ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 р. Справа №917/719/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс", вул. Морозова, 53, с. Желанне Друге, Мар'їнський район, Донецька область, 85621

до 1. товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро", вул. Московська, 7/4, м. Миколаїв, 54001

2. приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство", вул. Рибчанська, 31, м. Полтава, 36009

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Пожидаєв О.В. - директор

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: Минець В.І., довіреність № 64 від 04 листопада 2014 року

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс" про витребування з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" 113 тон 500 кілограмів ріпаку першого класу врожаю 2014 року, що знаходяться на зберіганні в Котляревскій дільниці приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство" та про зобов'язання приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство" видати товариству з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс" 113 тон 500 кілограмів ріпаку першого класу врожаю 2014 року, що знаходяться на зберіганні на ім'я товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" на Котляревській дільниці приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство".

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" у судове засідання не з'явився, ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, направлені відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві, повернулися до суду з відміткою поштового відділення: "за закінченням терміну зберігання".

Як роз'яснив Пленум у Постанові Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1.), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 р. гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Представник приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство" у відзиві на позов не заперечує відвантажити спірне майно за умови оплати послуг на його (спірного майна) зберігання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідача 2, суд встановив:

Між приватним акціонерним товариством "Полтавське хлібоприймальне підприємство" та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" укладено договір № 9 КОТЛ від 25 липня 2014 року про складське зберігання сільськогосподарської продукції.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору поклажодавець (товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро") зобов'язаний передати зерновому складу (Приватному акціонерному товариству "Полтавське хлібоприймальне підприємство") сільськогосподарську продукцію до 01 березня 2015 року, а ріпак до 01 серпня 2014 року, або у термін визначений додатковою угодою, у максимальній кількості, в тому числі окремими партіями: ріпак 170 тн; насіння соняшника 700 тн.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 26 ЗУ "Про зерно" договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

До відзиву, на підтвердження виконання умов договору № 9 КОТЛ від 25 липня 2014 року про складське зберігання сільськогосподарської продукції, представник приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство" надав наступні складські квитанції про прийняття ріпаку 1 класу 2014 року урожаю: №346 від 17 листопада 2014 року, вага фізична, кг - 41260; №347 від 18 листопада 2014 року, вага фізична, кг - 32620; №346 від 21 листопада 2014 року, вага фізична, кг - 43500.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агропромсервіс" і товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "НІКАГРО" укладено договір поставки ріпаку та ячменю № 25-1111 від 11 листопада 2014 року.

Згідно пункту 3.2 Договору №25-1111 від 11 листопада 2014 року право власності на товар визначений договором переходить від Продавця (товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс") до Покупця (товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро") в момент підписання покупцем накладної за якою передається товар.

Також, сторони договору №25-1111 від 11 листопада 2014 року у цьому пункті погодили, що Продавець (товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс") при поставці товару у товаро-транспортній накладній на кожний автомобіль зазначає вантажоотримувача товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро".

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс" в обґрунтування позовних вимог, товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" спланувало шляхом злочинного обману заволодіти майном (ріпаком і ячменем) товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агропромсервіс", скориставшись важкою соціально-економічною ситуацією в Донецькій області, що склалася в зоні антитерористичної операції в листопаді 2014 року.

Представник позивача, просить суд витребувати спірне майно з незаконного володіння на підставі ст. 1212 ЦК України товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" та зобов'язати Приватне акціонерне товариство "Полтавське хлібоприймальне підприємство" видати спірне майно, яке знаходиться на зберіганні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Правовою підставою для задоволення позовної вимоги про витребування з незаконного володіння 113 тон 500 кілограмів ріпаку першого класу врожаю 2014 року, представник позивача зазначає положення ст. 1212 ЦК України, відповідно до вимог якої, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За твердженням представника товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс", що позов підлягає задоволенню на підставі положень статті 1212 ЦК України суд погодитись не може. Договірний характер правовідносин між товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс" та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" виключає можливість застосування ч. 1 цієї статті.

Також, в обґрунтуванням вказаної вимоги зазначає, що з метою реалізації свого злочинного умислу товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" надав водіям автомобільних перевізників, які отримували ріпак у товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс", довіреність № 0197 від 14 листопада 2014 року на отримання 205 тон ріпаку на ім'я Зіновьєва Олександра Сергійовича.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог представник товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс" зазначає, що документи, за якими останній відвантажував товар (ріпак) товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро", уповноважена особа від товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" обманним шляхом не підписувала. Товарно-транспортну накладну №195 від 14 листопада 2014 року, товарно-транспортну накладну № 196 від 14 листопада 2014 року, товарно-транспортну накладну №197 від 15 листопада 2014 року, товарно-транспортну накладну №198 від 15 листопада 2014 року, товарно-транспортну накладну № 199 від 15 листопада 2014 року зі сторони отримувача товару підписали водії автоперевізників, які товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро", не були уповноважені на отримання ріпаку в його інтересах. Надалі невідома особа від імені товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро", зустрівши транспортні засоби автомобільних перевізників ріпаку Позивача, забрала у них товарно-транспортні накладні, видані товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс", і надала товарно-транспортні накладні №124418 від 20 листопада 2014 року, №124968 від 16 листопада 2014 року, №124975 від 16 листопада 2014 року, №124424 від 17 листопада 2014 року, №124425 від 17 листопада 2014 року видані товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро", за якими замовником і вантажовідправником значилася одна й та сама особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро". За товарно-транспортними накладними, виданими товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро", ріпак, який належить на праві власності Позивачу, було відвантажено від імені товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" на Котляревську дільницю приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство" за адресою: 57623, Миколаївська область, Миколаївський район, с Шевченкове, вул. Урожайна, 1.

На підтвердження вказаних тверджень представником товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс" надано копії протоколів допиту свідка від 21 листопада 2014 року Сови Сергія Івановича.

В силу вимог ч. 2 ст. 34 ГПК України суд не приймає вказаний протокол допиту свідка, як належний та допустимий доказ незаконного заволодіння майном, у зв'язку з тим, що відповідно до положень ч. 4 ст. 35 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Також, представник товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс" в обґрунтування позову зазначає що підприємством на виконання умов договору здійснено поставки товарів, на підтвердження вказаних обставин надає копії товаро-транспортних накладних: №196 від 14 листопада 2014 року; № 197 від 15 листопада 2014 року; № 198 від 15 листопада 2014 року; № 199 від 15 листопада 2014 року.

Відповідно до положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Враховуючи викладене та те, що у вказаних копіях накладних у графі "Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" відсутній особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, суд, з огляду на припис ч. 2 ст. 34 ГПК України, не приймає вказані товаро-транспортні накладні, як належні і допустимі докази, що підтверджують поставки товару товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро".

Посилання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс", на товаро-транспортну накладну № 124418 20 листопада 2014; товаро-транспортну накладну № 124968 від 16 листопада 2014 року; товаро-транспортну накладну № 124975 від 03 листопада 2014 року; товаро-транспортну накладну № 124424 від 17 листопада 2014 року; товаро-транспортну накладну № 124425 від 17 листопада 2014 року, як на доказ незаконного заволодінням майном позивача, спростовуються поданими ним же товаро-транспортними накладними, з огляду на наступне.

У поданих представником позивача товаро-транспортних накладних: №12448, №124968, №124975, №124424 та №124425 Вантажовідправником і Замовником є товариство з обмеженою відповідальністю "Нікагро". Датовані вказані накладні іншою датою. Крім того, ці товаро-транспортні накладні (№ 12448, № 124968, № 124975, № 124424 та № 124425) та товаро-транспортні накладні (№195, № 196, №197, №198 та № 199), подані на підтвердження господарської операції відповідно до умов договору поставки ріпаку та ячменю №25-1111 від 11 листопада 2014 року, що подав представник товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс", не співпадають по кількості вантажу.

Враховуючи викладене слід дійти висновку, що товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс" не доведено належними та допустимими доказами ту обставину, що товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" заволоділо спірним майном незаконно.

Разом з тим, суд вважає, що у зв'язку з цим правові підстави для повернення майна, визначені у ч. 3 ст. 1212 ЦК України, також не підлягають застосуванню до спірних відносин.

Позовна вимога про зобов'язання приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство" видати товариству з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс" 113 тон 500 кілограмів ріпаку першого класу врожаю 2014 року, які знаходяться на зберіганні на ім'я товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" на Котляревській дільниці приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство" не підлягає задоволенню, оскільки відсутні правові підстави для видачі спірного майна позивачу.

Заперечуючи проти позову, представник приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство" зазначає, що між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Нікагро" укладено договір № 9 КОТЛ від 25 липня 2014 року про складське зберігання сільськогосподарської продукції.

Відповідно до положень ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Як встановлено у ч. 2 та 3 ст. 26 ЗУ "Про зерно" за договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов'язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб'єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Представником приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство" підтверджено правомірність зберігання у себе на складі спірного майна, що в свою чергу підтверджується наведеними вище складськими квитанціями.

Проте, суд не бере до уваги подані представником приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство", на підтвердження виконання договору № 9 КОТЛ від 25 липня 2014 року про складське зберігання сільськогосподарської продукції, акти про надання послуг: № 4171 від 30 листопада 2014 року; № 4180 від 04 грудня 2014 року; № 4191 від 31 грудня 2014 року; № 5503 від 31 січня 2015 року; № 5517 від 20 березня 2015 року; № 5518 від 31 березня 2015 року; № 5522 від 30 квітня 2015 року, у зв'язку з тим, що на них відсутній підпис іншої сторони.

На підставі вищевикладеного суд відмовляє в позові в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43-44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" про витребування з незаконного володіння 113 тон 500 кілограмів ріпаку першого класу врожаю 2014 року, що знаходяться на зберіганні в Котляревскій дільниці приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство".

Відмовити в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс" до приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство" про зобов'язання видати товариству з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс" 113 тон 500 кілограмів ріпаку першого класу врожаю 2014 року, що знаходяться на зберіганні на ім'я товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислове підприємство "Нікагро" на Котляревській дільниці приватного акціонерного товариства "Полтавське хлібоприймальне підприємство".

Повне рішення складено 15.06.2015 р.

Суддя Сірош Д.М.