ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"09" червня 2015 р. Справа № 911/598/14

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Автопостач» про відстрочку виконання рішення суду у справі

за позовом публічного акціонерного товариства «УніверсалБанк», м. Київ,

до відповідача приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Автопостач»,

м. Бориспіль,

треті особи: 1) товариств з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Лігена», м. Бориспіль,

2) Петров Геннадій Якович, м. Київ,

про стягнення заборгованості

за участю представників сторін:

від стягувача: Сімонова Є.О., уповноважена, довіреність від 29.12.2014р. №8946;

від боржника: не з'явився;

від третіх осіб: не зявились

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Київської області від 31.03.2015р. у справі №911/598/14 позов задоволено та вирішено стягнути з приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Автопостач» на користь публічного акціонерного товариства «УніверсалБанк» заборгованість за кредитним договором від 26.12.2007р. №71/07 у розмірі 3 861 871,38 швейцарських франків (станом на день подання позову 24.02.2014р. становить 38 797 055,02 грн.), що складається з: 3 337 246,79 швейцарських франків простроченої заборгованості по кредиту, 443 563,57 швейцарських франків заборгованості по відсотках за користування кредитом, 62 162,19 швейцарських франків заборгованості по підвищеним відсоткам за користування кредитом, 18 898,83 швейцарських франків заборгованості по комісії; заборгованість за кредитним договором від 28.04.2010р. №295/10 у розмірі 174 637,24 доларів США (станом на 24.02.2014р. становить 1 560 907,65 грн.), що складається з: 167 080,82 доларів США заборгованості по кредиту, 7 556,42 доларів США заборгованості по підвищеним відсоткам за користування кредитом; 73 080,00 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 31.03.2015р. у справі №911/598/14, яке набрало законної сили 20.04.2015р., господарським судом Київської області видано накази від 29.04.2015р. №911/598/14 про примусове виконання рішення.

Боржник - приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Автопостач» звернувся до господарського суду Київської області з заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 31.03.2015р. у справі №911/598/14. В обґрунтування зазначеної заяви боржник зазначає, посилаючись на дані фінансових звітів підприємства боржника за 2014р. та перший квартал 2015р., про негативні результати діяльності підприємства. На твердження боржника зазначене свідчить про існування обставин, які суттєво ускладнюють виконання рішення господарського суду Київської області від 31.03.2015р. у справі №911/598/14, та є достатньою підставою для відстрочення судом виконання рішення господарського суду на 12 (дванадцять) місяців.

Відповідно до частини першої ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Ухвалою від 29.05.2015р. суд призначив до розгляду заяву приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Автопостач» про відстрочку виконання рішення суду у справі №911/598/14 на 09.06.2015р.

В судове засідання 09.06.2015р. з'явився представник стягувача. Представники боржника та третіх осіб у судове засідання не з'явились та про причини нез'явлення суд належним чином не повідомили. В судовому засіданні представник стягувача - публічного акціонерного товариства «УніверсалБанк» заперечив проти задоволення заяви боржника про відстрочку виконання рішення суду, зазначаючи про те, що незадовільний стан боржника є наслідком його власної господарської діяльності, а не певних виняткових і об'єктивних обставин, які унеможливлюють чи утруднюють виконання судового рішення.

Розглянувши подану заяву приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Автопостач» про відстрочку виконання рішення суду у справі, вислухавши заперечення стягувача, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. До таких обставин відносяться матеріально-правові факти, зокрема фінансовий стан сторін, а також ступінь вини відповідача та інші обставини справи.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

У відповідності до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтями 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, боржником додано до заяви фінансові звіти суб'єкта малого підприємництва (Додаток №1 до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва») від 06.02.2014р. та від 01.01.2015р., якими не підтверджується винятковості обставин, які ускладнюють виконання даного рішення або роблять його неможливим.

Так, обставини, на які посилається заявник в обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду, такі як скрутне фінансове становище, не є виключними та мають негативний вплив на фінансовий стан не лише заявника, як боржника, а й стягувача - публічного акціонерного товариства «УніверсалБанк» та здійснювану ним діяльність, в тому числі в частині виконання зобов'язань перед контрагентами.

Крім того, складна економічна ситуація в країні, не може вважатись обставиною, що ускладнює або виключає можливість виконання рішення, оскільки факти наявності складаної економічної ситуації, кризи та кризових явищ є загальними чинниками, які рівноцінно та в однаковій мірі впливають як на заявника - боржника, так і на стягувача.

Відповідно до частини третьої ст. 3 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожен суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав та законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, в тому числі, присудженням до виконання обов'язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій. Відповідно до частини першої ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Згідно ст. 3 ЦК України однією з основних засад цивільного законодавства в Україні є судовий захист цивільного права та інтересу.

Порушення умов господарського зобов'язання, чинного законодавства та відповідно прав та охоронюваних законом інтересів стягувача публічного акціонерного товариства «УніверсалБанк» допустив саме боржник - приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Автопостач»

Принципом судочинства є захист законних прав та інтересів суб'єктів господарювання, а не звільнення або зменшення відповідальності осіб, які ці права інтереси порушили.

З огляду на вищевикладене, враховуючи заперечення стягувача, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, суд вважає, що правові підстави для відстрочення виконання рішення господарського суду Київської області від 31.03.2015р. у справі №911/598/14 відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Автопостач» про відстрочку виконання рішення суду відмовити.

Суддя О.В. Конюх