ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" червня 2015 р.Справа № 924/703/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Коричинці Деражнянського району Хмельницької області

про стягнення 58327,68 грн., з яких 32969,06 грн. заборгованості за кредитом, 18755,36 грн. процентів за користування кредитом, 6603,26 грн. пені

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю № 4209-О від 15.11.2010 р.

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 58327,68 грн., з яких 32969,06 грн. заборгованості за кредитом згідно з договором банківського обслуговування б/н від 20.09.2012 р., 18755,36 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 6603,26 грн. пені, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору банківського обслуговування б/н від 20.09.2012 р., укладеного сторонами шляхом підписання заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитка печатки, відповідно до якої відповідач приєднався та зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, а також Тарифах банку (розміщені в мережі Інтернет на сайті htth://privatbank.ua) - договорі банківського обслуговування в цілому. Позовні вимоги обґрунтовує положеннями ст. ст. 525, 526, 530, 610, 629, 1054 ЦК України, ст. ст. 173-175, 193, 198 ГК України, Умов та правил надання банківських послуг.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на подані докази.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов з документальним обґрунтуванням своїх доводів не надав, про причини неявки та неподання доказів не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. Ухвали суду від 08.05.2015 р., 19.05.2015 р., 03.06.2015 р. направлялись на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та Спеціальному витязі з ЄДРЮО та ФОП від 19.05.2015 р. Ухвали суду повернуті на адресу суду із відміткою відділення поштового зв'язку - "за зазначеною адресою не проживає". При цьому судом враховуються положення ст. 64 ГПК України, п. 3.9.1 постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 20.09.2012 р. були вчинені дії щодо укладення з позивачем договору банківського обслуговування, що підтверджується заявою про відкриття поточного рахунку та карткою зі зразками підписів і відбитка печатки, згідно з якими відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://www.pb.ua., які разом складають договір банківського обслуговування.

Згідно з п. 3.2.1.1.16 Умов при укладанні договорів і угод чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до „Умов і правил надання банківських послуг (або у формі „Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Пунктом 3.1.1.73 Умов передбачено, що банк надає послугу гарантованих платежів для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і банком (далі - послуга). Послуга надається у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів (далі - гарантований платіж або заявка), згідно якої клієнт-платник доручає банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

У разі необхідності отримання отримувачем послуги, платник за допомогою системи дистанційного обслуговування інтернет-клієнт-банк "Приват24 (далі - Приват24) подає в банк заявку на договірне списання коштів за встановленою формою, обов'язковими реквізитами якої є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарському договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта/кредитних/змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу. Створені в Приват24 заявки в обов'язковому порядку підписуються ключами електронних підписів посадових осіб клієнтів-платників (п. 3.1.1.74 Умов).

При цьому згідно з п. 1.1.1.32 Умов електронно-цифровий підпис, ключ (ЕЦП) - це електронний аналог власноручного підпису клієнта, який являє собою унікальну послідовність символів, створених у процесі реєстрації і є засобом захисту інформації при роботі в системі Приват24.

Після отримання банком за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки, банк розглядає її на предмет надання або відмови в наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або недостатньої інформації по кредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75 Умов).

Порядок надання банком кредиту та порядок його погашення платником здійснюється згідно п. 3.2.2 Умов та правил надання кредиту (п. 3.1.1.76.2 Умов).

У п. 3.1.1.77 Умов зазначено, що у разі настання дати виконання договірного списання, зазначеної у заявці, банк перераховує грошові кошти на рахунок 2600 одержувача.

Крім того, згідно з п. 3.2.2.1 Умов банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, вказані в заявці на договірне списання (далі - гарантований платіж або заявка) в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів, винагороди в обумовлені цим договором строки. Відновлювальна кредитна лінія (далі - кредит) надається банком для здійснення клієнтом платежів за заявками на договірне списання з датою виконання в майбутньому за господарськими договорами, що не перевищує строку повернення кредиту, і може бути змінена чи скасована позичальником за згодою отримувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування інтернет-клієнт-банк "Приват24"), шляхом перерахування банком кредитних коштів на рахунок 3648 з наступним перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок отримувача, вказаний у заявці.

Пунктом 3.2.2.2 Умов передбачено, що клієнт погашає заборгованість з кредиту в розмірі, вказаному в заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання платежу, вказаного в заявці. При цьому в період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 р. клієнт за користування кредитом сплачує банку проценти в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 р. клієнт за користування кредитом сплачує банку проценти в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У випадку непогашення заборгованості клієнтом за кредитом в строк до 30 днів включно на 31-й день заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт сплачує проценти в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Банк зобов'язується відкрити для обслуговування клієнта рахунки; надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на основі виставлених клієнтом заявок з датою виконання в майбутньому, на цілі, відмінні від сплати страхових та/або інших платежів, в межах суми, обумовленої заявою, а також за умови виконання клієнтом зобов'язань, передбачених п.. 3.2.2.6.1, 3.2.2.6.12 цього договору (п. 3.2.2.5.1, п. 3.2.2.5.2 Умов). Клієнт зобов'язується, зокрема, сплатити проценти і винагороди за користування кредитом відповідно до п. п. 3.2.2.9, 3.2.2.10 цього договору; повернути кредит в строки, встановлені в заяві, п. п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.16, 3.2.2.6.17, 3.2.2.7.2 цього договору (п. п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.6.3 Умов).

Клієнт доручає банку в односторонньому порядку здійснювати договірне списання коштів з його поточних рахунків на погашення заборгованості по кредиту за послугою "Гарантовані платежі" відповідно до умов і строків, передбачених п. 3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, з найвищим пріоритетом у порівнянні з іншими платіжними дорученнями клієнта. Договірне списання може здійснюватися як за рахунок власних коштів клієнта, що надходять на всі поточні рахунки, відкриті в банку, так і за рахунок коштів "кредитного ліміту на поточному рахунку" в рамках умов п. 3.2.1 цих Умов та Правил надання банківських послуг (п. 3.1.1.85 Умов).

Відповідно до п. 3.2.2.9.1 Умов за користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту відповідно до п. п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.6.17, 3.2.2.7.2, 3.2.2.8.1 цього договору клієнт сплачує проценти та винагороди в розмірі, вказаному в заявці.

Виплата процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.2.9.1, 3.2.2.9.2 цього договору, здійснюється в дату сплати процентів (п. 3.2.2.9.3 Умов).

Згідно з п. 3.2.2.9.10 Умов розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Нарахування процентів і комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів в році. Дата повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п. 3.2.2.9.11 Умов).

Пунктом 3.2.2.10.1 Умов встановлено, що у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3 цього договору, строків повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2 цього договору, винагороди, передбаченого п. п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4-3.2.2.9.6 цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, (в % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А у випадку реалізації банком права, передбаченого п. 3.2.2.2 цього договору, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, вказаному в заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п. п. 3.2.2.10.2-3.2.2.10.3 цього договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконане клієнтом (п. 3.2.2.10.4 Умов).

Як зазначено в п. п. 3.2.2.11.1, 3.2.2.11.3 Умов, цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення електронно-цифрового підпису всіма його сторонами; цей договір в частині п. 3.2.2.9.4 вступає в силу з моменту підписання цього договору, а в інших частинах - з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання кредиту в межах вказаних в них сум, і діє в об'ємі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами цього договору.

В п. 3.2.2.12.2 Умов вказано, що цей договір підписаний з використанням електронного цифрового підпису в порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг та "Про електронний цифровий підпис".

Відповідачем до банку шляхом підписання електронно-цифровим підписом подано заявки на гарантований платіж (доручення на договірне списання): № 107 від 19.12.2013 р. на суму 30000,00 грн. (дата зарахування коштів отримувачу 27.12.2013 р.), № 110 від 25.12.2013 р. на суму 5000,00 грн. (дата зарахування коштів отримувачу 03.01.2014 р.), № 115 від 30.12.2013 р. на суму 10000,00 грн. (дата зарахування коштів отримувачу 08.01.2014 р.).

За всіма заявками платежі проводяться за рахунок кредитних коштів. В заявках зазначено, що вони є дорученнями на списання грошових коштів на оплату за господарським договором та/або рахунком.

Отримання вказаних заявок від відповідача позивач підтвердив листами, в яких, зокрема, повідомив про зарахування коштів на рахунок клієнта.

На виконання умов кредитного договору, позивач виконував заявки клієнта за рахунок кредитних коштів та надавав йому кошти, зазначені в заявці, для їх подальшого перерахування відповідним отримувачам, що підтверджується виписками з банківських рахунків з 19.12.2013р. по 11.02.2015р.

Однак відповідач свої зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів виконав не у повному об'ємі, в результаті чого в нього утворилась заборгованість зі сплати кредиту в розмірі 32969,06грн., процентів - в розмірі 18755,36 грн.

05.02.2015р. позивач направив відповідачу претензію від 22.01.2015р. з вимогою сплатити 32969,06 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту та 17729,65 грн. простроченої заборгованості за відсотками. Однак претензія залишена без відповіді та задоволення.

У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору кредитування позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 32969,06 грн. заборгованості за кредитом, 18755,36 грн. процентів за користування кредитом, 6603,26 грн. пені.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За приписами ст. 184 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого ст. 181 цього кодексу.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також, шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Вказане закріплено в ст. 181 Господарського кодексу України.

Статтею 180 цього кодексу передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Як викладено в ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб'єктами електронного документообігу на договірних засадах (ст. ст. 5, 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

При цьому підпунктом 3.18.1.16 Умов передбачено, що при укладанні договорів та угод або вчинені інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод, таким чином, прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Враховуючи зміст зазначених правових норм, з огляду на встановлену обставину приєднання відповідача до "Умов та Правил надання банківських послуг" та "Тарифів Банку" шляхом створення відповідачем заявок на гарантовані платежі від 19.12.2013 р., 25.12.2013 р., 30.12.2013 р., підписаних електронно-цифровим підписом та акцептованих позивачем, суд доходить висновку, що між сторонами фактично було укладено договір банківського обслуговування у порядку, передбаченому підпунктом 3.2.1.1.16 Умов (правова позиція, викладена у постанові ВГСУ від 17.02.2015 р. у справі № 904/1517/14).

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Суд враховує, що позивач та відповідач домовились про укладення договору про кредитування шляхом підписання і подання відповідачем заяви про відкриття поточного рахунку від 20.09.2012 р. та заявок на гарантовані платежі від 19.12.2013 р., 25.12.2013 р., 30.12.2013 р. та її прийняття позивачем, згідно з якою відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку. При цьому ними досягнуто згоди за всіма істотними умовами цього договору.

На виконання умов договору банківського обслуговування б/н від 20.09.2012 р. позивач шляхом виконання заявок відповідача на гарантовані платежі (доручення на договірне списання) надав відповідачу кредитні кошти, що відображено у виписках з банківських рахунків. Проте відповідач у визначені строки кошти не повернув, утворивши заборгованість в сумі 32969,06 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.2.2.2 Умов передбачено, що клієнт погашає заборгованість з кредиту в розмірі, вказаному в заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання платежу, вказаного в заявці. При цьому в період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 р. клієнт за користування кредитом сплачує банку проценти в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 р. клієнт за користування кредитом сплачує банку проценти в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У випадку непогашення заборгованості клієнтом за кредитом в строк до 30 днів включно на 31-й день заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт сплачує проценти в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як свідчать матеріали справи, розрахунок заборгованості, поданий позивачем, відповідачем були порушені договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення суми кредиту, зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитом, що призвело до виникнення перед позивачем за кредитом у розмірі 32969,06 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом в розмірі 18755,36 грн.

Доказів сплати зазначеної заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами підлягають задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пенею відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.2.2.10.1 Умов встановлено, що у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3 цього договору, строків повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2 цього договору, винагороди, передбаченого п. п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4-3.2.2.9.6 цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, (в % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач просить стягнути з відповідача 6603,26 грн. пені за несвоєчасне виконання кредитних зобов'язань.

Перевіривши правильність здійснених позивачем розрахунків пені та відповідність їх нормам законодавства, суд вважає їх обґрунтованими, а тому зазначені вимоги позивача належить задовольнити. Доказів та розрахунків, які спростовують позовні вимоги в частині стягнення пені, суду не подано.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням викладених вище обставин, наявних у матеріалах справи письмових доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені правомірно, є обґрунтованими, підтверджені доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 33, 43, 49, 82, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ до до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Коричинці Деражнянського району Хмельницької області про стягнення 58327,68 грн. задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Коричинці, Деражнянський район, Хмельницька область (код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ, Жовтневий район, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 (код 14360570) 32969,06 грн. (тридцять дві тисячі дев'ятсот шістдесят дев'ять гривень 06 коп.) заборгованості за кредитом, 18755,36 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот п'ятдесят п'ять гривень 36 коп.) процентів за користування кредитом, 6603,26 грн. (шість тисяч шістсот три гривні 26 коп.) пені, 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 16.06.2015 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800), 3 - відповідачу (32225, Хмельницька область, Деражнянський район, с. Коричинці)