ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015 р. Справа№ 914/1493/15

Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Чорній Л.З. розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Ватра», с. Доброгостів Дрогобицького району Львівської області

до відповідача: Приватного підприємства «Гурман», м. Городок Городоцького району Львівської області

про стягнення 7 616,19 грн.

Представники:

Від позивача: Папроцький І.М.- представник

Від відповідача: не з'явився

Судом роз'яснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме, процесуальні права та обов'язки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Ватра», с. Доброгостів Дрогобицького району Львівської області до Приватного підприємства «Гурман», м. Городок Городоцького району Львівської області про стягнення 7 616,19 грн.

Ухвалою суду від 12.05.2015 року порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду в засіданні на 27.05.2015 року. Ухвалою суду від 27.05.15 р. у зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 10.06.15 р.

10.06.15 р. представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, конверт з ухвалою суду повернувся з відміткою «за даною адресою немає».

Згідно Спеціального витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, здійсненого за електронним запитом суду від 02.06.15 р. №20646180, місцезнаходження відповідача зареєстровано за адресою: 81500, Львівська область, Городоцький район, м. Городок, вул. Перемишльська, будинок 16А, тобто за адресою, зазначеною у позовній заяві.

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» від 02.06.2006 р. № 01-8/1228).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

05.03.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Ватра», с. Доброгостів Дрогобицького району Львівської області (позивач, постачальник) та Приватним підприємством «Гурман», м. Городок Городоцького району Львівської області (відповідач, покупець) укладено договір поставки №036.

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов'язався у порядку та на умовах, визначених у договорі, систематично, на вимогу покупця передавати у власність покупцю продукцію, визначену договором, а покупець зобов'язався прийняти вказаний товар і сплатити за нього встановлену ціну.

На виконання своїх зобов'язань за договором позивач здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 9216,00 грн., а саме:

- відповідно до видаткової накладної №РН-0000359 від 06.03.15 р. поставлено товар на суму 9216,00 грн.;

Факт отримання товару підтверджується скріпленою підписами та печатками обох сторін копією видаткової накладної №РН-0000359 від 06.03.15 р. на отримання товару, оригінал якої оглянуто судом в судовому засіданні.

Відповідно до п. 4.3 договору покупець зобов'язався здійснити оплату товару шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 5 (п'яти) банківських днів з моменту поставки.

Свої зобов'язання за договором відповідач виконав частково здійснивши часткову оплату за поставлений товар в сумі 2 216,00 грн. Вказане підтверджується копією банківської виписки за 13.03.15 р., долученої позивачем до матеріалів справи.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на суму 7000,00 грн.

Відповідно до п. 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання умов договору покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення від неоплаченої суми, 3%річних та інфляційні втрати. Враховуючи вказане, відповідно до поданого розрахунку, позивачем за період з 16.03.15 р. по 05.05.15 р. нараховано відповідачу пеню в сумі 586,85 грн.

Крім цього, відповідно до ст. 625 ЦК України та згідно умов договору, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача за весь час прострочення 29,34 грн. 3% річних.

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмових пояснень по суті позову суду не надав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи свої зобов'язання по договору позивач виконав поставивши відповідачу товар на суму 9 216,00 грн.

Натомість відповідачем, всупереч умов договору, оплату за поставлений товар здійснено частково в результаті чого заборгованість відповідача перед позивачем склала 7000,00 грн.

Відповідно до умов договору за прострочення виконання зобов'язання (п.6.4) позивачем правомірно нараховано відповідачу 586,85 грн. пені та 29,34 грн. 3% річних.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджено та у встановленому законом порядку не спростовано відповідачем заборгованість перед позивачем на загальну суму 7616,19 грн. з яких 7000,00 грн. складає основна сума боргу, 586,85 грн. пеня, та 29,34 грн. 3% річних.

Відповідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач надав суду всі належні та допустимі докази, які дають можливість суду задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача 7 616,19 грн. заборгованості за поставлений товар.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11,15, 526, 625 ЦК України, ст. 22, 32, 33, 43, 49, 82, 84, 85,116 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Гурман» (81500, Львівська область, Городоцький район, м. Городок, вул. Перемишльська, будинок 16А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Ватра» (82176, Львівська область, Дрогобицький район, с. Доброгостів, вул. 1-ше травня,8; ) 7000,00 грн. основного боргу, 586,85 грн. пені, 29,34 грн. 3% річних та 1 827,00 грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.06.2015 р.

Суддя Чорній Л.З.