ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015 р. Справа№ 914/1266/15

За позовом: Заступника Військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави Головного управління Національної гвардії України, м. Київ

До відповідача: Приватного підприємства «Знаюбудінвест», м. Львів

Про стягнення 90 187, 70 грн.

В судове засідання з'явились:

від прокуратури: Покора К.В. - посвідчення № 033493

від позивача: Карпова О.О. - представник

від відповідача: не з'явився

Суддя Березяк Н.Є

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Суть спору: подано позов заступника Військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави Головного управління Національної гвардії України до Приватного підприємства «Знаюбудінвест» про стягнення 90 187, 70 грн.

Розгляд справи відкладався з підстав і мотивів, викладених в ухвалах суду.

Представник прокуратури та позивача в судовому засіданні 15.06.2015 року позовні вимоги підтримали повністю просили задоволити з підстав зазначених в позовній заяві та наданих поясненнях.

Відповідач в судове засідання 15.06.2015 року не з'явився, однак на адресу суду 02.06.2015 року подав відзив (вх. 22533/15), в якому заперечує проти позовних вимог повністю з підстав зазначених у ньому, зокрема зазначає, що у позивача відсутні погоджені сторонами акти виконаних робіт та будь-які інші докази здійснення ним технічного нагляду.

В судовому засіданні 15.06.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

11.06.2003 року між головним управлінням внутрішніх військ МВС України, правонаступником якого є Головне управління Національної гвардії України (надалі-Замовник) та Приватним підприємством «Рекламно-інформаційне агентство «Знаю» (надалі Інвестор - підрядник) було укладено договір № 27 на інвестування та будівництво житлового будинку.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (серія АОО №№376161, 378197) Приватне підприємство «Рекламно-інформаційне агентство «Знаю» перейменоване на Приватне підприємство «Знаюбудінвест».

Відповідно до розділу 1 договору, сторони з метою забезпечення житлом для військовослужбовців внутрішніх військ МВС України та будівництва житла для інших фізичних осіб, домовилися збудувати 10-ти поверховий 190-ти квартирний житловий будинок за адресою: м. Львів, вул. Наукова (надалі Об'єкт) за рахунок інвестицій, залучених Інвестором-Підрядником.

Згідно п. п. 3.1.6, 3.2.5 Договору Замовник узяв на себе зобов'язання організовувати та проводити технічний нагляд за будівництвом, а Інвестор-підрядник перерахувати Замовнику кошти за такі послуги.

До зазначеного договору було укладено ряд Додаткових угод, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до п. 3.2.5 Договору (в редакції додаткової угоди від 03.02.2014 року № 3/20/1-029/14/Д2 до Договору) за ведення технічного нагляду на етапі здійснення будівельно - монтажних робіт Інвестор-підрядник зобов'язався перерахувати Замовнику грошові кошти в розмірі 2,5 % від вартості об'ємів робіт по 110-ти квартирному житловому будинку (другий корпус), що виконані до 30 - го числа кожного місяця.

Загальна сума коштів, яку згідно умов договору Інвестор-підрядник повинен перерахувати Замовнику за ведення технічного нагляду становить 75 % від 2,5 % підсумку графи 8 глав 1-9 зведеного кошторисного розрахунку об'єкта (лист Держбуду України від 04.10.2000 № 7/7-1010).

Відповідно до умов договору, оплата ведення технічного нагляду здійснюється Інвестором-підрядником щомісячно протягом 10 робочих днів з дня підписання Замовником актів виконаних робіт, але не пізніше дати підписання Декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Як стверджує позивач, за період з квітня 2007 року по грудень 2009 року вартість виконаних робіт з будівництва 110-ти квартирного житлового будинку становить 8 383 344,00 грн., що підтверджується Довідкою Головного управління Національної гвардії України, складеної на підставі актів приймання підрядних робіт (форми КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт (форми КБ-3) наданих протягом 2007-2009 років, підписаною та скріпленою гербовою печаткою позивача.

Відповідно до встановленого п.3.2.5 Договору (в редакції додаткової угоди від 03.02.2014 року № 3/20/1-029/14/Д2 до Договору) відсотку від вартості виконаних робіт у відповідача виникло зобов'язання сплати позивачу кошти 157 187,70 грн., однак свої зобов'язання виконав частково сплативши 67 000,00 грн., що спричинило виникнення заборгованості з оплати послуг за період з квітня 2007 року по грудень 2009 року в сумі 90 187,70 грн. Зазначений розмір заборгованості підтверджується підписаною сторонами та завіреною гербовими печатками додатковою угодою від 03.02.2014 року № 3/20/1-029/14/Д2 до Договору №27 від 11.06.2003 року.

З метою досудового врегулювання спору 17.05.2015 року Замовником направлялась Інвестору - підряднику претензія № 3/20/1-1192 з вимогою погасити заборгованість, яка залишена без відповіді та задоволення.

Станом на день подання позову, заборгованість складає 90 187,70 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно із ст.121 Конституції України, Прокуратура України здійснює представництво інтересів громадянина або держави у суді у випадках визначених законом.

Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Формою представництва, зокрема, є звернення до суду з позовами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави (ст. 36і Закону України "Про прокуратуру").

П. 6 ч. 2 ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Відповідно до ст.2 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вимог договору № 27 від 11.06.2003 року на інвестування та будівництво житлового будинку (10-ти поверховий 190-ти квартирний житловий будинок за адресою: м. Львів, вул. Наукова) позивач узяв на себе зобов'язання організовувати та проводити технічний нагляд за будівництвом, а Інвестор-підрядник перерахувати Замовнику кошти за такі послуги в строки та розмірі, встановленому договором та додатковими угодами, однак свої договірні зобов'язання виконав частково.

Відповідно до п. 3.2.5 Договору (в редакції додаткової угоди від 03.02.2014 року №3/20/1-029/14/Д2 до Договору) за ведення технічного нагляду на етапі здійснення будівельно-монтажних робіт Інвестор-підрядник зобов'язався перерахувати Замовнику грошові кошти в розмірі 2,5 % від вартості об'ємів робіт по 110-ти квартирному житловому будинку (другий корпус), що виконані до 30 - го числа кожного місяця.

Відповідно до умов договору, оплата ведення технічного нагляду здійснюється Інвестором-підрядником щомісячно протягом 10 робочих днів з дня підписання Замовником актів виконаних робіт, але не пізніше дати підписання Декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи довідки Головного управління Національної гвардії України , складеної на підставі актів приймання підрядних робіт (форми КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт (форми КБ-3) щодо виконання ПП «Знаюбудінвест» умов додаткової угоди від 25.06.2009 № 5/334 до договору від 11.06.2003 №27 щодо перерахування коштів на утримання служби замовника (ведення технічного нагляду) за будівництвом 110-квартирного житлового будинку (корпус 2) по вул. Науковій в м. Львові станом на 01.03.2015 р. вартість виконаних робіт з будівництва 110-ти квартирного житлового будинку за період з квітня 2007 року по грудень 2009 року становить 8 383 344,00 грн. (44 а.с.). Як пояснив представник прокурора та позивача, зазначена довідка про вартість виконаних робіт сформована в зв'язку з технічною неможливістю надати суду всі акти виконаних робіт та довідки про їх вартість, які знаходяться в Києві і обсяг зазначених документів є неймовірно великий, що унеможливлює їх доручення до матеріалів справи.

Розмір заборгованості відповідача в сумі 90187,70 грн. за виконані роботи на утримання служби Замовника та здійснення технічного нагляду визначений умовами додаткової угоди від 03.02.2014 року №3/20/1-029/14/Д2 до Договору №27 від 11.06.2003 року, яка підписана уповноваженими представниками сторін, закріплена гербовими печатками і не визнавалась недійсною у встановленому Законом порядку і не потребує доведення (40 а.с.).

Не заслуговує на увагу суду заперечення відповідача викладенні у відзиві на позов з огляду на викладене:

Відповідач заперечує розмір заявленої до стягнення суми з тих підстав, що позивач не надав суду акти виконаних робіт з яких вбачається обсяг та вартість виконаних робіт.

Як вже зазначалося раніше, зазначений розмір заявленої до стягнення суми визначений умовами додаткової угоди від 03.02.2014 року №3/20/1-029/14/Д2 до Договору №27 від 11.06.2003 року, яка підписана уповноваженими представниками сторін, закріплена гербовими печатками і не потребує доведення. Доказів погашення зазначеної суми відповідач суду не надав.

З аналогічних підстав є необґрунтованим посилання відповідача на не належне виконання замовником умов договору в частині здійснення технічного нагляду, оскільки підписуючи та скріплюючи печаткою додаткову угоду від 03.02.2014 року №3/20/1-029/14/Д2 до Договору №27 від 11.06.2003 року, відповідач визнав наявність заборгованості за виконані роботи з технічного нагляду .

Не заслуговують на увагу суду доводи відповідача про те, що строк сплати заборгованості в розмірі 90 187,70 грн., погодженої сторонами умовами додаткової угоди від 03.02.2014 року №3/20/1-029/14/Д2 до Договору №27 від 11.06.2003 року, ще не настав, оскільки ще не підписана Декларація про готовність об'єкта до експлуатації.

Як вбачається з тексту абзацу 3 пункту 3.2.5 Договору (в редакції додаткової угоди від 03.02.2014 року № 3/20/1-029/14/Д2 до Договору) «оплата ведення технічного нагляду в повному обсязі згідно актів виконаних робіт здійснюється Інвестором-підрядником щомісячно протягом 10 робочих днів з дня підписання Замовником актів виконаних робіт, але не пізніше дати підписання Декларації про готовність об'єкта до експлуатації».

Зазначеними положеннями договору визначено загальні умови здійснення оплати вартості виконаних робіт за ведення технічного нагляду, а предметом позовних вимог є стягнення заборгованості за роботи виконані ще в квітні-2007-грундні 2009 року, які повинні були бути оплачені відповідачем у зазначені періоди.

Положенням ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, розмір існуючої заборгованості в сумі 90187,70 грн. погоджений сторонами умовами додаткової угоди від 03.02.2014 року №3/20/1-029/14/Д2 до Договору №27 від 11.06.2003 року. 17.05.2015 року Позивачем відповідачу була направлена претензія № 3/20/1-1192 з вимогою погасити заборгованість, яка повинна була бути погашена у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Доказів погашення заборгованості відповідач суду не надав.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, суд прийшов до висновку , що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,82,84,85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Знаюбудінвест» (79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, 63, кв. 257, ) на користь Головного управління Національної гвардії України (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9-а, ) - 90 187,70 грн. - основного боргу.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Знаюбудінвест» (79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, 63, кв. 257, ) в доход державного бюджету України - 1 827,00 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 17.06.2015 року.

Суддя Березяк Н.Є.