РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015Справа №910/7544/15-г

За первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сула»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сула»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»

про визнання відсутнім права та зобов'язання вчинити дії

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Кулініч А.П. - по дов. № 237 від 02.06.2015

від відповідача Дранчук І.Я. - по дов. № б/н від 08.05.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сула» про погашення заборгованості Ющенка Я.П. за кредитним договором № 10510-45.1-14-2 від 29.01.2014 у загальному розмірі 12 422 322, 12 грн., шляхом звернення стягнення за іпотечним договором № 140 від 29.01.2014, а саме на:

- машиномісце № 59 в критій автостоянці, загальною площею 13,2 кв. м., зі всіма невід'ємними його приналежностями, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Паторжинського, 14;

- однокімнатна квартира № 4, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 20-а, загальною площею 40,5 кв. м.;

- п'ятикімнатна квартира № 1, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Паторжинського, 14, загальною площею 171,7 кв. м., що належить на праві власності ТОВ «Фірма «Сула»;

та іпотечним договором № 520 від 01.04.2014, а саме на:

- нежилі приміщення з № 1 по № 12, групи приміщень № 18, загальною площею 109,1 кв. м., зі всіма невід'ємними його приналежностями, що знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Бехтерєвський, 8, які належать на праві власності ТОВ «Фірма «Сула»

шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2015 порушено провадження у справі № 910/7544/15-г та призначено справу до розгляду на 16.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/7544/15-г від 16.04.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 31.03.2015, розгляд справи був відкладений на 12.05.2015.

Позивачем 12.05.2015 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивачем в судовому засіданні 12.05.2015 подано клопотання про продовження строку вирішення спору у справі № 910/7544/15-г на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору у справі № 910/7544/15-г на 15 днів.

В судовому засіданні 12.05.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 26.05.2015.

Відповідачем 25.05.2015 до відділу діловодства суду подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Апеляційним судом Харківської області справи № 635/11067/14-ц за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» про стягнення з Ющенко Я.П. заборгованості за кредитним договором № 10510-45.1-14-2 від 29.01.2014. У даній справі 28.01.2015 Харківським районним судом Харківської області винесено заочне рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнуто заборгованість на користь банку. Дане рішення оскаржено до Апеляційного суду Харківської області.

Суд розглянувши 26.05.2015 заявлене клопотання про зупинення провадження відмовив в його задоволенні, оскільки

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Суд дійшов висновку, що спір у справі № 635/11067/14-ц не може вплинути на вирішення спору у даній справі, а тому відсутні підстави для зупинення провадження у справі № 910/7544/15-г.

Відповідач у поданому 26.05.2015 до відділу діловодства суду відзиві проти позову заперечує та просить в позові відмовити посилаючись на те, що 19.03.2015 ПАТ «Банк «Київськ Русь» відступлено ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 10510-45.1-14-2 від 29.01.2014 та новим кредитором сплачено первісному кредитору вартість відступлення права вимоги в розмірі 10 851 549,98 грн. Отже, ПАТ «Банк «Київська Русь» з 19.03.2015 не має права вимоги за кредитним договором.

Позивач в судовому засіданні 26.05.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 26.05.2015 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

В судовому засіданні 26.05.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 02.06.2015.

25.05.2015 відповідач звернувся до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про визнання у ПАТ «Банк «Київська Русь» відсутність права на об'єкти нерухомого майна, що є предметом іпотеки та зобов'язати повернути ТОВ «Фірма «Сула» правовстановлюючі документи на них; про зобов'язання ПАТ «Банк «Київська Русь» здійснити всі необхідні дії та забезпечити виведення з іпотеки майна, що є предметом іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2015 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сула» прийнято для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/7544/15-г.

Позивачем за первісним позовом 29.05.2015 до відділу діловодства суду подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить в рахунок погашення заборгованості Ющенко Я.П. за кредитним договором №10510-45.1-14-2 від 29.01.2014 перед ПАТ «Банк «Київська Русь» у загальному розмірі 16 435 538,76 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно) за:

договором іпотеки від 29.01.2014, зареєстрований за № 140, а саме на:

- машиномісце № 59 в критій автостоянці, загальною площею 13,2 кв. м, зі всіма невідсмними його при належностями, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Паторжинського, 14, яке належить на праві власності ТОВ «Фірма «Сула», визначивши спосіб звернення стягнення шляхом проведення прилюдних торгів та початкову ціну для подальшої реалізації зазначеного предмета іпотеки в сумі 530 200,00 грн.:

- однокімнатну квартиру № 4, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 20-а, загальною площею 40, 5 кв. м, яка належить на праві власності ТОВ «Фірма «Сула», визначивши спосіб звернення стягнення шляхом проведения прилюдних торгів та початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки в сумі 1 496 200,00 грн.,

- п'ятикімнатну квартиру № 1, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Паторжинського, 14, загальною площею 171, 7 кв. м, яка належить на праві власності ТОВ «Фірма «Сула», визначивши спосіб звернення стягнення шляхом проведення прилюдних торгів та початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки в сумі 14 199 200,00 грн.:

договором іпотеки від 01.04.2014, зареєстрований за № 520, а саме на:

- нежилі приміщення з № 1 по № 12, групи приміщень № 18, загальною площею 109,1 кв. м., зі всіма невід'ємними його при належностями, що знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Бехтерєвський, 8. які належать на праві власності ТОВ «Фірма «Сула», визначивши спосіб звернення стягнення шляхом проведення прилюдних торгів та початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки в сумі 3 772 400,00 грн.

Позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні 02.06.2015 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач за зустрічним позовом в судовому засіданні 02.06.2015 проти задоволення позовних вимог заперечує.

В судовому засіданні 02.06.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.01.2014 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» (Кредитодавець, Банк) та громадянином Ющенко Ярославов Петровичем (Позичальник) було укладено кредитний договір № 10510-45.1-14-2 (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Кредитодавець зобов'язався надати Позичальнику споживчий кредит в сумі 8 000 000,00 грн. строком з 29.01.2014 по 29.01.2016 (далі - кредит) на умовах встановлених цим договором, а позичальник зобов»язався погасити кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та можливі штрафні санкції в порядку і на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.3. кредитного договору процентна ставка за надання кредиту встановлена в розмірі 22,00% річних. Тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору виконання зобов'язань Позичальника за цим договором забезпечується іпотекою майна, зазначеного в п. 2.5. договору.

Згідно з п. 2.5. кредитного договору на забезпечення виконання зобов'язань за цим договором передати/забезпечити передачу в іпотеку Кредитодавцю майно, а саме:

- п'ятикімнатну квартиру № 1, загальною площею 171, 7 кв. м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Паторжинського, 14;

- машиномісце № 59, площею 13, 2 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Паторжинського, 14;

- однокімнатну квартира № 1, загальною площею 40,5 кв. м., яка розташоване за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 20-а (далі - предмет іпотеки-1).

Для забезпечення виконання кредитного договору 29.01.2014 між Банком (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сула» (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Є., зареєстрований в реєстрі за № 139 (далі - договір іпотеки-1).

Згідно з п. 1.1. договору іпотеки-1, Іпотекодавець як майновий поручитель Позичалника з метою забезпечення належного виконання кредитного договору передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором наступне нерухоме майно, а саме:

- машиномісце № 59 в критій автостоянці, загальною площею 13,2 кв. м. зі всіма невід'ємними його при належностями, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Паторжинського, 14 (предмет іпотеки-1);

- однокімнатна квартира номер 4 (чотири), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 20-А (двадцять тире літера «А»), загальною площею 40,5 кв. м., житловою площею 17,8 кв. м., зі всіма невід'ємними її приналежностями (предмет іпотеки -2);

- п'ятикімнатна квартира номер 1 (один), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Паторжинського, 14, загальною площею 171,7 кв. м., житловою площею 117,7 кв. м., зі всіма невід'ємними її приналежностями (предмет іпотеки-3).

01.04.2014 між Банком та Позичальником було укладено договір про внесення змін до кредитного договору, зокрема збільшено розмір кредиту до 9 300 000,00 грн.

Також вказаним договором внесено зміни до п. 2.5. кредитного договору та викладено в наступній редакції:

Позичальник зобов'язаний на забезпечення виконання зобов'язань за цим договором:

1) укласти договір про внесення шін до договору іпотеки від 29.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Коваленко Н.Є. за реєстровим № 138, згідно якого в іпотеці знаходиться майно:

- п'ятикімнатна квартира № 1, загальною площею 171,7 кв. м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Паторжинського, буд. 14;

- машииомісце № 59, площею 13,2 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Київ. вул. Паторжинського, буд. 14;

- однокімнатна квартира № 1, загальною площею 40,50 кв. м.. яка розташована за адресою: м. Київ. вул. Мала Житомирська, буд. 20а, що належать ТОВ «Фірма «Сула»;

2) передати в іпотеку Кредитодавцю майно: нежилі приміщення з № 1 но № 12 (групи приміщень №18) (в літ. А), розташовані за адресою: м. Київ, пров. Бехтерєвський. буд. 8, що належить ТОВ «Фірма Сула» (далі - предмет іпотеки).

Для забезпечення виконання кредитного договору 29.01.2014 між Банком (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сула» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Є., зареєстрований в реєстрі за № 139 (далі - договір іпотеки-2).

Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки-2 Іпотекодавець як майновий поручитель Позичалника з метою забезпечення належного виконання кредитного договору передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором наступне нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення з № 1 по № 12 (групи приміщень № 18) ( в літ. А), загальною площею 109,1 кв. м., зі всіма невід'ємними принадлежностями, що знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Бехтерівський, 8.

Отже, ТОВ «Фірма «Сула» передало в іпотеку визначене у договорах іпотеки нерухоме майно у якості забезпечення своєчасного та повного виконання Ющенко Я.П. грошових зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.3. кредитного договору Позичальник зобов'язався повернути кредитну лінію, сплатити проценти за користування кредитною лінією та можливі штрафні санкції шляхом внесення готівки в касу Кредитодавця або безготівковим перерахуванням відповідно до п.п. 2.1., 2.2. цього договору.

Згідно з п. 2.1. кредитного договору Позикодавець зобов'язався здійснити погашення основної уми кредиту в кінці строку дії договору - не пізніше 29.01.2016 та щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, за який вони нараховані, сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитною лінією.

Пунктом 2.2. кредитного договору Позичальник зобов'язався остаточне повернення заборгованості за кредитною лінією, процентів за користування нею та можливі штрафні санкції передбачені цим договором здійснити не пізніше 29.01.2016.

За умовами п. 3.1. кредитного договору Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредитної лінії в частині або в цілому, сплати процентів за користування ним та інших платежів, встановлених договором, у разі істотного порушення (невиконання або неналежного виконання) Позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором та/або за договором іпотеки, зокрема у випадку прострочення сплати чергового платежу за кредитною лінією та процентів за користування кредитною лінією впродовж 3 (трьох) місяців (п. 3.1.1.).

Банк вказує на те, що ним свої зобов'язання за кредитним договором були виконані у повному обсязі, проте Позичальник обов'язок з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі у відповідності до погодженого сторонами графіку погашення не виконав, у зв'язку з чим Банк 15.09.2014 надіслав на адресу Позичальника повідомлення № 5813/29-24868 про дострокове погашення кредиту з вимогою повернути кредит, проценти та інші нарахування. Зважаючи на викладене Банком також 15.09.2014 було направлено Іпотекодавцю вимогу № 5814/29-24869 про усунення порушення. За таких обставин Банк вважає, що ним набуто право звернення стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки в рахунок задоволення своїх вимог за кредитним договором.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає зазначити наступне

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні норми закріплені також і в Господарському кодексі України.

Так, відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як зазначає Банк станом на 29.05.2015 у Позичальника існує заборгованість в розмірі 16 435 538,76 грн., яка складається з:

- сума основної заборгованості - 9 300 000,00 грн.;

- заборгованість за відсотками - 2 404 049,97 грн.;

- пеня за прострочення погашення відсотків - 503 863,79 грн.;

- сума 3% річних - 191 425,00 грн.;

- сума інфляційних витрат - 4 036 200,00 грн.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотекою, відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», є вид забезпечення виконання зобов'язань нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі не виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього божника у порядку встановленому цим законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

За приписами ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Цією ж статтею передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом п. 5.1. іпотечних договорів Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який час незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, зокрема у разі якщо в момент настання строку виконання основного зобов'язання воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (або його частини) та/або при повній або частковій несплаті процентів, винагороди, неустойки, невідшкодуванні витрат та збитків Іпотекодержателя у встановлені кредитним договором строки (п.5.1.1.).

Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Разом з цим, згідно ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Стаття 513 Цивільного кодексу України встановлює, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

19.03.2015 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» (первинний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ніко Фінанс» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги.

Відповідно до умов п. 1 договору про відступлення згідно з умовами цього договору, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає в повному обсязі права первісного кредитора як кредитора за зобов'язаннями, що виникли на підставі Кредитного договору №10510-45.1-14-2 від 29.01.2014 з усіма діючими змінами та доповненнями до нього, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та Ющенком Ярославом Петровичем (Боржник»), а саме право вимоги погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та можливих штрафних санкцій, а новий кредитор зобов'язується оплатити таке відступлене первісним кредитором право вимоги на умовах і в порядку, визначених цим договором.

Право вимоги, що передбачено цим договором, на дату укладання цього договору визначено сторонами у розмірі 10 851 549,98 грн., в тому числі заборгованість за кредитним договором - 9 300 000,00 грн., нараховані проценти - 1 551 549,98 грн.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З акту виконання зобов'язання до договору про відступлення права вимоги від 19.03.2015 вбачається, що первинний кредитор передав, а новий кредитор прийняв всі документи та інформацію щодо права вимоги, яке є предметом договору; новий кредитор своєчасно та в повному обсязі здійснив всі розрахунки з первинним кредитором відповідно до умов договору в розмірі 10 851 549,98 грн. Сторони вважають договір виконаним в повному обсязі та претензій одна до одної не мають.

Отже з огляду на наявність укладеного договору відступлення права вимоги Банк втратив право вимоги сплати заборгованості за кредитним договором, в тому числі за рахунок переданого в іпотеку майна.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується первісного позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся з позовними вимогами про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки.

Позивачем за первісним позовом не доведено порушення його прав та інтересів відповідачем щодо наявності заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» є необґрунтованими нормативно та документально не підтвердженими, а отже такими, що задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд первісного позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Предметом позову - є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені у ст. 16 Цивільного кодексу України та 20 Господарського кодексу України.

В задоволенні зустрічних позовних вимог в частині визнання відсутнім прав на об'єкти нерухомого майна, що є предметом іпотеки, суд відмовляє з огляду на те, що предмет позову не відповідає встановленим законом способам захисту прав, що визначені у ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до ч. 2 ст. 593 Цивільного кодексу України у разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Отже, з аналізу даних норм вбачається, що за відсутності заборгованості боржника за кредитним договором припиняється іпотека, записи про яку підлягають вилученню з державного реєстру обтяжень майна.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що шляхом укладення договору відступлення права вимоги від 19.03.2015 зобов'язання Позичальника перед Банком є припиненим, що в свою чергу припиняє зобов'язання поручителя за договорами іпотеки перед відповідачем за зустрічним позовом.

Таким чином, суд приходить до висновку що вимоги позивача за зустрічним позовом про зобов'язання здійснити всі необхідні дії та забезпечити виведення з іпотеки предметів іпотеки є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сула» підлягає задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд зустрічного позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» відмовити повністю.

2. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сула» задовольнити частково.

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (м. Київ, вул. Хорива, 11а, ) здійснити всі необхідні дії та забезпечити виведення з іпотеки: машиномісця № 59 в критій автостоянці, загальною площею 13,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ. вул. Паторжинського, будинок № 14; однокімнатну квартиру № 4, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. номер 20-А (двадцять літера «А»), загальною площею 40,5 кв. м.; п'ятикімнатну квартиру № 1, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Паторжинського, 14, загальною площею 171,7 кв. м., нежитлові приміщення з № 1 по № 12 групи приміщень № 18 (в літ. А) загальною площею 109,1 кв. м.

Стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сула» (м. Київ, вул. Мала Житомирська, 20, кв. 10, ).

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (м. Київ, вул. Хорива, 11а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сула» (м. Київ, вул. Мала Житомирська, 20, кв. 10, ) 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

5. В іншій частині в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 09.06.2015.

Суддя В.В. Сівакова