РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015Справа №910/9522/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»
про відшкодування в порядку регресу 50000,00 грн.

Суддя Грєхова О. А.

Представники сторін:

від позивача: Шаталова Т.В. (дов. № 0114-48 від 11.03.2015);

від відповідача: не з'явилися

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про відшкодування в порядку регресу 50000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700-AVIS від 27.12.2011, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі -ДТП), виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Skoda", реєстраційний номер АА1339НК, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 порушено провадження у справі №910/9522/15, розгляд справи призначено на 25.05.2015.

12.05.2015 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015, в зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, розгляд справи відкладено на 15.06.2015.

Представник позивача в судове засідання 15.06.2015 з'явився та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.06.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.12.2011 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група", як страховиком, та ПІІ «ВІП-РЕНТ», як страхувальником, було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700-AVIS, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, перелік яких наведений в додатку №1 до Генерального договору, що є його невід'ємною частиною, зокрема - автомобілем марки "Skoda", реєстраційний номер АА1339НК, 2011 року випуску.

15.04.2014 о 12 год. 45 хв. на вул. Партизанській в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки "Skoda", реєстраційний номер АА1339НК та автомобіля марки "ВАЗ 21053", реєстраційний номер 31593АА, а саме: Кривошея О.В., керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21053", реєстраційний номер 31593АА, при зміні напрямку руху, поворот ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю "Skoda", реєстраційний номер АА1339НК під керуванням водія Русіної О.В., який рухався прямо, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.05.2014 у справі №3-175/1627/14-п встановлено порушення Кривошеєю О.В. вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, Кривошею Олександра Васильовича визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

17.04.2014 власник застрахованого автомобіля "Skoda", реєстраційний номер АА1339НК звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за Генеральним договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700-AVIS від 27.12.2011, в якому повідомив, що 15.04.2014 внаслідок ДТП сталося пошкодження автомобіля.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля "Skoda", реєстраційний номер АА1339НК №5405 від 30.05.2014, складеного оцінювачем Шатіловим В.А. (свідоцтво Міністерства юстиції України №481 від 22.06.2001) ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 132233,00 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля "Skoda", реєстраційний номер АА1339НК, в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням розцінок спеціалізованого СТО складає 92171,39 грн. з ПДВ.

Згідно Звіту про оцінку працездатних складових частин автомобіля "Skoda", реєстраційний номер АА1339НК №5405-1 від 03.06.2014 складеного оцінювачем Шатіловим В.А. (свідоцтво Міністерства юстиції України №481 від 22.06.2001) вартість працездатних складових автомобіля "Skoda", реєстраційний номер АА1339НК в результаті його пошкодження при ДТП складає 30800,66 грн.

13.06.2014 позивачем був складений та підписаний страховий акт №ДККА-36280, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля "Skoda", реєстраційний номер АА1339НК, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 50661,49 грн. (83062,15 грн. (страхова сума) - 30800,66 грн. (вартість залишків ТЗ) - 1600,00 грн. (франшиза) = 50661,49 грн.).

На підставі складеного страхового акту №ДККА-36280 від 13.06.2014 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група", виконуючи свої зобов'язання за Генеральним договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700-AVIS від 27.12.2011, сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 50661,49 грн. на рахунок страхувальника, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №14093 від 16.06.2014.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль "ВАЗ 21053", реєстраційний номер 31593АА, яким спричинено ДТП, належить Розумному О.В. та знаходився під керуванням Кривошеї О.В., вина якого у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи.

Доказів того, що Кривошея О.В. не мав права керування транспортним засобом автомобілем "ВАЗ 21053", реєстраційний номер 31593АА та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять, а відтак, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що Кривошея О.В. на законних підставах керував транспортним засобом "ВАЗ 21053", реєстраційний номер 31593АА.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України №30/5009/2733/11 від 02.04.2012.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина Кривошеї О.В. встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля "ВАЗ 21053", реєстраційний номер 31593АА відшкодовується ним як законним володільцем цього транспортного засобу, оскільки зворотного суду не доведено.

Під час розгляду справи встановлено, що Кривошея О.В. уклав з Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту (поліс №АС/8666254), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "ВАЗ 21053", реєстраційний номер 31593АА.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс №АС/8666254) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза - 0 грн.

Пунктом 30.2 статті 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, п. 15.4. Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700-AVIS від 27.12.2011 визначено, що у разі конструктивної загибелі транспортного засобу (якщо витрати на відновлювальний ремонт перевищують 75%страхової суми на застрахований ТЗ) страховик розраховує розмір страхового відшкодування наступним чином: СВ = СС - ВЗ + ВТ + ОПНЕ + ВДКО - Фр - НЧСП - ВЗПО - ВЗПО, де СВ - сума страхового відшкодування; СС - страхова сума на окремий застрахований ТЗ, обумовлена договором; ВЗ - вартість залишків ТЗ після страхового випадку; ВТ - витрати на транспортування пошкодженого ТЗ; ОПНЕ - оплата послуг незалежного експерта; ВДКО - витрати за довідки компетентних органів щодо причини та обставин настання страхового випадку; Фр - безумовна франшиза; НЧСП - несплачені частини страхового платежу; ВЗПО - відшкодування збитків причетною особою (крім франшизи).

Вартість залишків ТЗ, може бути розрахована, на розсуд страховика, як на підставі висновку експерта, так і на підставі ринкового попиту на відповідні залишки.

Матеріалами справи та Звітом №5405 від 30.05.2014 підтверджено факт повної конструктивної загибелі пошкодженого в ДТП транспортного засобу "Skoda", реєстраційний номер АА1339НК, а відповідно і обґрунтованість розрахунку страхового відшкодування в розмірі 50661,49 грн.

Відтак, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

Позивач заявою про виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу №21919 від 05.09.2014 звернувся до відповідача з проханням відшкодувати шкоду, заподіяну в результаті ДТП у розмірі 50661,49 грн., втім відповідач відповіді не надав та виплату страхового відшкодування не здійснив.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, а також визначені полісом №АС/8666254 розміри лімітів відповідальності (50000,00 грн.) та франшизи (0 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 50000,00 грн.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. І Федорова, 32-А, ідентифікаційний код 30859524) суму страхового відшкодування у розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.06.15

Суддя Грєхова О.А.