КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. Справа№ 910/2484/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

при секретарі Філімоновій І.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПСК-ЗАХІД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року (повний текст якого складено 05.05.15р.)

по справі № 910/2484/15-г (суддя - Борисенко І.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПСК-ЗАХІД"

про стягнення 97 673, 83 грн.

СУТЬ СПОРУ ТА СКАРГИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПСК-ЗАХІД" про стягнення страхових виплат в розмірі 90 454, 80 грн., пеню в розмірі 6 505, 31 грн., 3% річних в розмірі 713, 72 грн., а всього 97 673, 83 грн. за договором добровільного страхування кредитів №06-П/14.

03.03.2015 року позивачем до місцевого господарського суду було подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій останній просив стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 70 591, 44 грн., яку було прийнято судом для подальшого розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва 21.04.15р. позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "ПСК-ЗАХІД" (01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, 4/6, корпус "А", кімната 318 Б; Код: 32404600) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г; Код: 00032129) страхові виплати на загальну суму в розмірі 63 372 (шістдесят три тисячі триста сімдесят дві) грн. 41 коп., пеню в розмірі 6 505 (шість тисяч п'ятсот п'ять ) грн. 31 коп., 3% річних в розмірі 713 (сімсот тринадцять) грн. 72 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 1 953 (одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 48 коп.

Вищезазначене рішення місцевого господарського суду обґрунтовано доведенням позивачем під час розгляду даного спору наявності обставин, з якими сторони договорів страхування пов'язали настання страхового випадку та відповідно і виникнення обов'язку у страховика з виплати страхового відшкодування.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПСК-ЗАХІД" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2015р. скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення Господарського суду м. Києва прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи. Крім того разом з апеляційною скаргою апелянтом було подано клопотання про залучення в якості третьої особи Пенсійний фонд України.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями визначено склад суду для розгляду справи №910/2484/15-г головуючий суддя Тищенко О.В. судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Розпорядженням Секретаря судової палати від 18.05.15р. у зв'язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. на лікарняному сформовано новий склад колегії суддів для розгляду справи №910/2484/15-г головуючий суддя Тищенко О.В. судді: Мартюк А.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 09.06.2015р.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015р., у зв'язку з виходом судді Іоннікової І.А. з лікарняного, сформовано для розгляду апеляційних скарг колегію суддів у складі: головуючого судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження у відповідному складі суду.

У судовому засіданні, заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмовити апелянту у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи Пенсійного фонду України з огляду на наступне.

За приписами ч.1 ст. 27 ГПК Країни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Абзацом 1 п. 1.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року N18 (із змінами та доповненнями) (далі - Постанова) визначено, що ГПК передбачає участь в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін (стаття 27 ГПК). Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Колегія суддів зазначає, що у Пенсійного фонду України з учасниками справи відсутні будь-які відносини пов'язані з предметом даного спору, а отже в даному випадку слід відмовити представнику відповідача у задоволенні даного клопотання з огляду на недоведеність порушених прав та інтересів Пенсійного фонду України у спірних правовідносинах.

Крім того представником апелянта у судовому засіданні апеляційної інстанції було заявлено клопотання про витребування з Пенсійного фонду України інформації щодо проведення виплат пенсій у Донецькій та Луганській областях.

Заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмовити апелянту у задоволенні зазначеного клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи те, що норми ст.38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також з огляду на не пов'язаність витребуваної апелянтом інформації з предметом даного спору, колегія суддів вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, враховуючи строки розгляду справи, передбачені ст. 69 ГПК України, суд дійшов висновку про достатність в матеріалах справи доказів та можливість розгляду справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду м. Києва від 21.04.2015 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача заперечував проти доводів апелянта викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вірно встановлено судом першої інстанції 28 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Ощадбанк" (далі - Позивач/Банк/Страхувальник) та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова Компанія "ПСК-ЗАХІД" (далі - Відповідач/Страховик) був укладений договір добровільного страхування кредитів № 06-11/14 (соціальні пенсіонери) (надалі - Договір/ Договір страхування).

У відповідності до п. 2.1 Договору предметом цього договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України і пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням Позичальниками своїх договірних зобов'язань за кредитними угодами.

У п. 4.1 Договору передбачений перелік страхових випадків, в тому числі завдання збитків Страхувальнику внаслідок невиконання або часткового невиконання Позичальником своїх зобов'язань по поверненню суми Кредиту та/або сплати процесів за користування Кредитом в строки та на умовах, що передбачені в конкретній Кредитній угоді, внаслідок неплатоспроможності Позичальника.

В жовтні 2014 року настали страхові випадки по 219 Позичальникам Банка, в тому числі:

По додатковому договору № 1 до Договору 1793-1 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою (далі - Договір карткового рахунку 1), укладеному між Банком та Георгієвим Юрієм Вікторовичем (далі - Позичальник 1/Клієнт 1) 5 червня 2013 року, згідно п. 1.1.4 Договору карткового рахунку 1 Позичальнику 1 був встановлений кредит у сумі 8 700,00 грн. (вісім тисяч сімсот гривень 00 коп.) з фіксованою кредитною ставкою, яка складає 26% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних.

На момент звернення до Відповідача про настання страхового випадку заборгованість Позичальника 1 по Договору карткового рахунку 1 складала 9 263, 35 грн. (дев'ять тисяч двісті шістдесят три гривні 35 коп.), що підтверджується довідкою про заборгованість за позичальниками, по яких настав страховий випадок з урахуванням відсотків за користування кредитом за 2 місяця від 23 вересня 2014 року.

По додатковому договору № 1 до Договору № 1990270 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжних карток (далі - Договір карткового рахунку 2), укладеному між Банком та Белокудренко Анатолієм Васильовичем (далі - Позичальник 2/Клієнт 2) 10 липня 2014 р., згідно п. 1.1.4 Договору карткового рахунку 2 Позичальнику 2 був встановлений кредит у сумі 11 000, 00 грн. (одинадцять тисяч гривень 00 коп.) з фіксованою кредитною ставкою, яка складає 26% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних.

На момент звернення до Відповідача про настання страхового випадку заборгованість Позичальника 2 по Договору карткового рахунку 2 складала 11 315, 28 грн. (одинадцять тисяч триста п'ятнадцять гривень 28 коп.), що підтверджується довідкою про заборгованість за позичальниками, по яких настав страховий випадок з урахуванням відсотків за користування кредитом за 2 місяця від 23 вересня 2014 року.

По Договору № УД 314 - 1 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою (далі - Договір карткового рахунку 3), укладеному між Банком та Андріановим Ігорем Юрійовичем (далі - Позичальник 3/Клієнт 3) 29 жовтня 2012 року, згідно п.п. 7.1, 7.2. Договору карткового рахунку 3 Позичальнику 3 була відкрита кредитна лінія з лімітом кредиту 7 900, 00 грн. (сім тисяч дев'ятсот гривень 00 коп.) з фіксованою кредитною ставкою, яка складає 26% річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних.

На момент звернення до Відповідача про настання страхового випадку заборгованість Позичальника 3 по Договору карткового рахунку 3 складала 6 421, 47 грн. (шість тисяч чотириста двадцять одна гривня 47 коп.), що підтверджується довідкою про заборгованість за позичальниками, по яких настав страховий випадок з урахуванням відсотків за користування кредитом за 2 місяця від 23 вересня 2014 року.

По додатковому договору № 1 до Договору 1572150-1 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (далі - Договір карткового рахунку 4), укладеному між Банком та Тюлєнєвим Миколою Петровичем (далі - Позичальник 4/Клієнт 4) 20 вересня 2013 року, згідно п. 1.1.4 Договору карткового рахунку 4 Позичальнику 4 був встановлений кредит у сумі 9 100, 00 грн. (дев'ять тисяч сто гривень 00 коп.) з фіксованою кредитною ставкою, яка складає 26% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних.

На момент звернення до Відповідача про настання страхового випадку заборгованість Позичальника 4 по Договору карткового рахунку 4 складала 9 543, 45 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот сорок три гривні 45 коп.), що підтверджується довідкою про заборгованість за позичальниками, по яких настав страховий випадок з урахуванням відсотків за користування кредитом за 2 місяця від 23 вересня 2014 року.

По додатковому договору №1 до Договору пн. 1034-1 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної карки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою (далі - Договір карткового рахунку 5), укладеному між Банком та Нарховим В'ячеславом Вікторовичем (далі - Позичальник 5/ Клієнт 5) 26 квітня 2013р., згідно п. 1.1.4 Договору карткового рахунку 5 Позичальнику 5 був встановлений кредит у сумі 9 900, 00 грн. з фіксованою кредитною ставкою, яка складає 26% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних.

На момент звернення до Відповідача про настання страхового випадку заборгованість Позичальника 5 по Договору карткового рахунку 5 складала 9 135, 77 грн. (дев'ять тисяч сто тридцять п'ять гривен 77 коп.), що підтверджується довідкою про заборгованість за позичальниками, по яких настав страховий випадок з урахуванням відсотків за користування кредитом за 2 місяця від 23 вересня 2014 року.

По Договору № ПН 2764 -1 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою (далі - Договір карткового рахунку 6), укладеному між Банком та Лупир Олександром Станіславовичем (далі - Позичальник 6/Клієнт 6) 16 жовтня 2012 року, згідно п. 7.1, 7.2 Договору карткового рахунку 6 Позичальнику 6 була відкрита кредитна ліня з лімітом кредиту 7 900, 00 грн. (сім тисяч дев'ятсот гривень 00 коп.) з фіксованою кредитною ставкою, яка складає 26% річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних.

На момент звернення до Відповідача про настання страхового випадку заборгованість Позичальника 6 по Договору карткового рахунку 6 складала 8 403,17 грн. (вісім тисяч чотириста гри гривні 17 коп.), що підтверджується довідкою про заборгованість за позичальниками, по яких настав страховий випадок з урахуванням відсотків за користування кредитом за 2 місяця від 23 вересня 2014 року.

По додатковому договору до Договору №1819881 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки (далі - Договір карткового рахунку 7), укладеному між Банком та Лазарець Володимиром Федоровичем (далі - Позичальник 7/Клієнт 7) 25 лютого 2014 року, згідно п. 1.1.4 Договору карткового рахунку 7 Позичальнику 7 був встановлений кредит у сумі 8 100, 00 грн. (вісім тисяч сто гривень 00 коп.) з фіксованою кредитною ставкою, яка складає 26% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних.

На момент звернення до Відповідача про настання страхового випадку заборгованість Позичальника 7 по Договору карткового рахунку 7 складала 8 363, 89 грн. (вісім тисяч триста шістдесят три гривні 89 коп.), що підтверджується довідкою про заборгованість за позичальниками, по яких настав страховий випадок з урахуванням відсотків за користування кредитом за 2 місяця від 23 вересня 2014 року.

По додатковому договору № 2 до Договору № ПН 9217 про видачу та обслуговування платіжної карти типу V. Electron за дебетово-кредитною схемою (для пенсій та інших виплат) (далі - Договір карткового рахунку 8), укладеному між Банком та Круссер Сергієм Володимировичем (далі - Позичальник 8/Клієнт 8) 31 березня 2014 року, згідно п. 1.1.4 Договору карткового рахунку 8 Позичальнику 8 був встановлений кредит у сумі 8 600, 00 грн. (вісім тисяч шістсот гривень 00 коп.) з фіксованою кредитною ставкою, яка складає 26% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних.

На момент звернення до Відповідача про настання страхового випадку заборгованість Позичальника 8 по Договору карткового рахунку 8 складала 8 976, 41 грн. (вісім тисяч дев'ятсот сімдесят шість гривень 41 коп.), що підтверджується довідкою про заборгованість за позичальниками, по яких настав страховий випадок з урахуванням відсотків за користування кредитом за 2 місяця від 23 вересня 2014 року.

По додатковому договору № 1 до Договору 2033173 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки (далі - Договір карткового рахунку 9), укладеному між Банком та Кондрашовим Олександром Олексійовичем (далі - Позичальник 9/Клієнт 9) 08 липня 2014 року, згідно п. 1.1.4 Договору карткового рахунку 9 Позичальнику 9 був встановлений кредит у сумі 8 720,00 грн. (вісім тисяч сімсот двадцять гривень 00 коп.) з фіксованою кредитною ставкою, яка складає 26% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних.

На момент звернення до Відповідача про настання страхового випадку заборгованість Позичальника 9 по Договору карткового рахунку 9 складала 9 017, 40 грн. (дев'ять тисяч сімнадцять гривень 40 коп.), що підтверджується довідкою про заборгованість за позичальниками, по яких настав страховий випадок з урахуванням відсотків за користування кредитом за 2 місяця від 23 вересня 2014 року.

По додатковому договору № 1 до Договору 1571584-1 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (далі - Договір карткового рахунку 10), укладеному між Банком та Форостяновим Сергієм Анатолійовичем (далі - Позичальник 10/Клієнт 10) 2 липня 2013 року, згідно п. 1.1.4 Договору карткового рахунку 10 Позичальнику 10 був встановлений кредит у сумі 9 500, 00 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот гривень 00 коп.) з фіксованою кредитною ставкою, яка складає 26% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних.

На момент звернення до Відповідача про настання страхового випадку заборгованість Позичальника 10 по Договору карткового рахунку 10 складала 10 014, 73 грн. (десять тисяч чотирнадцять гривень 73 коп.). що підтверджується довідкою про заборгованість за позичальниками, по яких настав страховий випадок з урахуванням відсотків за користування кредитом за 2 місяця від 23 вересня 2014 року.

Таким чином, на день звернення до суду Позивача, загальна вартість страхового відшкодування по 10 Позичальникам склала 90 454, 80 грн. (дев'яносто тисяч чотириста п'ятдесят чотири гривні 80 коп.).

03 березня 2015 року позивач подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з Відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 63 372, 41 грн., у зв'язку з тим, що в лютому 2015 року Тюлєнєвим М.П. (Позичальник 4), Нарховим В.В. (Позичальник 5), Лупир О.С. (Позичальник 6) була сплачена заборгованість за кредитними зобов'язаннями.

Враховуючи вищевикладені обставини у позивача відпала необхідність погашати заборгованість Позичальників 4, 5, 6 за рахунок страхових виплат.

Таким чином, позовні вимоги до Відповідача зменшились пропорційно сумі погашених кредитних зобов'язань, а саме заборгованість Позичальника 4 - 9 543, 45 грн., заборгованість Позичальника 5 - 9 135, 77 грн., заборгованість Позичальника 6 - 8 403, 17 грн.

Отже, Позивач, відповідно до своєї заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з Відповідача на свою користь страхові виплати на загальну суму в розмірі 63 372, 41 грн., пеню в розмірі 6 505, 31 грн., 3% річних в розмірі 713, 72 грн., а всього 70 591, 44 грн. за договором добровільного страхування кредитів №06-П/14, тому має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судових засіданнях з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Договір страхування зумовлює виникнення цивільно-правових відносин, порядок здійснення яких визначається Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування" і іншими нормативно - правовими актами, що регулюють такий вид відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За нормами ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про страхування" предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" перелік страхових випадків визначається договором страхування. Обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування виникає з настанням страхового випадку.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий ризик - це певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до ч. 16 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

У відповідності до вимог статті 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до п. 4.1. Договору, страховим випадком є факт завдання збитків страхувальнику (Позивачу) внаслідок невиконання або часткового невиконання Позичальником своїх зобов'язань по поверненню суми Кредиту та/або сплати процентів за користування Кредитом в строки та на умовах, що передбачені в конкретній Кредитній угоді, внаслідок неплатоспроможності Позичальника.

За умовами п. 10.4.2. Договору, Страховик (Відповідач) зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати Страхувальникові.

Згідно п. 10.4.3. Договору, при настанні страхового випадку, Страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений цим Договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику пені, розмір якої визначається умовами п. 12.1.3. цього Договору.

Згідно з п. 8.5. Договору, після отримання заяви Страхувальника про страховий випадок та документів, передбачених п. 8.2. цього Договору, Страховик зобов'язаний протягом 10 (десяти) робочих днів:

а) з'ясувати обставини страхового випадку, скласти страховий акт та визначити розмір збитку;

б) зробити розрахунок суми страхового відшкодування;

в) випалити страхове відшкодування протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту складання страхового акту.

Як було з'ясовано під час розгляду справи страхувальником згідно з умовами Договору було направлено страховику заяву №27-7/2088/2093 від 23.09.2014р. про настання страхових випадків та проведення страхових виплат на загальну суму 736 501, 46 грн. (сімсот тридцять шість тисяч п'ятсот одна гривня 46 коп.).

У відповідь відповідач надіслав листа № 02-03/689 від 8 жовтня 2014 року яким повідомив, що не може провести страхові виплати без отримання додаткової інформації, а саме: з яких причин виникла заборгованість по застрахованих особах які були зазначені в переліку позичальників філії - Донецьке обласне управління AT "Ощадбанк"; чи проводиться зарахування пенсій у Донецькій та Луганських областях на рахунки позичальників; в яких містах та населених пунктах Донецької та Луганської областях, зарахування пенсій не проводиться; коли саме було проведено останнє зарахування пенсій та за якій місяць в населених пунктах де таке зарахування не проводилось.

Проте, як вірно зазначив місцевий господарський суд вимога надання зазначених документів безпідставна та суперечить умовам Договору страхування, оскільки п. 8.2 Договору страхування передбачений вичерпний перелік документів, які Позивач повинен надати Відповідачу разом з заявою про страховий випадок для проведення страхових виплат. Даний перелік включає в себе: копію Договору страхування; копію конкретної Кредитної угоди, за якою настав страховий випадок; копії листів між Страхувальником та Позичальником, які мають відношення до цього страхового випадку; виписку з позичкового рахунку та розрахунку процентів за користування Кредитом Позичальника; копію паспорта та ідентифікаційного номера Позичальника; документи, що підтверджують сплату страхових платежів за Кредитною угодою, за якою стався страховий випадок; повідомлення Пенсійного фонду України про смерть Позичальника, у випадку смерті останнього.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, перелічені вище документи, на виконання п. 8.2 Договору, були надані відповідачу, що підтверджується заявою Банка № 27-7/2088/2093 від 23 вересня 2014 року та додатками до неї і відсутністю вимоги їх надання у відповіді страховика № 02-03/689 від 8 жовтня 2014 року. Таким чином, Позивачем були виконані всі зобов'язання за Договором страхування належним чином для отримання належних йому страхових виплат.

Посилання Відповідача на те, що Позивачем не були надані виписки з позичкових рахунків Позичальників по яких настав страховий випадок, відповідно до п. 8.2. Договору, спростовується наступним:

З огляду на велику кількість Позичальників по яких настав страховий випадок (219 осіб) виписки по заборгованості останніх були зведені у довідку розрахунок за кожним Позичальником за липень, серпень 2014р., що підтверджується переліком додатків до листа Позивача №27-7/2088/2093 від 23 вересня 2014 року. Копія даної довідки знаходиться в матеріалах справи.

Отже, відповідачу був наданий документ, який підтверджує розмір заборгованості за кожним Позичальником Позивача. Крім цього, Договором страхування не була затверджена форма виписки по заборгованості за кожним Позичальником, яка б носила певний характер. Також, судом взято до уваги те, що не надання документу з назвою "виписка" не було перешкодою для проведення страхових виплат, про що свідчить те, що Відповідач не запросив даний документ у своєму листі №02-03/689 від 08.10.2014р.

З огляду на встановлені обставини справи, відповідач повинен був провести страхові виплати не пізніше 13 робочих днів з дня отримання заяви Позивача (7 жовтня 2014 року), тобто сплатити кошти в розмірі 90 454, 80 грн. на користь позивача до 23 жовтня 2014 року.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені та 3 % річних за прострочення виконання договірних зобов'язань, в даному випадку колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку з цього приводу з огляду на наступне.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищий господарський суд України у п.п. 1.3, 4.1 постанови Пленуму від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначив, що статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", і ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі N 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі N 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі N 6-42цс11).

Здійснивши арифметичний розрахунок заявленого позивачем розміру штрафних санкцій та 3% річних від простроченої суми заборгованості, колегія суддів вважає вірним висновок суду про необхідність задоволення заявлених позивачем позовних вимог.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що позивачем було доведено обставини, з якими сторони договору страхування пов'язали настання страхового випадку та відповідно і виникнення обов'язку у страховика з виплати страхового відшкодування, а отже місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що в рішенні суду повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні, отже рішення відповідає вимогам чинного законодавства України, ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, підстав для його скасування не вбачається.

Зважаючи на відмову в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на відповідача (апелянта).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПСК-ЗАХІД"залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 21.04.2015 року по справі № 910/2484/15-г залишити без змін.

Матеріали справи № 910/2484/15-г повернути до Господарського суду м. Києва

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко