ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Справа № 925/794/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Йозера Україна"

до товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка

про стягнення 182264 грн. 25 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Хелис Н.М.

Представники сторін:

від позивача: Крижанівський Р.П. за довіреністю від 10.06.2015.

від відповідача: не з'явилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Йозера Україна" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка про стягнення 182264 грн. 25 коп., у тому числі: 111095 грн. 26 коп. основного боргу за поставлений товар, 11109 грн. 52 коп. штрафу, 12679 грн. 50 коп. пені, 44098 грн. 59 коп. інфляційних нарахувань та 3281 грн. 38 коп. 3% річних.

Також позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача 3645 грн. 29 коп. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором купівлі - продажу від 29.05.2012 № 081 щодо оплати поставленого йому позивачем товару.

Ухвалою від 08.05.2015 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Йозера Україна" до розгляду, порушив провадження у даній справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 11 годину 30 хвилин 11.06.2015 в приміщенні господарського суду Черкаської області.

У засіданні суду, яке відбулося 11.06.2015, представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату час і місце засідання суду, призначене ухвалою від 08.05.2015 на 11 годину 30 хвилин 11.06.2015, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому 15.05.2015 поштового відправлення з вказаною ухвалою. Проте представник відповідача у це судове засідання не з'явився і не повідомив господарський суд про причини нез'явлення.

Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Нез'явлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю "Йозера Україна" як продавець і товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка як покупець уклали договір купівлі - продажу № 081 (далі - договір № 081), згідно з п. 1.1 якого продавець зобов'язався продати покупцю товари - ВМД для сільськогосподарських тварин, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити ці товари на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору №081, асортимент товарів визначається в прайс-листі, який наведений у додатку 1 до цього договору і є його невід'ємною частиною.

Згідно з п. 2.2 договору № 081б ціни на товар визначаються у прайс-листах, видаткових накладних, рахунках - фактурах.

У п. 7.1 договору № 081 його сторони передбачили, що покупець здійснює оплату за товари протягом 14 календарних днів від дати поставки.

Відповідно до п. 10.2 договору № 081 за прострочення платежів покупець несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10% від вартості товару і пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної на момент прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

У п. 12. 2 договору №081 його сторони передбачили, що цей договір діє з моменту його укладення протягом одного року. Дія договору продовжується на наступний рік, якщо жодна із сторін за 30 днів до закінчення дії договору не повідомила письмово іншу сторону про припинення договору.

6 липня 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю "Йозера Україна" і товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка уклали додаткову угоду до договору № 081, якою передбачили, що покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання товару.

На виконання договору № 081 товариство з обмеженою відповідальністю "Йозера Україна" передало товариству з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка у власність товар за видатковою накладною від 24.03.2014 № 182 на суму 79900 грн. 00 коп. і за видатковою накладною від 08.05.2014 № 43 на суму 31195 грн. 26 коп., усього на загальну суму 111095 грн. 26 коп.

Відповідач свої зобов'язання за договором № 081 в частині оплати за куплений товар не виконав. Борг відповідача перед позивачем за переданий у власність за видатковими накладними від 24.03.2014 № 182 та від 08.05.2014 № 43 становить 111095 грн. 26 коп.

За прострочення оплати поставлених товарів позивач нарахував відповідачу до сплати передбачені п. 10.2 договору № 081 штраф у сумі 11109 грн. 52 коп., пеню у сумі 12679 грн. 50 коп., а також передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні нарахування у сумі 44098 грн. 59 коп. і 3% річних у сумі 3281 грн. 38 коп.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд дійшов таких висновків.

Відповідач не виконав грошове зобов'язання за договором № 081 щодо своєчасної оплати переданого йому позивачем у власність товару у сумі 111095 грн. 26 коп., чим порушив право позивача на своєчасне отримання вказаної суми коштів.

Відтак позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь вказаної суми боргу та передбачених п. 10.2 договору № 081 штрафу і пені, а також передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань та 3% річних.

З урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України позивач має право на нарахування відповідачу пені за прострочення оплати товару, переданого за видатковою накладною від 24.03.2014№ 182 у сумі 8898 грн. 45 коп. за 183 дні прострочення з 23.04.2014 по 22.10.2014 і за видатковою накладною від 08.05.2014 № 43 у сумі 3704 грн. 98 коп. за 183 дні прострочення з 07.06.2014 по 06.12.2014, усього у сумі 12603 грн. 43 коп.

Стягувані суми штрафу, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних нараховані позивачем у відповідності з фактичними обставинами виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором № 081, умовами цього договору та чинним законодавством.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 111095 грн. 26 коп. основного боргу, 11109 грн. 52 коп. штрафу, 12603 грн. 43 коп. пені, 44098 грн. 59 коп. інфляційних нарахувань та 3281 грн. 38 коп. 3% річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивачу за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню 3643 грн. 77 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (вул. Шевченка, 39-Е, с. Москаленки, Чорнобаївський район, Черкаська область, 19970, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Йозера Україна" (вул. Шолом Алейхема, 11, м. Львів, 79007, ) - 111095 грн. 26 коп. основного боргу, 11109 грн. 52 коп. штрафу, 12603 грн. 43 коп. пені, 44098 грн. 59 коп. інфляційних нарахувань, 3281 грн. 38 коп. 3% річних та 3643 грн. 77 коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 15.06.2015

СУДДЯ М.В. Дорошенко