняття виконаних будівельних робіт та розрахунків.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх договірних зобов'язань. Будь-які зміни та доповнення до Договору здійснюються шляхом укладання додаткової угоди, підписуються керівниками та скріплюються печатками сторін (пункт 9.11. Договору).

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором будівельного підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 33 Господарського кодексу України та §1, 3 глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 875 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 318 Господарського кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 Господарського кодексу України договір підряду на капітальне будівництво може укладати замовник з одним підрядником або з двома і більше підрядниками. Підрядник має право за згодою замовника залучати до виконання договору як третіх осіб субпідрядників, на умовах укладених з ними субпідрядних договорів, відповідаючи перед замовником за результати їх роботи. У цьому випадку підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як замовник.

Частиною 1 ст. 843 Цивільного кодексу України визначено, що договором підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Розділом 3 Договору, зокрема пунктами 3.1. та 3.2., зазначено, що договірна ціна робіт визначається сторонами відповідно до вимог нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві, чинного законодавства України, розрахунку договірної ціни (Додаток №1 до Договору) і становить: 334 416,67 грн., крім того ПДВ 66 883,33 грн., разом з ПДВ 401 300,00 грн. Договірна ціна (кошторис) є орієнтованою і може бути змінена лише за взаємною згодою сторін, яка повинна бути оформлена відповідною додатковою угодою до цього Договору. Підставою для зміни вартості договірної ціни є: підвищення вартості робіт та матеріалів більш ніж на 10 відсотків, у порівнянні з тими, які були на день укладання Договору; зміни в чинному законодавстві, що зумовило підвищення вартості договірної ціни.

Згідно ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Загальні строки виконання робіт за Договором: початок робіт - жовтень 2014 р.; закінчення робіт - грудень 2014 р. (п. 2.1. Договору).

Згідно ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

В силу ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником та прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно п. п. 5.1., 5.3. та 5.4. Договору приймання виконаних будівельно-монтажних робіт здійснюється щомісячно за Актом виконаних робіт ф. КБ-2в (далі - Акт ф. КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт ф. КБ-3 (далі - довідка ф. КБ-3) після підтвердження представником з технічного нагляду генпідрядника, проект яких складається у чотирьох примірниках, підписує, скріплює печаткою підрядника і передає генпідряднику до 25-го числа місяця, що є звітним. Генпідрядник протягом 5 п'яти робочих днів з дати одержання від підрядника Акту ф. КБ-2в та Довідки ф. КБ-3 за звітний місяць, перевіряє обсяг та якість виконаних робіт, та при відсутності заперечень, підписує вказані документи і передає в двох примірниках підряднику.

Підрядник веде журнали, визначені ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», у яких відображається весь хід виконаних робіт, а також усі факти й обставини про відхилення від проектного варіанта, що мають значення у взаєминах генпідрядника й підрядника.

У разі якщо у визначені п. 5.1. Договору терміни генпідрядником не підписані Акти КБ-2-в та/або Довідка КБ-3, не надано письмової мотивованої відмови про причини з переліком виявлених недоліків передані Акти ф. КБ-2в та/або Довідка ф. КБ-3 вважаються підписаними, а роботи прийнятими генпідрядником і підлягають оплаті у беззаперечному порядку.

Суд зазначає, що обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт), законом покладений саме на замовника (генпідрядника).

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

За наданими позивачем матеріалами судом встановлено та підтверджено представником позивача, що на виконання умов Договору позивачем виконані роботи на загальну суму 401 300,00 грн., що також підтверджується підписаним 31.12.14 р. обома сторонами та скріпленим печатками товариств Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за грудень 2014 р. на суму 401 300,00 грн. та Довідкою на суму 401 300,00 грн., копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Жодних доказів відмови відповідача від підписання наданих позивачем акту ф. КБ-2в та довідки ф. КБ-3 за грудень 2014 р., а також будь-яких будь - яких зауважень щодо допущених підрядником недоліків у виконаних роботах у строк, передбачений умовами Договору, сторонами суду не надано, що свідчить про фактичне прийняття вказаних робіт в обсягах та за ціною, визначеною в зазначеному акті.

Крім того, суд звертає увагу, що виконані позивачем роботи, які оформлені актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 р. на суму 401 300,00 грн., були погоджені сторонами у розрахунку договірної ціни до Договору, тобто не виходять за межі затвердженого орієнтованого кошторису (договірної ціни).

Таким чином, за висновками суду, оскільки виконання підрядних робіт позивачем підтверджується підписаним обома сторонами актом приймання виконаних будівельних робіт, в силу імперативних вимог ст. 853 Цивільного кодексу України, роботи вважаються прийнятими відповідачем, за відсутності будь-яких належних доказів наявності зауважень з боку останнього щодо якості виконаних підрядних робіт за Договором.

Як вбачається із наданих позивачем акту приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та загального журналу робіт, а також підтверджено представником позивача в судовому засіданні, будь-які заперечення щодо повного та належного виконання робіт за вищевказаним актом, а також заперечень щодо визначених актом обсягів робіт, строків виконання та їх ціни відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем виконано прийняті на себе зобов'язання по виконанню будівельних робіт, обумовлених Договором, в обсягах, зазначених в акті №1 приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в за грудень 2014 р., а відповідачем, у свою чергу, прийнято виконання цих робіт без будь - яких зауважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 2 ст. 854 Цивільного кодексу України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно умов Договору (п. п. 6.1., 6.3. та 6.4.) розрахунки проводяться шляхом оплати генпідрядником виконаних робіт на підставі документів по обліку в капітальному будівництві (форма КБ-2в, КБ-3). Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті і визначається в межах вартості робіт, передбачених договірною ціною, із урахуванням виконаних обсягів робіт. Оплата здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування генпідрядником необхідних сум платіжним дорученням на розрахунковий рахунок підрядника після підписання Актів виконаних робіт ф. КБ-2в та Довідки ф. КБ-3. Термін, протягом якого генпідрядник зобов'язаний перерахувати підряднику вартість виконаних робіт, складає 5 банківських днів після підписання Актів виконаних робіт ф. КБ-2в.

Отже, відповідно до вимог закону та умов Договору позивач зобов'язаний виконати належним чином обумовлені договором роботи та здати їх відповідачу, після чого він отримує право вимоги від останнього оплати виконаних робіт в строки та в розмірі, встановленому Договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати виконаних робіт, зазначених позивачем в акті приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 р., та з метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся на адресу відповідача з претензією №8 від 10.02.15 р., в якій просив терміново погасити заборгованість в розмірі 401 300,00 грн.

У відповідь на зазначену претензію відповідач листом №22 від 06.03.15 р. повідомив позивача, що погоджується з існуванням заборгованості в сумі 401 300,00 грн. за виконані будівельні роботи згідно Договору, проте у зв'язку з відсутністю достатніх обігових коштів, не має можливості погасити наявну суму боргу (копії претензії та листа залучено до матеріалів справи).

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено представником позивача в судовому засіданні, свої зобов'язання щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Дімекс-Про" грошових коштів в сумі 401 300,00 грн. у встановлений строк, всупереч вимогам цивільного та господарського законодавства, а також умовам Договору відповідач не виконав, в результаті чого у Товариства з обмеженою відповідальністю "УКБ." утворилась заборгованість перед позивачем за наведеним Договором у зазначеному вище розмірі, яку останній просив стягнути в позовній заяві.

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України покладено на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності боргу, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказів визнання недійсним чи розірвання Договору підряду №24/10 від 24.10.14 р. суду не надано.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань за Договором у встановлений строк, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і належних та допустимих доказів, що спростовують вищевикладені обставини, тому вимога позивача про стягнення з відповідача розміру основного боргу в сумі 401 300,00 грн. за вказаним Договором підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України та ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 43, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКБ." (02002, м. Київ, Печерський район, вул. Бастіонна, буд. 14-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімекс-Про" (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 31, ) 401 300,00 грн. (чотириста одну тисячу триста гривень нуль копійок) основного боргу та 8 026,00 грн. (вісім тисяч двадцять шість гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 16 червня 2015 року

Суддя А.М. Селівон