РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015Справа №910/8742/15-г

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична агенція "Світ подорожей"

про стягнення 110 258,91 грн., розірвання договору оренди № 616 від 26.04.2013 р. та виселення з нежитлового приміщення

за участю представників:

від позивача:Макарчук С.О.- представник за довіреністю б/н від 30.03.2015 р. Федченко І.Б.- представник за довіреністю б/н від 12.03.2015 р.
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент" (далі - ТОВ "Роялті-Рент") з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична агенція "Світ подорожей" (ТОВ "Туристична агенція "Світ подорожей") про стягнення 110 258,91 грн., розірвання договору оренди № 616 від 26.04.2013 р. та виселення з нежитлового приміщення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди № 616 від 26.04.2013 р. в частині несвоєчасного здійснення орендної плати за орендоване приміщення та компенсації вартості управлінських послуг.

У позові Товариство з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент" просило суд:

- стягнути заборгованість у сумі 110 258,91 грн., яка складається з заборгованості по орендній платі та компенсації вартості управлінських послуг у сумі 95 133,79 грн., 6 191,73 грн. - пені, 5 025,34 грн. - інфляційних втрат та 3 908,05 грн. - 25 % річних;

- розірвати договір оренди № 616 від 26.04.2013 р.;

- виселити ТОВ "Туристична агенція "Світ подорожей" із займаного ним нежитлого приміщення, загальною площею 20,20 кв.м., яке знаходиться на мінус першому поверсі торгово-адміністративного комплексу, розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Гришка, буд. 5.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Позиція відповідача з приводу заявленого позову суду невідома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

26.04.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Туристична агенція "Світ подорожей" (орендар) був укладений договір оренди № 616 (далі - договір), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування частину будівлі торгово-адміністративного комплексу, яка знаходиться на мінус першому поверсі торгово-адміністративного комплексу, загальною площею 20,20 кв.м., розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Гришка, буд. 5 (п.п. 1.1, 3.1, 4.1 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору передача орендареві приміщення в користування здійснюється за актом прийому-передачі.

Термін оренди приміщення становить 6 років (п. 9.1 договору).

Орендна плата сплачується орендарем щомісяця авансом, не пізніше 20 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю. Орендар зобов'язується сплачувати крім орендних платежів за користування приміщення, також і управлінські платежі (п.п. 11.1, 11.1.3, 17.1 договору).

Вартість управлінських послуг розраховується щомісяця та включає в себе пропорційну вартість понесених комунальних платежів орендодавця (п. 17.2 договору).

У судовому засіданні встановлено, що позивач на виконання умов договору надав відповідачу в оренду нежитлове приміщення, загальною площею 20,20 кв.м., яке знаходиться на мінус першому поверсі торгово-адміністративного комплексу, розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Гришка, буд. 5, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі від 01.05.2013 р.

Також судом встановлено, що у подальшому до договору оренди були внесені зміни шляхом укладення додаткових угод до нього, відповідно до яких сторони погодили:

- встановити орендну ставку за договором оренди на період з 01 квітня 2014 року по 30 квітня 2014 року на рівні 466,76 гривень за 1 кв.м. (без ПДВ), але не менше суми еквівалентної 47,84 доларів СІНА за 1 кв.м.., а в період з 01 травня 2014 року по 31 травня 2014 року встановити орендну ставку на рівні 398,85 гривень за 1 кв.м. (без ПДВ), але не менше суми еквівалентної 40,88 доларів США за 1 кв.м. Також орендна ставка може коригуватись тільки орендодавцем прямо пропорційно до зміни курсу долара США, встановленого НБУ на день оплати, у порівнянні з курсом долара США, встановленим НБУ на день підписання цього договору. Індекс К1 згідно договору оренди на зазначений період становить - 1,03 (додаткова угода від 09.04.2014 р.);

- встановили для орендаря дисконтний період з 01 червня 2014 року по 31 серпня 2014 року, протягом якого орендна ставка за договором оренди становить 476,23 гривень за 1 кв.м. (без ПДВ), але не менше суми еквівалентної 40,88 доларів США за 1 кв.м. (додаткова угода від 16.06.2014 р.);

- встановити на період з 01 грудня 2014 року по 31 березня 2015 року орендну ставку на рівні 445,60 гривень за 1 кв.м. (без ПДВ), але не менше суми еквівалентної 29,20 доларів США за 1 кв.м. (додаткова угода від 19.12.2014 р.).

Судом встановлено, що відповідач зі свого боку, зобов'язання за договором виконав неналежним чином, орендну плату та відшкодування витрат на управлінські послуги за період з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. на суму 95 133,79 грн. не сплатив.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Як вже встановлено судом, відповідач не виконав свого зобов'язання та у визначений сторонами строк не сплатив передбачені договором оренди платежів, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість з орендної плати та плати за витрати на управлінські послуги у сумі 95 133,79 грн., що підтверджується рахунками-фактури № РР000002555 від 12.09.2014 р., № РР000002679 від 30.09.2014 р., № РР000003363 від 19.11.2014 р., № РР000003483 від 31.12.2014 р., № РР000000385 від 14.01.2015 р., № РР000000384 від 20.02.2015 р., № РР000000495 від 28.02.2015 р., № РР000000612 від 17.03.2015 р. та поясненнями представника позивача.

Отже, суд вважає, що позивач правомірно заявив вимоги про стягнення заборгованості за орендну плату на вказану суму та задовольняє позов в цій частині.

Крім суми основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача пеню у сумі 6 191,73 грн. за період з 21.09.2014 р. по 27.03.2015 р.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 34.1.2 договору визначено, що разі просторочення орендарем виконання зобовязань за цим договором, орендар зобов'язаний сплатити орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх зобов'язань з оплати.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" приписом ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Перерахувавши заявлену позивачем суму штрафних санкцій відповідно до вимог ст. 232 ГК України та умов договору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за порушення зобов'язання у сумі 6 092,14 грн., тобто у меншій сумі, ніж заявлено позивачем, оскільки позивачем не був враховано 6-ти місячний строк для нарахування пені за рахунком № РР000002555 від 12.09.2014 р.

Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у сумі 5 025,34 грн. та 3 908,05 грн. - 25 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 34.1.5 договору за прострочення виконання грошового зобов'язання передбаченого ст. 625 ЦК України, орендар сплачує орендодавцю проценти у розмірі 25 % річних.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 5 025,34 грн. та 3 908,05 грн. - 25 % річних.

Розглядаючи позовні вимоги про розірвання договору оренди № 616 від 26.04.2013 р., суд зазначає наступне.

Як встановлено статтею 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до п. 44.1 договору оренди цей договір може бути припинений на підставах, визначених в цьому договорі або чинним законодавством.

Згідно з п. 34.1 договору у випадку порушення орендарем умов договору, орендодавець на свій розсуд має право достроково припинити цей договір відповідно до його умов.

У матеріалах справи містяться листи ТОВ "Туристична агенція "Світ подорожей" № 28.01/15 від 28.01.2015 р. иа № 10.02/15 від 10.02.2015 р. в яких відповідач пропонував припинити договір з 13.02.2015 р. та передати вказаний об'єкт оренди за актом приймання-передачі (повернення) приміщення.

У відповідь на вказані листи позивач повідомив відповідача про існуючу заборгованість за договором оренди та вимагав її сплатити. Проте, вказану заборгованість відповідач не сплатив.

Враховуючи зазначені обставини, позивач вважає, що відповідач істотно порушив умови договору в частині сплати оренди і з цих підстав просить визнати договір розірваним.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення орендної плати є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

Норми статті 188 ГК України та статті 11 Господарського процесуального кодексу України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору.

Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач порушив істотні умови договору оренди, вимога позивача про розірвання договору оренди № 616 від 26.04.2013 р. підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про повернення орендованого майна, суд враховує ч. 1 ст. 785 ЦК України, відповідно до якої у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п.п. 44.3, 44.4 договору орендар зобов'язаний звільнити приміщення і передати його орендодавцю протягом 5 робочих днів з дати припинення цього договору, в тому ж самому стані, в якому йому було передано орендодавцем, з урахуванням нормального зносу.

Зважаючи на умови укладеного договору та встановлені обставини у справі, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "Роялті-Рент" в частині виселення відповідача з орендованого приміщення є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому суд враховує положення частини 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається, зокрема у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено одну майнову та дві немайнові вимоги., судовий збір за подання яких складає - 4 641,18 грн., проте судовий збір був сплачений позивачем у розмірі 4 648,00 грн., тобто більшому, ніж передбачено п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним повернути позивачу надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 6,82 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична агенція "Світ подорожей" про стягнення 110 258,91 грн., розірвання договору оренди № 616 від 26.04.2013 р. та виселення з нежитлового приміщення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична агенція "Світ подорожей" (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, ідентифікаційний код 38675225) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент" (02140, м. Київ, вул. м. Гришка, 3-А, ідентифікаційний код 34895875) заборгованість у сумі 95 133 (дев'яносто п'ять тисяч сто тридцять три) грн. 79 коп., пеню у сумі 6 092 (шість тисяч дев'яносто дві) грн. 14 коп., інфляційну складову боргу у сумі 5 025 (п'ять тисяч двадцять п'ять) грн. 34 коп., 25 % річних у сумі 3 908 (три тисячі дев'ятсот вісім) грн. 05 коп.

Розірвати договір оренди № 616 від 26.04.2013 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Туристична агенція "Світ подорожей" (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, ідентифікаційний код 38675225) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент" (02140, м. Київ, вул. м. Гришка, 3-А, ідентифікаційний код 34895875).

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Туристична агенція "Світ подорожей" (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, ідентифікаційний код 38675225) із займаного ним нежитлого приміщення, загальною площею 20,20 кв.м., яке знаходиться на мінус першому поверсі торгово-адміністративного комплексу розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Гришка, буд. 5.

У решті позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична агенція "Світ подорожей" (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, ідентифікаційний код 38675225) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент" (02140, м. Київ, вул. м. Гришка, 3-А, ідентифікаційний код 34895875) витрати по сплаті судового збору в сумі 4 639 (чотири тисячі шістсот тридцять дев'ять) грн. 19 коп.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент" (02140, м. Київ, вул. м. Гришка, 3-А, ідентифікаційний код 34895875) з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у розмірі 6 (шість) грн. 82 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 8 червня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 15 червня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна