ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.06.15р. Справа № 904/4236/15

За позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

до 194 понтонно-мостового загону Державної спеціальної служби транспорту, м. Новомосковськ

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача:Шляєв І.В. - представник, довіреність №71 від 01.01.2015 року

від відповідача: Мояк П. Г. - представник, довіреність № 7 від 05.01.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до 194 понтонно-мостового загону Державної спеціальної служби транспорту про стягнення заборгованості в розмірі 313 843,25 грн. за перевезення та пов'язані з ними послуги.

Позовні вимоги мотивовано неналежними виконанням відповідачем умов договору №ПР/ДН-1-11/259/НЮп від 22.04.2011 року в частині повного та своєчасного розрахунку за послуги перевезення.

Відповідач надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з посиланням на те, що у зв'язку з проведенням антитерористичних дій на Сході України для нього створились форс-мажорні обставини внаслідок чого відсутні протиправні дії стосовно невиконання умов договору.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 09.06.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2011 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір № ПР/ДН-1-11/259/НЮи про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно з п. 1.1. договору, предметом договору є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 2.3 - 2.5. зазначеного Договору розрахунки за перевезення вантажів та надані послуги проводяться на умовах попередньої оплати шляхом списання з особового рахунку Відповідача № 7840532.

На виконання умов договору, протягом липня-серпня 2014 року Відповідачу були надані послуги по перевезенню вантажів залізничним транспортом та інші пов'язані з цим послуги на загальну суму 324 734,18 грн., що підтверджується відповідними накладними та відомостями та картками, які містяться в матеріалах справи (а.с.11-25).

Відповідач частково розрахувався з позивачем, непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 313 843,25 грн.

Позивачем на адресу відповідача було направлено вимоги про сплату заборгованості (а.с.26,29).

Доказів повного розрахунку на момент розгляду справи сторонами не надано .

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1.1 Правил розрахунків за перевезення вантажів платежі за перевезення вантажів і надання додаткових послуг можуть уноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Пунктом 1.2 зазначених Правил визначено, що плата за перевезення вантажу вноситься відправником під час оформлення перевезення. Плата може вноситися іншим платником, з яким залізницею укладено договір.

Згідно з п. 1.3 Правил остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення.

Отже, враховуючи те, що Відповідач порушив вимоги чинного законодавства України і договору, та не оплатив вартість наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 313 843,25грн., позовні вимоги підлягаю задоволенню в повному обсязі.

Щодо посилань відповідача на п. 5.1. договору, яким передбачено, що у разі настання обставин, через які одна із сторін не могла повністю або частково виконати зобов'язання за договором (явища стихійного характеру, воєнні дії тощо), строк виконання договору відкладається а час дії цих обставин, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

В п. 5.1 договору сторони передбачили, що обставинами, через які одна із сторін не могла повністю або частково виконати зобов'язання за договором - є явища стихійного характеру, воєнні дії тощо. В той же час п. 5.2. сторони передбачили, що сторона, яка не може виконувати зобов'язання за цим договором через форс-мажорні обставини, повинна повинна терміново повідомити про це іншу сторону.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збе реження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції ( далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Слід зазначити, що війна або військові дії не були об'явлені в Україні у встановленому законом порядку. Фактично відповідно Указу Президента України була розпочата антитерористична операція (АТО), яка не являється війною або військовими діями.

Згідно статті 10 Закону України „Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

З вищевикладеного вбачається, що єдиним належним та достатнім документом, якій підтверджує проведення АТО, та який звільняє від відповідальності являється сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не може підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав позивачу та суду Сертифікат торгово - промислової палати, а відтак не довів належними та допустимими доказами підстав для звільнення від відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 25, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з 194 понтонно-мостового загону Державної спеціальної служби транспорту (51205, м. Новомосковськ, вул. Тургенева, б. 18, ) на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108, ) заборгованість в розмірі 313 843,25 грн. та 6276,87 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.06.2015 року.

Суддя С.В. Мартинюк