ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. Справа № 911/1647/15

Господарський суд Київської області у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАН ЛОГІСТИК",

03040, м. Київ, Голосіївський р-н, вул. Деміївська, буд. 43,

до Фізичної особи-підприємця Попадюк Марії Миколаївни,

07300, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Старі Петрівці, вул. Нагірна, буд. 22

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша",

03118, м. Київ, Голосіївський р-н, просп. Червонозоряний, буд. 150

про стягнення 10 000,00 грн.

за участю представників:

позивача - Поліщук С.М. (довіреність від 27.12.2014 № 7);

відповідача - Губаненко Ю.П. (довіреність від 29.04.2015);

третьої особи - не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАН ЛОГІСТИК" (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця Попадюк Марії Миколаївни (далі - відповідач) про стягнення 79 120, 60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані втратою та пошкодженням вантажу відповідачем за договором надання та організації послуг від 05.02.2015 № ЕП-00348.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.04.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 05.05.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 10178/15 від 30.04.2015) позивачем подано до матеріалів справи документи на виконання вимог ухвали суду від 17.04.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 10443/15 від 05.05.2015) відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 10503/15 від 05.05.2015) відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша".

У судовому засіданні 05.05.2015 оголошено перерву до 09.06.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.05.2015 залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 12133/15 від 25.05.2015) позивачем подано додаткові документи.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 13194/15 від 05.06.2015) третьою особою подано відзив на позовну заяву.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 13313/15 від 08.06.2015) позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням того, що заяву про зменшення розміру позовних вимог підписано уповноваженою на це особою, зменшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів, зменшення розміру позовних вимог прийнято господарським судом.

У зв'язку з прийняттям зменшення розміру позовних вимог господарським судом, у справі має місце нова ціна позову, відповідно до розміру якої буде вирішуватися спір - 10 000,00 грн.

Підстави для припинення провадження у справі в частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні, з урахуванням абзацу 2 пункту 7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення".

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 13548/15 від 09.06.2015) відповідачем подано заяву про визнання позову.

Оскільки заяву про визнання відповідачем позову підписано уповноваженою особою - Губаненко Ю.П. (довіреність від 29.04.2015) та, з огляду на матеріали справи, зважаючи на частину 6 статті 22, частину 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, визнання відповідачем позову не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, визнання позову відповідачем прийнято господарським судом.

У судовому засіданні 09.06.2015 представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, представник відповідача визнав позов у повному обсязі.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 09.06.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАН ЛОГІСТИК" (далі - замовник) та Фізичною особою-підприємцем Попадюк Марією Миколаївною (далі - перевізник) укладено договір надання та організації послуг від 05.02.2015 № ЕП-00348 (далі - Договір), відповідно до умов якого перевізник зобов'язується перевезти наданий йому експедитором вантаж в міжнародному та/або в міжміському сполученні з пункту відправлення до пункту призначення і видати вантаж вантажоодержувачеві або іншій уповноваженій на одержання вантажу особі, а експедитор, після прийняття перевезення, відповідно до умов цього Договору, зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.5. Договору, конкретні умови кожного перевезення зазначаються сторонами у разових договорах - заявках, які при підписанні сторонами стають невід'ємними частинами Договору. Підписані сторонами умови заявки мають пріоритетну силу щодо умов Договору. Сторони керуються умовами Договору, якщо ці умови не змінені заявкою.

Між сторонами підписано разовий Договір-заявка на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 25.02.2015.

Згідно з підпунктом 2.2.10. пункту 2.2. Договору, перевізник зобов'язується нести матеріальну відповідальність за вантаж з моменту прийняття його до перевезення і до моменту вручення вантажоодержувачу. Перевізник відшкодовує експедитору повну вартість вантажу при недостачі, пошкодженні вантажу.

Відповідно до підпункту 2.2.11. пункту 2.2. Договору, у випадку виявлення під час розвантаження пошкодження, знищення вантажу, водій зобов'язаний взяти участь у складанні та підписання акту втрати/пошкодження вантажу.

Договір набирає чинності з дати підписання сторонами і діє до 31.12.2017 (пункт 8.12. Договору).

Відповідно до умов Договору та Договору-заявки, відповідач прийняв до перевезення вантаж на суму 1 995 154,56 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною від 25.02.2015 № ТТН013270.

Перелік товару та його вартість підтверджується також видатковою накладною від 25.02.2015 № ВН-013270 (копія накладної міститься у матеріалах справи).

27.02.2015, при прийнятті товару вантажоодержувачем від відповідача, виявлено нестачу та пошкодження вантажу, що підтверджується актом приймання товару від 27.02.2015 № 92937602, який підписано представниками вантажоодержувача та відповідача.

Загальна вартість пошкодженого та втраченого вантажу, за розрахунком вантажовідправника, що доданий до позовної заяви, становить 79 120,69 грн.

Позивачем, на адресу відповідача направлено претензію від 17.03.2015 № 512 про відшкодування втраченого та пошкодженого вантажу. Докази направлення претензії відповідачу містяться у матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором перевезення.

Відповідно до частини 1 статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з статтею 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Відповідачем не доведено відсутність своєї вини у порушенні ним зобов'язання зі збереження та доставки ввіреного йому позивачем товару, а, отже, позовна вимога про стягнення вартості пошкодженого та втраченого товару підлягає задоволенню.

Проте, під час розгляду справи, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням того, що заяву про зменшення розміру позовних вимог підписано уповноваженою на це особою, зменшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів, зменшення розміру позовних вимог прийнято господарським судом.

У зв'язку з прийняттям зменшення розміру позовних вимог господарським судом, у справі має місце нова ціна позову, відповідно до розміру якої буде вирішуватися спір - 10 000,00 грн.

Підстави для припинення провадження у справі в частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні, з урахуванням абзацу 2 пункту 7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення".

На обґрунтування заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивачем зазначено, що під час розгляду справи, Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група», в якому позивачем застраховано відповідальність за викрадення та нестачу вантажу, здійснено страхову виплату на суму 69 120,69 грн., на підтвердження чого, у матеріали справи надано оригінал платіжного доручення від 28.05.2015 № 10265.

Відповідно до пункту 3.4. Договору надання та організації послуг від 05.02.2015 № ЕП-00348, франшиза, передбачена Договором страхування, обов'язково відшкодовується перевізником. З Договором страхування, розміром франшизи та правилами страхування добровільної відповідальності експедитора ПАТ СК «УСГ» № 24-2802-14-00013, перевізник ознайомлений.

Згідно з VI розділом Договору страхування відповідальності експедитора (страхувальника, застрахованої особи) від 23.07.2014 № 24-2802-14-00013, розмір франшизи становить 10 000,00 грн.

Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача 10 000,00 грн. заборгованості є доведеною, відповідачем не спростованою, а, отже, підлягає задоволенню у повнову обсязі.

Відповідачем позов визнано у повному обсязі.

Згідно з частиною 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо ця дія суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання позову є процесуальним правом відповідача, з яким кореспондується повноваження суду задовольнити визнаний позов, якщо суд не встановить, що визнання позову суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

При прийнятті рішення, зважаючи на повне визнання позову відповідачем, судом взято до уваги правову позицію, що викладено в абзаці 9 підпункту 3.12. пункту 3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за якою, у разі визнання відповідачем позову, якщо таке визнання не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на вказане, господарський суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, письмову заяву про визнання позову підписано уповноваженою особою відповідача, а, відтак, позовна вимога про стягнення заборгованості підлягає задоволенню повністю у розмірі 10 000,00 грн.

Відшкодування судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 827,00 грн., відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 78, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Попадюк Марії Миколаївни (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Старі Петрівці, вул. Нагірна, буд. 22, ідентифікаційний номер ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАН ЛОГІСТИК" (03040, м. Київ, Голосіївський р-н, вул. Деміївська, буд. 43, ідентифікаційний ) 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 15.06.2015.

Суддя С.О. Саванчук