ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

22.06.2015р. Справа № 917/85/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Азалія" ЛТД

про зміну способу рішення суду від 10.02.2015р. по справі № 917/85/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Азалія" ЛТД (Автодорога Київ - Харків - Довжанський, км 306 + 0,28м, с. Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Інвестсервіс" (вул. Половки, буд. 76, м. Полтава, 36034)

про стягнення 80000,00 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від стягувача (заявника): Немченко В. М.

від боржника: не з'явився

Розглядається заява позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 10.02.2015р. по справі № 917/85/15 (а.с.66-70).

Боржник відзив на заяву не надав. Про час та місце розгляду заяви боржник повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням від 12.06.2015р. (а.с.146).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Господарським судом Полтавської області по справі № 917/85/15 прийнято рішення від 10.02.2015р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Інвестсервіс" (вул. Половки, буд. 76, м. Полтава, 36034; ідентифікаційний код 34825609) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Азалія" ЛТД 80000 грн. 00 коп. безпідставно набутих коштів (а.с.37-39).

Дане рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення господарським судом виданий відповідний наказ від 24.02.2015р. № 917/85/15 (а.с.42).

За постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 02.04.2015р. було відкрито виконавче провадження № 47115813 з примусового виконання вказаного наказу (а.с.108).

Постановою від 09.04.2015р. дане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47254298 (а.с.109).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.04.2015р. було порушено провадження у справі № 917/450/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Інвестсервіс" (реєстровий номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 43528156); (а.с.84-92).

Постановою державного виконавця від 15.04.2015р. було зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу від 24.02.2015р. у справі № 917/85/15 на підставі п.8 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в зв'язку з порушенням справи про банкрутство боржника та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів (а.с.110).

Стягувач звернувся до суду з заявою від 09.06.2015р. про зміну способу та порядку виконання рішення суду по даній справі, зобов'язавши розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Інвестсервіс" перерахувати кошти в розмірі 80000,00 грн. з розрахункового рахунку 3526 в АТ "ОТП Банк", що належить боржнику, на розрахунковий рахунок стягувача (а.с.66-70).

В обґрунтування заяви стягувач посилається на те, що в рамках зведеного виконавчого провадження було встановлено відсутність грошових коштів та майна боржника. Після порушення справи про банкрутства боржника виконавче провадження було зупинено. В межах справи про банкрутство вимоги стягувача підлягають задоволенню лише в четверту чергу, враховуючи відсутність майна у відповідача рішення фактично не буде виконано в порядок і в спосіб, встановлений у цьому рішенні.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п.7.1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Як свідчать надані докази, ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.04.2015р. було порушено провадження у справі № 917/450/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Інвестсервіс" (реєстровий номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 43528156); (а.с.84-92).

За п. 3 резолютивної частини вказаної ухвали господарським судом введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Інвестсервіс".

В п. 4 резолютивної частини вказаної ухвали господарським судом, зокрема, заборонено стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, що містять майнові вимоги, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника сум; заборонено виконання вимог, на які поширюється мораторій.

В п. 16 резолютивної частини вказаної ухвали господарським судом, зокрема, встановлено, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство пред'явлення конкурсними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Згідно з ч.15 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з моменту порушення провадження у справі про банкрутство, зокрема, пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство.

В ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зокрема встановлено наступне:

- мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію (ч.1 ст. 19 Закону);

- протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій (ч.3 ст. 19 Закону);

-дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор). Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника (ч.5 ст. 19 Закону).

- під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п'ятою цієї статті не поширюється дія мораторію. Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство (ч.6 ст. 19 Закону).

Вимоги стягувача у даній справі виникли 26.11.2014р., тобто до порушення провадження у справі про банкрутство боржника. Дані вимоги не відносяться до зобов'язань, на які не поширюється дія мораторію

Отже, на вимоги стягувача поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів та обмеження, встановлені ст. 19 вказаного Закону.

Таким чином, вимоги стягувача про зобов'язання розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Інвестсервіс" перерахувати кошти в розмірі 80000,00 грн. з розрахункового рахунку боржника на розрахунковий рахунок стягувача не можуть бути задоволені в даному провадженні, оскільки задоволення вказаних вимог може відбуватися лише у порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та в межах провадження у справі про банкрутство.

З огляду на викладене, заява стягувача від 09.06.2015р. про зміну способу та порядку виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 7.6 постанови пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за відсутності підстав для вчинення зазначених процесуальних дій господарський суд виносить ухвалу про відмову у зміні способу і порядку виконання рішення.

Керуючись ст. ст. 121, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у зміні способу та порядку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 10.02.2015р. у справі № 917/85/15.

Суддя Т. М. Безрук