ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"15" квітня 2015 р.Справа № 921/1403/14-г/5
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Андрушків Г.З. , судді Охотницької Н.В. , судді Сидорук А.М.

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С-інжиніринг", вул. 1 Травня, 1А, кімната 26, Іллічівськ, Одеської області, 68000 (поштова адреса: вул. Н.Боровського,28,к.47, м. Одеса,65031)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Козівський цукровий завод" вул.Заводська, 1, смт. Козова, Козівського району, Тернопільської області, 47600

про стягнення 506 397,91 грн.

За участю представників від:

Позивача: не з'явився

Відповідача: Пукало Василь Іванович - представник ( довіреність від 16.02.2015р.)

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику відповідача роз'яснено права і обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "С-інжиніринг" звернулося в господарський суд Тернопільської області із позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Козівський цукровий завод", про стягнення з врахуванням заяви позивача про зміну предмета позову відповідного зменшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду згідно ухвали від 11.03.2015 року , 462474,50грн. з яких: 415410,88грн. заборгованості за поставлений товар та виконані роботи (370283,68грн. сума боргу за поставлений товар, 45127.20грн. сума боргу за виконані роботи), 47063,62грн. пені

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на не належне виконання відповідачем умов договору №17/07-2014/04 від 17.07.2014р., внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті поставленого товару та по оплаті шеф-монтажних і пусконалагоджувальних робіт в загальній сумі 415410,88грн, у зв'язку з чим останньому нарахована пеня в с умі 47063,62грн., які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що відповідно до п. 11.1. договору №17/07-2014/04 від 17.07.2014р. , усі спори, що виникають з договору, повинні вирішуватися шляхом переговорів відповідно до чинного законодавства України. При цьому пред"явлення претензії є обов'язковим, однак позивач в порушення норм ч.3 ст.5 та ч.1 ст. 7 ГПК України звернувся до господарського суду з по позовом про стягнення з відповідача заборгованості без дотримання досудового врегулювання спору і як наслідок без врахування реальної ситуації щодо розрахунків. Також у відзиві представник відповідача зазначив, що згідно п.7.5.2. договору та п.6.1. Специфікації до договору передбачено що оплату за обладнання здійснюється протягом 30 календарних дні по факту поставки товару та виставлення рахунку підрядник, проте позивач у позовній заяві жодним чином не згадує факт виставлення такого рахунку відповідачу та не надав жодних доказів про вручення чи передачу такого рахунку відповідачу, хоча в договорі чітко встановлено два моменти, за умови одночасного настання яких, настає обов'язок по сплаті заборгованості, тому зазначає, що норма, яка вимагає від відповідача провести погашення заборгованості, не вступила в дію, оскільки ним не отримано вищезазначеного рахунку, а тому порушень умов договору зі сторони відповідача не має, і права позивач не порушені. Крім того відповідачем повторно зазначено про порушення позивачем норм ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" при оформленні первинних документів, та вважає, що звернення позивача до суду з даним позовом було передчасним, а тому просить відмовити ТОВ "С-інжиніринг" в задоволенні позову.

Розпорядженням голови господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015р., у відповідності до ст.46 ГПК України, протоколу зборів суддів господарського суду Тернопільської області від 15.01.2014р.-21.01.2014р. №1, у зв'язку з тим, що справа №921/1403/14-г/5 відноситься до категорії складних, враховуючи характер заявлених позовних вимог, з метою забезпечення об'єктивності при розгляді та вирішенні даної справи, призначено судову колегію у складі суддів: Андрушків Г.З. (головуючий суддя), Охотницької Н.В., Сидорук А.М.

Позивач в черговий раз звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог від 25.02.2015 року, копія якої надійшла в господарський суд 12.03.2015р. - вх. №7877, а оригінал - 16.03.2015р. вх. №8129, згідно якої, посилаючись на те, що цією заявою він (позивач) коригує розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання і відповідно зменшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 391249,08грн. боргу за поставлений товар, 45 127,20грн. боргу за виконанні роботи та 20099грн.94коп. пені, а всього 456476грн.22коп.

Проте, як слідує із даної заяви, позивач зменшує позовні вимоги в частині стягнення пені ( в попередній заяві про зміну предмета позову відповідного зменшення позовних вимог - надалі попередня заява, яка прийнята судом до розгляду і відповідно справа розглядається з врахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути 47063,62грн. пені, а в даній заяві про зменшення позовних вимог просить стягнути 20099,94грн. пені) та збільшує позовні вимоги в частині стягнення боргу за поставлений товар: так в попередній заяві - позивач просить стягнути 370283,68грн. боргу за поставлений товар, а в даній заяві уже просить стягнути 391249,08грн. боргу за поставлений товар.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву позивача, яка по своїй суті є заявою про збільшення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за поставлений товар та виконані роботи та заявою про зменшення позовних вимог в частині стягнення пені, враховуючи, що дана заява подана позивачем у відповідності до вимог ст..22 ГПК України до прийняття рішення у справі, а тому приймається судом і спір розглядається судом відповідно до збільшених позивачем позовних вимог в частині стягнення заборгованості за поставлений товар та виконані роботи річних та відповідно до зменшених позовних вимог в частині стягнення пені.

В судовому засіданні 18.03.2015р. розгляд справи відкладався до 15.04.2015р., за клопотанням позивача, у зв'язку з тим, що між позивачем та відповідачем триває документальне оформлення правочинів, щодо розрахунків на суму стягнення.

Представник позивача звернувся до суду із заявою від 24.03.2015р. (вхідний №9007 від 27.03.2015р.) про припинення провадження у справі, в якій зазначив, що майнові вимоги позивача задоволені відповідачем, шляхом зарахування однорідних вимог і предмет спору по даній справі відсутній, а тому просить провадження у справі припинити та стягнути з товариства «Козівський цукровий завод» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «С-інжиніринг» витрати на оплату судового збору.

Однак вже 08 квітня 2015р на адресу суду поступило клопотання від представника позивача, в якому він зазначає, що у зв'язку з домовленістю позивача та відповідача, останній звільняється позивачем від компенсації сплаченого позивачем судового збору за подачу позовної заяви, та просить при постановленні ухвали про припинення провадження у справі, судовий збір з Товариства з обмеженою відповідальністю «Козівський цукровий завод» не стягувати, а покласти на позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні, підтвердив те, що заборгованість по договору №17/07-2014/04 від 17.07.2014р. закрита шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог та підтримав заявлене позивачем клопотання про припинення провадження у справі.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника відповідача сторін, господарським судом встановлено наступне:

- 17 липня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Козівський цукровий завод" (далі - Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "С-інжиніринг" (далі - Підрядник) укладено договір № 17/07-2014/04 із додатками, предметом якого є виконання комплексу робіт, а саме Підрядник зобов'язується: поставити обладнання на умовах зазначених у п.3.2 цього договору, шеф-монтажу за місцезнаходженням Об'єкту - Тернопільська область Козівський район, смт. Козова, вул. Заводська 1; виконати шеф-монтажні і пусконалагоджувальні роботи, відповідно до Технічного завдання на виконання робіт (Додаток №2) та передати технічну документацію / інструкції на Обладнання.

- розділом 3 Договору Сторони обумовили умови поставки обладнання, зокрема погодили, що Підрядник зобов'язується здійснити поставку обладнання для робіт шеф-монтажу відповідно до умов поставки DDP за адресою: Тернопільська область Козівський район, смт. Козова, вул. Заводська 1 (Iнкотермс 2010) чи на інших умовах, які узгодженні сторонами в Специфікаціях, Технічного завдання (Додаток №2, Протоколу погодження) договірної ціни (Додаток №1) в терміни визначені в Специфікаціях;

- згідно п.п.3.3,3.5 даного Договору приймання обладнання за якістю, номенклатурою, комплектністю, асортименту здійснюється на підставі видаткової накладної, а право власності на поставлене Обладнання переходить від Підрядника до Замовника після її підписання.

Розділом 7 Договору Сторони визначили його ціну та порядок розрахунків, зокрема погодили, що:

- ціна даного договору визначається на підставі Протоколу погодження договірної ціни (Додаток №1) і може бути змінена у зв'язку із зміною технічного завдання Замовника, та/або фактичних умов виконання робіт, а оплати за цим договором проводяться у безготівковій формі у грошовій одиниці України - гривні (п.п.7.1,7.3 Договору);

- п. 3 Специфікації до договору Сторони домовилися визначити порядок та процедуру формування/зміну ціни договору в залежності від настання таких відкладальних умов: у разі зміни середнього міжбанківського валютного курсу продажу Євро/грн. (курс Міжбанку) на попередній день до дати здійснення відповідного платежу по відношенню до курсу Міжбанку на день підписання договору, Сторони домовилися про те, що відповідач в односторонньому порядку переглядає загальну вартість товару в бік збільшення такої вартості, а також змінює ціну за одиницю товару, загальну вартість Товару та розмір платежу і як наслідок, ціну договору. Сторони визначили в якості джерела інформації про курс міжбанківського валютного ринку інтернет-ресурс - сайт http://www.currency.in.ua/., розділ Котирування міжбанківського валютного ринку України (курс продажу) відповідає взаємним інтересам сторін;

- відповідно до п.7.5.1. договору, 100% оплата вартості робіт здійснюється на протязі 30 календарних днів з дати погодження Сторонами Акта виконаних робіт;

- п.7.5.2. Сторони погодили, що 100% оплата від суми Обладнання, визначеній у відповідній Специфікації, згідно Додатку №4 на протязі 30 календарних днів по факту поставки Товару та виставлення рахунку Підрядника;

- згідно з цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно цього Договору (п. 9.1 Договору);

- Сторони дійшли згоди, що у разі несвоєчасного здійснення своїх зобов'язань Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час невиконання зобов'язання, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пеня нараховується на весь час існування заборгованості (п. 9.6 Договору);

- Договір набирає чинності з дня затвердження Замовником документів, які є Додатками до нього і визначають обсяги робіт, договірну ціну, термін виконання Комплексу робіт і діє до 31.12.2015 року, а в частині виконання зобов'язань, до їх повного і належного виконання Сторонами (п.п.1.6, 12.1 Договору)

Відповідно до ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із: договору підряду, згідно якого та в силу ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу та із договору поставки, згідно якого та в силу ст. 712 Цивільного кодексу України одна сторона (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність другої сторони (покупця) для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інше.

На виконання умов договору №17/07-2014/04 від 17.07.2014р та додатків до нього, Постачальник (Підрядник) згідно видаткової накладної № 220 від 02.09.2014р. поставив, а Покупець (Замовник) отримав Товар на загальну суму 391 249,08 грн., факт отримання товару підтверджується підписом представника відповідача на накладній та печаткою товариства. Відповідно 02.09.2014р. позивачем виставлено рахунок на оплату №237.

Крім того, позивачем, на умовах та в порядку, передбачених Договором № 17/07-2014/04, у відповідності до Технічного завдання на виконання робіт, були виконані шеф-монтажні та пусконалагоджувальні роботи, що підтверджується Актом №3 від 20 вересня 2014 року здачі - приймання виконаних робіт на суму 45 127,20 грн. даний акт підписаний представниками сторін та завірений печатками товариств.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач обов'язку щодо оплати поставленого, згідно видаткової накладної № 220 від 02.09.2014р., товару та виконані роботи не виконав, допустивши заборгованість в розмірі 436 376,28грн. (391 249,08грн. сума боргу за поставлений товар, 45127.20грн. сума боргу за виконані роботи).

Невиконання відповідачем у повному обсязі грошових зобов'язань за вказаними договорами перед ТзОВ "С-інжиніринг" стало підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, і в установлений строк, а оскільки відповідачем дані строки порушено, він повинен нести відповідальність, передбачену та п. 9.6 договору №17/07-2014/04 від 17.07.2014р. у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла під час невиконання зобов'язання, від суми порушеного грошового зобов'язання (простроченого платежу) за кожний день прострочення, що згідно розрахунку позивача становить 20 099,94грн.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 456476грн.22коп., з яких 391 249,08грн. борг за поставлений товар, 45127.20грн. борг за виконані роботи, 20099грн.94коп. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобв"язань слід вважати обґрунтовано заявленими .

Однак під час розгляду даної справи позивачем подано заяву №б/н від 24.03.2015 року, яка підтримана представником відповідача в судовому засіданні, про припинення провадження у справі у зв'язку з укладенням між товариством з обмеженою відповідальністю "С-інжиніринг" та товариством з обмеженою відповідальністю "Козівський цукровий завод" акту №1 про погодження і визнання суми пені від 23 лютого 2015 року та Угоди №1 про зарахування однорідних зустрічних вимог від 24.02.2015 року, з якої слідує, що зобов"язання ТОВ "Козівський цукровий завод", які виникли на підставі договору №17/07-2014/04 від 17.07.2014 року та в загальній сумі становлять 456476грн.22коп. повністю припиняються шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ "С-інжиніринг", обумовлених договором поставки №11/01/2015-СК від 11.02.2015 року.

З огляду на вимоги ч.1ст. 601 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги та вимоги ст.602 ЦК України, якими передбачені випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог і які не містять обмежень щодо проведеного між сторонами зарахування, господарський суд дійшов до висновку, що станом на день розгляду справи, між сторонами не існує неврегульованих питань щодо заявлених позивачем вимог та, враховуючи роз'яснення Вищого господарського суду України, що викладені у абз.3 п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. за № 18, припиняє провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Враховуючи клопотання позивача, в якому він у зв'язку з відсутністю предмету спору, просить судовий збір з відповідача не стягувати, а покласти на позивача, то, судовий збір згідно ст.49 ГПК України, покладається на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 33, 34,43, 44, 49, п.1-1ч.1ст.80, ст. 86 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Провадження у справі припинити.

Головуючий суддя Г.З. Андрушків

Судді Н.В.Охотницька

А.М.Сидорук