КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Справа№ 910/633/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Новікова М.М.

Зубець Л.П.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: не з'явились

від відповідача: Маяков Д.Р., дов. б/н від 16.01.2015р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-

Агро"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 11.03.2015 р.

у справі № 910/633/15-г (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-

Агро"

до Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк

Сбербанку Росії"

про розірвання (зміні) договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-Агро" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" про розірвання третейської угоди, укладеної між сторонами, що викладена в п. 6.8 договору поруки № 2 від 10.10.2013, шляхом виключення вказаного пункту з договору.

Рішенням Господарського суду м. Києва від11.03.2015р. у справі № 910/633/15-г в позові відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-Агро" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від11.03.2015р. у справі № 910/633/15-г та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що, укладаючи третейське застереження, ТОВ "Бекон-Інвест-Агро" не міг передбачити розвиток політичних, міжнародних та внутрішньодержавних подій, які призведуть до широкомаштабного озброєного конфлікту, у зв'язку з яким зупинена виробнича діяльність скаржника, що робить неможливим його стабільне функціонування.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-Агро" у справі № 910/633/15-г було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Новіков М.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015р. у справі № 910/633/15-г апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 01.06.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2015р. у справі № 910/633/15-г виправлено описку в даті призначення справи до розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники позивача у судове засідання не з'явились. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

10.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дочірній Банк Сбербанку Росії" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-Агро" (поручитель) укладено договір поруки № 2, відповідно до умов якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за виконання основного договору (договору про відкриття кредитної лінії № 25-Н/13/66/КЛ-КБ від 10.10.2013) за боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп'ютерні автоматизовані системи"), а також за будь-якого нового боржника, в разі переведення боргу боржника на іншу особу чи припинення боржника в обсязі, визначеному статтею 2 договору поруки № 2 від 10.10.2013 року.

Пунктом 6.8 договору поруки № 2 від 10.10.2013 року сторони погодили, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього Договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрації постійного діючого третейського суду від 15.03.2013р., видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://arbitrate.com.ua. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" є остаточними і обов'язковими з дати їх винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього договору.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що, на думку позивача, на час укладення договору поруки № 2 від 10.10.2013 р. він не знав та не міг передбачити, що указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 буде введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та що Донецька область буде охоплена бойовими діями. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на вірогідність порушення його права на належне повідомлення про третейський розгляд у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" у випадку звернення Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" з позовом до вказаного третейського суду на підставі укладеної між сторонами третейської угоди, зважаючи на місцезнаходження позивача у Донецькій області, де проходить антитерористична операція, та до якої Державне підприємство "Укрпошта" з 27.11.2014 зупинило приймання і доставку поштових відправлень.

Як передбачено ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Як передбачено ч. 2 ст. 202 ГК України, господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням поштового перебігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч. 4 ст. 188 ГК України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин. В свою чергу, третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про третейські суди» завданням третейського суду є захист майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних чи юридичних осіб шляхом всебічного розгляду та вирішення спорів відповідно до закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У відповідності до ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Регламентом Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» передбачено, що третеи?ськии? суд направляє сторонам повідомлення про день, час та місце проведення засідання Третеи?ського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється за останнім відомим місцем проживання фізичноі? особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичноі? особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення, телеграмою, телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, у тому числі шляхом вручення. Повідомлення вважаються такими, що отримані стороною в день і?х доставки, навіть якщо на цеи? час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєі? адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином. Неотримання судом підтвердження про отримання Стороною надісланого і?и? повідомлення не перешкоджає розгляду справи за відсутності такоі? Сторони, якщо повідомлення було направлено судом з дотриманням порядку, визначеного цією статтею.

Таким чином, Регламент Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» містить достатній перелік способів повідомлення сторін про час та місце розгляду справи третейським судом, а тому відсутні правові підстави для розірвання договору поруки в частині третейської угоди, що міститься в п. 6.8 вказаного договору, на підставі ст. 652 ЦК України, оскільки відсутня істотна зміна обставин у позивача в частині застосування п. 6.8 договору поруки.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача був присутній на деяких судових засіданнях під час розгляду цієї справи у місцевому суді, а отже має можливість направити свого уповноваженого представника у судове засідання і третейського суду, який також знаходиться у місті Києві.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що заявлені позивачем вимоги про розірвання третейської угоди, викладеної в п. 6.8 договору поруки № 4 від 08.08.2013 р., шляхом виключення вказаного пункту з договору поруки, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також, разом із позовною заявою позивачем була подана заява про забезпечення позову.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що на сході України проводиться широкомасштабна АТО, а тому суд повинен заборонити відповідачу передавати спори на розгляд третейського суду, визначеного сторонами у третейському застереженні, яке міститься у Договорі поруки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки відсутні правові підстави для забезпечення такого позову.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-Агро" про розірвання третейської угоди, викладеної в п. 6.8 договору поруки № 2 від 10.10.2013 р., шляхом виключення вказаного пункту з договору поруки, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 11.03.2015р. у справі № 910/633/15-г прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-Агро" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 11.03.2015р. у справі № 910/633/15-г - без змін.

2. Матеріали справи № 910/633/15-г повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді М.М. Новіков

Л.П. Зубець