ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 р. Справа№ 914/1568/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Трускавецькурорт», м. Трускавець Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест», м. Трускавець Львівської області

про: стягнення 8962,66 грн. заборгованості за Договором № 181-01 про надання послуг з постачання мінеральних вод мінералпроводом (на вивіз) та для відбору в бюветах від 01.01.2015 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Никитюк І.С.

Представники сторін:

від позивача: Смук О.В. (довіреність № 12 від 03.06.2015 р.)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 09.06.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Трускавецькурорт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» про стягнення 8962,66 грн. заборгованості за Договором № 181-01 про надання послуг з постачання мінеральних вод мінералпроводом (на вивіз) та для відбору в бюветах від 01.01.2015 року.

Ухвалою суду від 18.05.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 09.06.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем умов Договору № 181-01 про надання послуг з постачання мінеральних вод мінералпроводом (на вивіз) та для відбору в бюветах від 01.01.2015 року в частині вчасної та повної оплати наданих позивачем послуг, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Представник позивача в судове засідання з'явився, на виконання ухвали суду від 18.05.2015 р. подав через канцелярію суду довідку вх.№23615/15 про відсутність в провадженні господарських судів України, та інших органів, наділеними відповідними повноваженнями, справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, та відсутність рішення цих органів з такого спору, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали суду від 18.05.2015 року не виконав, проти задоволення позову у встановленому законом порядку не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав, причин неявки не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №095.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

01.01.2015 р. між Приватним акціонерним товариством «Трускавецькурорт» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (Споживач) укладено Договір № 181-01 про надання послуг з постачання мінеральних вод мінералопроводом (на вивіз) та для відбору в бюветах (Договір), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов'язався надавати Споживачеві послуги з постачання мінеральної води (Послуги), а Споживач - одержувати і оплачувати їх в планових обсягах, встановлених договором.

Згідно з п.3.1. Договору розрахунки за надані Послуги проводяться відповідно до розцінок, вказаних в калькуляції, яка погоджується із Споживачем і є невід'ємною частиною даного Договору. Протягом дії Договору розцінки можуть змінюватись у зв'язку із зміною оптових цін на енергоносії, матеріали, зміною витрат, пов'язаних із собівартістю тощо.

У Додатку № 1 до Договору №181-01 від 01.01.2015 р. сторонами були погоджені розцінки за послуги згідно з договором (з 01.01.2015 р.).

У відповідності до п.2.2.1. Договору Споживач зобов'язався представляти акти споживання мінеральних вод встановленої форми з даними кількості фактично отриманої мінеральної води за звітний період у відділ експлуатації Постачальника та довідки про фактичну кількість проведених відпочиваючими ліжко-днів у відділ розвитку комерційної інфраструктури та роботи з філіями Постачальника не пізніше 2 числа кожного наступного за розрахунковим періодом місяця.

Споживачем були надані довідки про фактичну кількість проведених відпочиваючими ліжко-днів за період з січня 2015 р. по березень 2015 р.

Свої зобов'язання за Договором позивач виконав належним чином, що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг № 109 від 31.01.2015 р. на суму 4014,72 грн., № 325 від 28.02.2015 р. на суму 2496,96 грн., № 485 від 31.03.2015 р. на суму 1982,88 грн., всього на суму 8494,56 грн.

Однак відповідач не провів оплати наданих позивачем послуг, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Позивач звертався до відповідача з претензією №387 від 17.03.2015 р. з вимогою погасити заборгованість, яка залишена відповідачем без задоволення.

Станом на 02.04.2015 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 8494,56 грн.

Відповідно до розрахунку розміру позовних вимог окрім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 468,10 грн. пені.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав, про наявність таких не повідомив.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ст. 175 Господарського Кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов'язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Господарські зобов'язання між сторонами виникли на підставі Договору № 181-01 про надання послуг з постачання мінеральних вод мінералпроводом (на вивіз) та для відбору в бюветах від 01.01.2015 року.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджено належне виконання позивачем зобов'язань за Договором. У свою чергу відповідач не оплатив вартість наданих позивачем послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 2.2.2. Договору встановлено обов'язок Споживача своєчасно вносити плату за надані Послуги відповідно до погоджених розцінок.

Відповідно до п.3.4. Договору оплата Послуг проводиться Споживачем на підставі виставлених рахунків Постачальника шляхом безготівкового перерахування коштів до 10 числа кожного місяця на розрахунковий рахунок Постачальника, вказаний у Розділі 8 даного Договору, в такому порядку:

- передоплата у розмірі 70 % вартості фактичного обсягу за попередній розрахунковий період;

- остаточний розрахунок за фактичне споживання мінеральної води за попередній розрахунковий період.

У випадку порушення термінів розрахунків за надані Послуги Постачальник нараховує пеню в розмірі діючої подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, яка включається в плату за Послуги у наступному розрахунковому періоді.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач не здійснив повної оплати наданих позивачем послуг у встановлені Договором строки.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 599 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Пунктом 3.7. Договору встановлено, що за кожен день прострочення оплати від вказаного терміну нараховується пеня від заборгованої суми в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Пеня за несвоєчасне виконання Споживачем обов'язку сплатити гроші нараховується до моменту виконання ним цього обов'язку.

З огляду на викладене, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 8962,66 грн. заборгованості за Договором № 181-01 про надання послуг з постачання мінеральних вод мінералпроводом (на вивіз) та для відбору в бюветах від 01.01.2015 року, з яких: 8494,56 грн. - основний борг, 468,10 грн. - пеня.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки спір виник з вини відповідача, у відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 1827,00 грн. слід покласти на нього у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (82200, Львівська область, місто Трускавець, вулиця Суховоля, будинок 61; ) на користь стягувача - Приватного акціонерного товариства «Трускавецькурорт» (82200, Львівська область, місто Трускавець, бульвар Юрія Дрогобича, будинок 2; ) 8494,56 грн. заборгованості за Договором № 181-01 про надання послуг з постачання мінеральних вод мінералпроводом (на вивіз) та для відбору в бюветах від 01.01.2015 року, 468,10 грн. пені та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 15.06.2015 р.

Суддя Кидисюк Р.А