РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015Справа №910/12557/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП ЕВЕН"

про стягнення 24 123,60 грн.

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін:

Від позивача: Фісун В.В. (дов.)

Від відповідача: Стукаленко О.Т. (дов.)

У судовому засіданні 10.06.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП ЕВЕН" про стягнення 24123,60 грн., з яких: 20700,00 грн. - вартість сплаченого товару, 2394,00 грн. - оплата за проведення експертизи Запорізькою ТПП; 1029,60 гривень - оплата за участь у проведенні експертизи ТОВ "Запорізьке пусконалагоджувальне управління - 461".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2015 порушено провадження у справі № 910/12557/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 10.06.2015.

03.06.2015 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК" надійшло клопотання про забезпечення проведення судового засідання по справі № 910/12557/15, що призначене на 10.06.2015р. о 15 год. 10 хв., у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 задоволено клопотання позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК" про забезпечення проведення судового засідання по справі № 910/12557/15, що призначене на 10.06.2015р. о 15 год. 10 хв., у режимі відеоконференції, доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду Запорізької області.

09.06.2015 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК" надійшла заява, в якій позивач просить суд провадження у справі №910/12557/15, в частині стягнення з відповідача 20700,00 грн. вартості сплаченого товару - припинити, стягнути з відповідача 3423,60 грн., з яких 2394,00 грн. - оплата за проведення експертизи Запорізькою ТПП; 1029,60 грн. - оплата за участь у проведенні експертизи ТОВ "Запорізьке пусконалагоджувальне управління - 461".

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК" в судовому засіданні 10.06.2015 надав пояснення щодо заявлених вимог, просив суд припинити провадження у справі в частині стягнення 20700,00 грн. вартості сплаченого товару та стягнути з відповідача на користь позивача 3423,60 грн., з яких 2394,00 грн. - оплата за проведення експертизи Запорізькою ТПП; 1029,60 грн. - оплата за участь у проведенні експертизи ТОВ "Запорізьке пусконалагоджувальне управління - 461".

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП ЕВЕН" в судовому засіданні 10.06.2015 письмового відзиву на позов не надав.

В судовому засіданні 10.06.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з усною домовленістю між сторонами, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП ЕВЕН", взяв на себе зобов'язання передати позивачу товар (вібратор ИВ-98Н 42В, кількістю 9 шт., загальною вартістю 31050,00 грн.), а позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК" зобов'язався оплатити поставлений відповідачем товар.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, у частині 1 цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками; допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з положеннями статей 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, згідно яких відповідач зобов'язався здійснити поставку товару, а позивач, в свою чергу здійснити оплату поставленого товару.

Судом встановлено, за своєю правовою природою правочин, який відбувся між позивачем та відповідачем, є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Позивачем, на виконання взятих на себе зобов'язань, здійснено оплату виставленого відповідачем рахунку-фактури №СФ-435 від 24.11.2014 на суму 31050,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №630 від 26.11.2014.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідач відповідно до видаткової накладної №27 від 27.11.2014 поставив на позивачу товар у кількості 6 шт. на суму 20700,00 грн. Решту одиниць товару (3 шт.) на суму 10350,00 грн. поставлено не було, проте, сума 10350,00 грн. повернута відповідачем на рахунок філії ТОВ "Запорізький ДБК", що підтверджується платіжним дорученням №627 від 09.12.2014.

Позивач, у позові зазначає, що після монтажу вібраторів та пуску в експлуатацію було встановлено, що вібратори мають недоліки.

16.14.2014 представниками ТОВ "Запорізький ДБК" та ТОВ "Запорізьке пусконалагоджувальне управління - 461" складено акт огляду та перевірки технічного стану.

Позивач направив відповідачу повідомлення вих. №246 від 22.12.2014 про виклик представника відповідача для складання дефектного акту. Відповідач листом №097 від 30.12.2014 повідомив позивачу, що завод - виробник товару не буде виконувати гарантійні зобов'язання, оскільки дефекти виникли з вини Філії ТОВ "Запорізький ДБК".

14.01.2015 позивач направив відповідачу лист №255, яким повідомив про складання дефектного акту за участю експерта Запорізької ТПП 20.01.2015 та запропонував відповідачу направити представника для участі у складанні акту. Представник відповідача у зазначений день для участі у складанні акту не з'явився.

В період з 20.01.2015 - 22.01.2015 за участю експерта Запорізької торгово-промислової палати було проведено відповідну експертизу за наслідками якої складено Акт експертизи №И-3 від 22.01.2015. Згідно висновків експертизи вібратори не можуть бути використані за їх цільовим призначенням з причин їх невідповідності технічним характеристикам заявленим у керівництві з експлуатації виробника.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію вих. №29/01 від 29.01.2015. в якій позивач вимагав усунути недоліки поставленого товару, а у разі не усунення недоліків повернути позивачу 20700,00 грн. вартості неякісного товару.

Відповідачем (лист вих. №108-к від 20.02.2015) вищевказана претензія не визнана, проте відповідач погодився провести безкоштовне усунення недоліків.

Після усунення дефектів ТОВ "Запорізький ДБК" із залученням спеціалізованої організації ТОВ "Запорізьке пусконалагоджувальне підприємство-461" було складено протокол №3 від 31.03.15р., згідно якому вібратор ИВ-98Н до експлуатації непридатний.

Оскільки, недоліки товару не були усунуті відповідачем, позивач у відповідності до ч. 2 ст. 678 ЦК України, звернувся до відповідача з листом №03/04 від 04.04.2015, в якому повідомив про відмову від договору та вимагав протягом 7 (семи) днів перерахувати на банківський рахунок філії ТОВ "Запорізький ДБК" 24123,60 гривень, з яких: 20700,00 гривень - вартість сплаченого товару; 2394,00 гривень - оплата за проведення експертизи Запорізькою ТПП; 1029,60 гривень - оплата за участь у проведенні експертизи ТОВ "Запорізьке пусконалагоджувальне управління - 461".

Відповідно до ч. 2 ст. 678 ЦК України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Під час розгляду справи, 02.06.2015, відповідачем було здійснено повернення коштів за товар у розмірі 20700,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0856 від 02.06.2015. Водночас, позивачем було повернуто відповідачу товар за поворотною накладною № 1 від 29.05.2015.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що сума заборгованості у розмірі 20700,00 грн. сплачена відповідачем після порушення провадження у справі, суд припиняє провадження у справі №910/12557/15 в цій частині позовних вимог, у зв'язку з, відсутністю предмету спору.

Позивачем, також заявлено про стягнення оплати за проведення експертизи Запорізькою ТПП у розмірі 2394,00 грн. та оплата за участь у проведенні експертизи ТОВ "Запорізьке пусконалагоджувальне управління - 461" у розмірі 1029,60 грн.

Оплата позивачем витрат за проведення експертизи Запорізькою ТПП у розмірі 2394,00 грн. підтверджується платіжним дорученням №24 від 26.01.2015 та витрат за участь у проведенні експертизи ТОВ "Запорізьке пусконалагоджувальне управління - 461" у розмірі 1029,60 грн. - платіжним дорученням №67 від 29.01.2015.

Проте, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині, оскільки матеріали справи не місять доказів, з яких би вбачалось наявність у позивача зобов'язання звертатися за професійним проведенням дослідження поставленої відповідачем продукції та понесення витрат у розмірі 3423,60 грн. Крім того, будь-яких нормативно-правових обґрунтувань вимог про стягнення оплати за проведення експертизи Запорізькою ТПП у розмірі 2394,00 грн. та оплата за участь у проведенні експертизи ТОВ "Запорізьке пусконалагоджувальне управління - 461" у розмірі 1029,60 грн. позивачем не наведено.

Оскільки, заборгованість сплачена відповідачем після звернення позивача за захистом свого порушеного права та порушення провадження у справі, суд покладає судовий збір за розгляд справи на сторони пропорційно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/12557/15 в частині стягнення 20700,00 грн. припинити.

2. В іншій частині позовних вимог відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП ЕВЕН" (01014, м. Київ, вул. Саперне поле, будинок 9-а, офіс 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький ДБК" (69035, м. Запоріжжя, вул. Суворова, будинок 4, ) судовий збір 1567 (одну тисячу п'ятсот шістдесят сім) грн. 71 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 15.06.2015.

Суддя О.В. Гулевець