КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа№ 910/2485/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання: Грабовському Д.А.

за участі представників сторін:

позивача Свистуна С.Я. - дов. від 05.06.2015 б/н

відповідача Корнєвої М.В. - дов. від 24.07.2014 б/н

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства

"Брокбізнесбанк"

на Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2015

про залишення позову без розгляду

на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України

у справі № 910/2485/15-г (суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства

"Брокбізнесбанк"

до Публічного акціонерного товариства

"Банк 3/4"

про стягнення заборгованості у розмірі 42 076 324,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ "Брокбізнесбанк" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача ПАТ «Банк 3/4» заборгованості в розмірі 42 076 324,40 грн. у зв'язку з неналежним виконанням умов конверсійної угоди типу СВОП від 18.02.2014, що укладена на підставі Генеральної угоди № 20-04/10 від 20.04.2010.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2015 №910/2485/15-г позов ПАТ "Брокбізнесбанк" до відповідача ПАТ "Банк 3/4" про стягнення заборгованості в сумі 42 076 324,40 грн. у даній справі залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою Ухвалою, позивач ПАТ "Брокбізнесбанк" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2015 №910/2485/15-г скасувати як таку, що не відповідає нормам процесуального права. З прохальної частини апеляційної скарги позивача вбачається, що скаржник також просить колегію суддів: «Прийняти нове судове рішення про задоволення позову ПАТ "Брокбізнесбанк" в повному обсязі, а саме: стягнути з ПАТ «Банк 3/4»» на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" заборгованість за конверсійною угодою типу СВОП від 18.02.2014 року, що укладена на підставі Генеральної угоди № 20-04/10 від 20.04.2010 року «Про порядок проведення міжбанківських операцій», яка станом на 20.01.2015 рік становить 2 000 000,00 грн. доларів США та 10 540 512,40 грн. і складається з: заборгованості з передачі грошей в сумі 200 000,00 грн. доларів США, заборгованості зі сплати пені в розмірі 9 737 565,99 грн., заборгованості зі сплати 3-х процентів річних (ст. 265 ЦК України) в розмірі 802 946,41 грн.». При цьому, позивач у своїй апеляційній скарзі наголошує на тому, що судом першої інстанції безпідставно та неправильно застосовано положення процесуального закону, зокрема п. 5 ч.1 ст. 81 ГПК України.

Відповідач у своєму Відзиві на апеляційну скаргу позивача від 08.06.2015 б/н просить колегію суддів залишити апеляційну скаргу позивача ПАТ "Брокбізнесбанк" без задоволення, Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2015 №910/2485/15-г залишити без змін, як таку, що прийнята у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Ухвалою КАГС від 10.06.2015 №910/2485/15-г порушено апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено судове засідання (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л.)

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 10.06.2015, враховуючи перебування судді Куксова В.В. у черговій відпустці, склад колегії суддів змінено, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л.)

Ухвалою КАГС від 10.06.2015 №910/2485/15-г прийнято апеляційну скаргу позивача ПАТ "Брокбізнесбанк" до провадження колегії суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л..

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дійшла висновку апеляційну скаргу ПАТ "Брокбізнесбанк" залишити без задоволення, Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 було порушено позовне провадження у справі №910/2485/15-г та призначено до розгляду на 24.02.2015.

Представник позивача в перше судове засідання від 24.02.2015 не з'явився, витребувані судом докази за Ухвалою від 10.02.2015 не подав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням № 32367880. (а/с 3)

У друге судове засідання від 10.03.2015 представник позивача не з'явився також, витребувані судом докази не подав, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням №33446764. (а/с 77)

В третє судове засідання, призначене місцевим господарським судом на 26.03.2015 прибули представники обох сторін та надали свої пояснення по даній справі.

За результатом третього судового засідання було винесено Ухвалу ГСМК від 26.03.2015 №910/2485/15-г про відкладення розгляду справи та зобов'язано позивача до наступного судового засідання:

"- здійснити переклад доказів наданих до суду на українську мову;

- подати суду докази введення тимчасової адміністрації банку.".

Як вбачається з додатків до позову, ПАТ "Брокбізнесбанк" надав суду копії друкованих доказів укладання угоди СВОП до Генеральної угоди у вигляді друкованої копії переговорів дилерів по системі REUTERS DEALING, а також друковані підтвердження основних умов угоди S.W.I.F.T., які викладені англійською мовою на 12 арк. (а/с 24-35);

08.04.2015 позивачем через канцелярію місцевого господарського суду було подано письмові пояснення б/н (вх. 06-20/11714/15). За цими поясненнями позивач повідомив суд те, що зазначені друковані копії містять текст зі скороченнями, які є допустимими при спілкуванні дилерів. Однак, за ствердженням позивача, через наявні скорочення в тексті, переклад тексту з англійської мови унеможливлений. В той же час, пояснював позивач, смислове навантаження є зрозумілим, у зв'язку із цифровим його відображенням. (а/с 85)

Представник позивача в четверте судове засідання суду першої інстанції від 09.04.2015 не з'явився, витребувані судом докази за Ухвалою від 26.03.2015 №910/2485/15-г з перекладом на українську мову не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням №29489550 (а/с 109) та розпискою сторін від 26.03.2015.

В судове засідання від 09.04.2015 прибув представник відповідача та надав пояснення по справі. Також представником відповідача в цьому судовому засіданні було подано клопотання про продовження процесуального строку розгляду справи, яке було задоволено судом першої інстанції.

За наступною Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2015 №910/2485/15-г продовжено процесуальний строк розгляду даної справи на п`ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 23.04.2015. Названою Ухвалою судом першої інстанції було вдруге зобов'язано позивача:

- здійснити переклад на українську мову банком доказів, що були названі в додатках до позову;

- подати суду докази введення тимчасової адміністрації банку. (а/с 107-108)

Представник позивача в п'яте судове засідання від 23.04.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, про причин неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням №29490779.

Місцевий господарський суд, враховуючи те, що позивач без поважних причин не направив свого представника в чотири судові засідання з п'яти, які здійснювались протягом двох місяців та 15 днів, зокрема в судові засідання від 09.04.2015 та від 23.04.2015, явка в які була визнана судом обов'язковою, та не подав витребуваних доказів - не здійснив переклад наданих до суду матеріалів на українську мову, що унеможливлює повноту та всебічність розгляду даної справи та перешкоджає вирішенню спору по суті, дійшов висновку, що даний позов підлягає залишенню без розгляду з посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

За пунктом 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Залишення позову без розгляду в такому разі є процесуальним реагуванням на об'єктивну неможливість прийняти судове рішення по суті заявленого спору через відсутність документів чи представника позивача, необхідність подання чи явки яких є належним чином процесуально оформленою та обґрунтованою.

Пунктом 4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (в редакції від 29.05.2013) роз'яснено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України, можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто, за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

З наведених норм і положень вбачається, що норма п. 5 ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України може бути застосована судом лише у разі наступних умов: 1) певні документи були витребувані судом; 2) ці документи є необхідними для вирішення спору; 3) позивач не подав ці документи без поважних причин. При цьому, наявність чи відсутність клопотання позивача про залишення позову без розгляду не має значення для застосування п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

За двома Ухвалами суду першої інстанції від 26.03.2015 №910/2485/15-г та від 09.04.2015 №910/2485/15-г суд визнав явку позивача обов'язковою та зобов'язав його: здійснити переклад наданих до суду доказів на українську мову; подати суду докази введення тимчасової адміністрації.

Судом першої інстанції зазначено, що вимоги за двома названими Ухвалами позивачем не було виконано, поважності причини їх неподання не надано.

За висновком суду першої інстанції, позовні вимоги ПАТ "Брокбізнесбанк" обгрунтовано на документах, які надані до суду на англійській мові, а тому без офіційного перекладу на українську мову належним чином їх оцінити неможливо. Надані через канцелярію місцевого господарського суду письмові пояснення позивача від 08.04.2015 б/н (вх. 06-20/11714/15) щодо неможливості перекладу доказів на українську мову з підстав наявності мовних скорочень в тексті, які є допустимими при спілкуванні дилерів, судом першої інстанції до уваги не взято, причина, наведена у цих поясненнях, з приводу невиконання вимог суду, визнана судом не поважною.

Водночас частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а статті 38 і 65 названого Кодексу уповноважують господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх, у тому числі в порядку підготовки справи до розгляду.

До того ж згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За висновком суду першої інстанції, неявка позивача до чотирьох призначених судових засідань з п'яти за відсутністю поважних причин такої неявки та неподання банком витребуваних доказів за двома Ухвалами, перешкоджає вирішенню даного спору по суті і спрямовано на штучне затягування судового процесу, що, в свою чергу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Місцевим господарським судом зазначено, що дії позивача щодо неявки до суду та неподання витребуваних доказів розцінюються господарським судом, як зловживання процесуальними правами.

Після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, заявник має право звернутись до суду в загальному порядку.

Колегія суддів, враховуючи вищевикладене, погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає прийняту Ухвалу від 23.04.2015 №910/2485/15-г правомірною та такою, що відповідає вимогам процесуального закону.

Позивач, оскаржуючи Ухвалу, наголошує на тому, що ним Ухвалу Господарського суду міста Києва про відкладення розгляду справи від 09.04.2015, за якою розгляд справи призначений на 23.04.2015 було отримано в день судового засідання, тобто 23.04.2015, а тому представник банка не мав змоги з'явитися в це судове зсідання та своєчасно виконати вимоги суду.

Також у своїй апеляційній скарзі, позивач стверджує, що банк всього один раз Ухвалою від 26.03.2015 №910/2485/15-г був зобов'язаний здійснити переклад документів на англійську мову. Однак, місцевий господарський суд не деталізував переклад яких саме документів слід здійснити. За ствердженням банку, останній повідомив місцевий господарський суд про причини неможливості здійснити переклад, в зв'язку з наявними в тексті мовними скороченнями при спілкуванні дилерів, за його поясненнями від 08.04.2015, а тому, за оцінкою банку, причини нездійснення такого перекладу не можуть вважатися неповажними.

Заперечуючи доводи апеляційного оскарження відповідач наголошує, що судове рішення по даній справі про залишення позову без розгляду є законним та обґрунтованим, з огляду на те, що позивач не надав витребуваний судом переклад цілого ряда документів на українську мову. За оцінкою відповідача, відсутність належного перекладу англомовних документів перешкоджало та унеможливлювало розгляд цієї справи, адже, жодний з учасників процесу не є фахівцем в галузі перекладів.

Відповідач звертає увагу колегії суддів на те, що позивач систематично ігнорував судові засідання та без поважних причин не з'являвся до суду, так, з п'яти судових засідань ПАТ «Брокбізнесбанк» з'явився лише на одне. На думку відповідача, такі дії позивача є свідомим затягуванням судового процесу.

Окремо відповідач наголошував на тому, що він декілька разів по іншим справам на вимогу суду здійснював переклад аналогічних за змістом документів, жодних складнощів при цьому не виникало. До того ж, продовжував відповідач, скорочення на які посилається позивач, застосовуються дилерами лише при зверненні одне до одного в розмовній мові, а не до визначених сторонами строків, сум, відсотків, а тому посилання скаржника на неможливість перекладу документів через наявні у них мовні скорочення у спілкуванні дилерів є безпідставними.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та, враховуючи вищенаведені пояснення представників сторін, погоджується з прийнятою судом першої інстанції Ухвалою від 23.04.2015 № 910/2485/15-г та вважає за необхідне зазначити про наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, відповідно до ст. 54 ГПК України виклав зміст позовних вимог та обставини, що, на його думку, підтверджують ці вимоги. У зв'язку з цим він послався на відповідні докази, які додав до позовної заяви, та вказав на ті з них, які мають безпосереднє відношення до викладених в заяві обставин. Так, позивач на підтвердження своїх вимог додав до позовної заяви, зокрема, копії друкованих доказів укладання угоди СВОП до Генеральної угоди у вигляді друкованої копії переговорів дилерів по системі REUTERS DEALING, а також друкованих підтверджень основних умов угоди S.W.I.F.T., які викладені на англійській мові та додані до позовної заяви на 12 арк. (а/с 24-35)

Подаючи зазначені документи, банк у своєму позові посилається на те, що останні є підтвердженням укладеної між сторонами Генеральної угоди №20-04/10 від 20.04.2010 та у прохальній частині позовної заяви називає їх доказами.

Колегія суддів, оглянувши додатки, які надані банком до позовної заяви вважає за необхідне зазначити, що ствердження позивача з приводу того, що суд першої інстанції не деталізував, які саме документи потребують перекладу, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що місцевим господарським судом в обох Ухвалах від 26.03.2015 та від 09.04.2015 вимоги було поставлено конкретно, а саме зобов'язати позивача здійснити переклад доказів наданих до суду на українську мову. Посилання банку на неможливість перекладу доказів на українську мову з підстав наявності скорочення в тексті таких документів, які є допустимими при спілкуванні дилерів, не можна прийняти як поважну причину невиконання вимоги суду, оскільки це не підтверджується жодним документом.

З приводу зауваження скаржника щодо отримання із запізненням Ухвали місцевого господарського суду від 09.04.2015, за якою було повторно зобов'язано здійснити переклад документів, колегія суддів зазначає про таке.

За Ухвалами суду першої інстанції від 26.03.2015 №910/2485/15-г та від 09.04.2015 №910/2485/15-г місцевий господарський суд визнав явку позивача обов'язковою та зобов'язав його двічі: здійснити переклад наданих до суду доказів на українську мову; подати суду докази введення тимчасової адміністрації.

Як вбачається з матеріалів справи, про всі п'ять судових засідань під час розгляду справи у суді першої інстанції, позивач був належним чином повідомлений, що підтверджується наявними у матеріалах справи Рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. (а/с 3, 64, 77, 109)

Зауваження скаржника з приводу отримання Ухвали від 09.04.2015 №910/2485/15-г із запізненням, тобто в день судового засідання - 23.04.2015, в зв'язку з чим останній не мав змоги з'явитись в дане судове засідання та належним чином підготуватись, зокрема надати витребовувані документи, колегія суддів оцінює критично, оскільки першу Ухвалу від 26.03.2015 №910/2485/15-г, за якою на банк було покладено обов'язок здійснити переклад, останній отримав вчасно, що вбачається з підпису на зворотній стороні Ухвали - представник позивача Свистун С.Я. (а/с 84), тобто про покладений обов'язок щодо перекладу позивачеві було відомо заздалегідь.

Відповідно до абз.3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 встановлено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки, Ухвалу про порушення провадження у даній справі та чотири Ухвали про відкладення справи було надіслано за належною адресою позивача та отримано останнім, він вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, без порушення вимог процесуального закону.

З Витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень вбачається, що позивач Ухвалу від 09.04.2015 №910/2485/15-г дійсно отримав 23.04.2015, в день п'ятого судового засідання, та відбиток штампу Укрпошти на конверті свідчить про надходження цієї Ухвали на пошту 21.04.2015. При цьому, колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006 року), ст. ст. 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Причому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

Враховуючи наведене, оскільки ПАТ «Брокбізнесбанк» є юридичною особою, якою пред'явлено позов по даній справі, то ніщо жодним чином не перешкоджало та не позбавляло права останнього слідкувати за розглядом цієї справи у Єдиному державному реєстрі судових рішень. До того ж у представника позивача була наявна інформація про хід та результат розгляду позовної заяви за чотирма судовими засіданнями, та з врахуванням того, що законодавством передбачена можливість отримання повного рішення безпосередньо і у суді за зверненням представника сторони, можливість вчасного отримання копії Ухвали від 23.04.2015 залежала виключно від волевиявлення самого позивача, тобто мала суб'єктивний характер.

Відповідно до змісту наведених вище Ухвал розгляд цієї справи неодноразово відкладався з метою повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору; строк розгляду справи продовжувався на підставі заяви відповідача згідно з частиною 4 статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (&66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги позивача ПАТ «Брокбізнесбанк» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженої Ухвали від 23.04.2015 №910/2485/15-г у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст.ст. 91, 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2015 № 910/2485/15-г залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 № 910/2485/15-г набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 № 910/2485/15-г може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/2485/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв