донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.06.2015Н р. справа № 908/6184/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:Татенко В.М.
суддівРадіонова О.О. , Ломовцева Н.В.

за участю представників сторін:
від позивача:не з`явився,
від відповідача:не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-Комерційна Фірма "Дніпро-південь", м. Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Запорізької області

від11.03.2015 року

по справі№ 908/6184/14 (Азізбекян Т.А.)

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-Комерційна Фірма "Дніпро-південь", м. Дніпропетровськ
доПублічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" м.Маріуполь
простягнення 73'367,68 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "Дніпро-південь", м. Дніпродзержинськ (далі - «Позивач») звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" м.Маріуполь (далі - «Відповідач») 73'367,68 грн. У тому числі: 63' 353,88 грн. - основного боргу, 5' 697,17 грн. - пені, 689,40 - 3% річних, 3' 627,23 грн. - інфляційних.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.03.2015 року у справі № 908/6184/13 у задоволенні позову було відмовлено через недоведеність позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заявник апеляційної скарги вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясуванні та досліджені докази, та обстави справи, які мають значення для справи, а наслідком є невірно зроблені висновки. Зокрема Позивач вважає, що судом необгрунтовано не була розглянута заява про збільшення розміру позовних вимог. Окрім того, за твердженням скаржника, оскаржуємоє рішення не є ти, що було оголошено місцевим господарським судом під час розгляду справи.

Сторони були належним чином повідомленні про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явились.

Відповідач надіслав клопотання, в якому просить відкласти слухання справи на іншу дату, відзив на апеляційну скаргу не надав.

Клопотання відхилено, адже колегія суддів не вбачає підстав для відкладення з урахуванням статті 101 ГПК України.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду винесеним з дотриманням норм матеріального права та процесуального права; а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи

17.04.2014р. між публічним акціонерним товариством "Азовзагальмаш" (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Дніпро - Південь" (Постачальник) укладений договір поставки № ПКП 00012/Т182, за умовами якого (п. 1.1.) Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію на умовах, викладених в цьому договорі, а також у Специфікаціях до договору, що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.5.1. договору, ціни на товар вказуються в Специфікаціях та відповідають звичайному рівню цін.

Ціна на товар є твердою і зміні не підлягає (п. 5.3.). Загальна вартість, кількість і номенклатура товару вказуються в специфікаціях до цього договору. Кожна з специфікацій є невід'ємною частиною цього договору з моменту її підписання (п. 5.4.).

Загальна сума за специфікацією № 1 становить 63 353,88 грн.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що оплата товару проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника у строки, вказані у специфікаціях до даного договору.

Згідно специфікації № 1 встановлена відстрочка платежу 60 календарних днів.

Датою оплатою товару вважається дата списання коштів з поточного рахунку Покупця (п. 6.4.).

Відповідно до п. 4.6. договору, приймання товару за якістю проводиться у порядку, передбаченому даним договором, а також у відповідності до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженою Постановою Держарбітражу від 25.04.1966р. № П-7. Приймання по кількості здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю» П-6, затвердженою Постановою Держарбітражу при РМ СРСР від 15.06.1965р. із змінами та доповненнями.

За умовами п. 4.7. договору, Постачальник зобов'язаний надати Покупцю до початку приймання товару, але не пізніше 36-ти годин з моменту відвантаження, оригінали наступних документів: товаротранспортну накладну; сертифікат або паспорт якості виробника; оригінал рахунку-фактури; видаткову накладну або акт прийому-передачі товару; податкову накладну (яка повинна бути зареєстрована датою виписки в єдиному реєстрі податкових накладних, підтвердженням чого є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі).

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 63' 353,88 грн. та застосування правових наслідків порушення зобов'язання у вигляді нарахування 3% річних, інфляційних та пені.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Донецький апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що між сторонами був укладений договір, який за своєю правовою природою є договором поставки, тому спірні відносини, регулюються главою 30 розділом 1 Господарського кодексу («ГК») України (ч.6 ст. 265 ГК України) та главою 54 розділом 1 Цивільного кодексу («ЦК») України.

Приписи статті 265 ГК України встановлюють, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписи п.6 ст. 265 ГК України встановлюють, що реалізація суб'єктами господарювання товарів не господарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1,2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини 1, 2, 3 ст. 692 ЦК України встановлено, що Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов п. 12 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за кількістю № П-6 від 15.06.1965 (надалі - Інструкція П-6), приймання продукції за кількістю проводиться за транспортними та супровідними документами (рахунком-фактурою, специфікацією, описом, упаковочним ярликам та інш.) відправника (виробника). Відсутність вказаних документів або деяких з них не зупиняє приймання продукції. У такому випадку складається акт про фактичну наявність продукції, і в акті зазначається, які документи відсутні.

Згідно з п. 14 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку по якості № П-7 від 25.04.1966 (надалі - Інструкція П-7), приймання продукції за якістю та комплектністю проводиться у точній відповідності до стандартів, технічних умов, Основних та Особливих умов поставки, інших обов'язкових для сторін правил, а також за супровідними документами, що посвідчують якість та комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація та ін.). Відсутність вказаних супровідних документів або деяких з них не зупиняє приймання продукції. В такому випадку складається акт про фактичну якість та комплектність продукції, що надійшла, і в акті зазначається, які документи відсутні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на договір ПКН 0012/Т182 від 17.04.2014р., на виконання умов якого позивач здійснював поставку відповідачу пластин твердого сплаву згідно специфікації № 1 на загальну сума 63'353,88 грн.

На підтвердження факту поставки товару суму 33'553,68 позивач посилається на податкову накладну № 4, накладну № 4 від 08.05.2014р., довіреність № 0897 віл 30.04.2014 р., рахунок № 30/04-3 від 30.04.2014р. та специфікацією № 1 від к договору № ПКН 00012/Т182 від 17.04.2014р.; на суму 29'800,20 грн. - податкову накладну № 6, накладну № 8 від 06.06.2014р., довіреність № 1030 від 16.06.2014р., рахунок № 04/06-1 від 04.06.2014р. специфікацією № 1 к договору № ПКН 00012/Т182 від 17.04.2014р.

Однак, податкова накладна № 4, рахунок № 30/04-3 від 30.04.2014р., податкова накладна № 6, накладна № 8 від 06.06.2014р., рахунок № 04/06-1 від 04.06.2014р. та довіреність № 1030 від 16.06.2014р Позивачем суду не надані.

Стосовно наявних у справі накладної № 4 від 08.05.2014р. та довіреності № 0897 від 30.04.2014р. - місцевий господарський суд обгрунтовано зазначив про те, що у накладній № 4 від 08.05.2014р. відсутні будь-які відмітки відповідача. Накладна не містить відомості щодо договору за яким має поствлятися товар, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення з боку ПАТ «Азовзагальмаш; відсутній особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні даних господарських операціях з боку ПАТ «Азовзагальмаш». Отже, накладна взагалі не містить ані підпису особи, ані прізвища, ані штампу підприємства, що отримало товар. Надана позивачем довіреність № 0897 від 30.04.2014р. не відповідає нормам діючого законодавства.

З урахування вище наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності Позивачем заборгованості Відповідача у сумі 63'353,88 грн. за договором ПКН 0012/Т182 від 17.04.2014р.

Оскільки матеріалами справи не підтверджується існування заборгованості на момент пред'явлення позову, то і не має підстав для настання правових наслідків невиконання або неналежного виконання зобов'язання.

судова колегія цілком погоджується з висновком суду першої інстанції з посиланням на приписи ст. 58 ГПК України, щодо відсутності правових підстав для прийняття та сумісного розляду заяви Позивача про збільшення розміру позовних вимог. Адже по суті зазначена заява новим позовом, що грунтується на доказах, які не стосуються первісно заявлених вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати за подання апеляційної скарги відносяться на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "Дніпро-південь", м. Дніпропетровськ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 11.03.2014 року у справі № 908/6184/14 - залишити без змін.

Головуючий В.М. Татенко

Судді: О.О. Радіонова

Н.В. Ломовцева

Надруковано: примірників :

1 - позивачу,

1 -. відповідачу,

1 - у справу,

1 - ДАГС