ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа № 922/5234/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М.

при секретарі Логвін О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Ульяненко І.Г. довіреніст б/н від 26.01.2015

відповідача - Ващенко А.В., довіреність №83 від 10.11.2014

3-ої особи- Ткачова А.Ю.,довіреність№08-11/4628/2-14 від 24.12.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фірма "Т.М.М." - ТОВ, м. Київ (вх. №2580 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 06.04.20 у справі № 922/5234/14

за позовом Фірма "Т.М.М." - ТОВ, м. Київ

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Виконавчий комітет Харківської міської ради

про скасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про скасування рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.09.2014 р. № 202-р/к у справі № 1/02-192-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на фірму "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю, яким фірму "Т.М.М." - ТОВ було визнано такою, що вчинила порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною першою статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку, та до неї було застосовано штраф у розмірі 68000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення винесено при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а зроблені по тексту рішення висновки не відповідають обставинам справи.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.04.2015 у справі № 922/5234/14 (суддя Сальнікова Г.І.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач звернувся до господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов про скасування рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.09.2014 р. № 202-р/к у справі № 1/02-192-14 задовольнити.

В обґрунтування викладених вимог позивач зокрема зазначає про те, що судом першої інстанції не повністю з'ясовані обставини справи щодо встановлення тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій рішенням виконавчого комітету міської ради, а не позивачем. Позивач вважає, що господарським судом не взято до уваги, що законодавством не передбачений механізм визначення витрат за кожною інженерною мережею окремо.

Харківська міська рада надала свої пояснення по справі, в яких вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки рішення господарського суду прийняте без належного з'ясування та дослідження всіх обставин справи. Харківська міська рада прцьому зазначає про те, що тарифи та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає позивач, були встановлені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 № 898 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, які надають житлові кооперативи, об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, інші суб'єкти господарювання, що не належать до комунальної власності територіальної громади м. Харкова», яке є обов'язковим для виконання на території міста Харкова всіма органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, а також громадянами.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому з наведеними позивачем доводами не погоджується, посилаючись на те, що рішення № 202-р/к та рішення господарського суду Харківської області від 06.04.2015 у справі № 922/5234/14 містять вмотивовані обґрунтування щодо законодавчого визначення механізму визначення витрат за кожною інженерною мережею окремо. Відповідач також вказує на те, що законодавством не визначені повноваження органів місцевого самоврядування здійснювати перевірку обґрунтованості витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг. Крім того, як зазначає відповідач, рішенням № 202-р/к порушенням визнані дії позивача по розробці тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у спосіб, що унеможливлює зменшення в повному обсязі розміру плати (перерахунку) споживачам за ненадані або неякісні послуги, оскільки саме ці дії призвели до встановлення відповідних тарифів, тобто створили реальну можливість для ущемлення прав споживачів суб'єктом господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на відповідному ринку.

В судовому засіданні 28.05.2015 оголошено перерву до 16.06.2015.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши уповноважених представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 16.09.2014 року адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято рішення №202-р/к по справі № 1/02-192-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на Фірму "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю.

Так, рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було визнано наступне:

- фірма "Т.М.М." - ТОВ за результатами діяльності у червні-грудні 2011 року, 2012, 2013 роках та станом на вересень 2014 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах житлового будинку з об'єктами інфраструктури та прибудинковою територією, що обслуговується за адресою: м. Харків, вул. Клапцова 52, із часткою 100%;

- фірма "Т.М.М" - ТОВ, розробивши тарифи на послуги з утримання будинків і споруд у спосіб, що унеможливлює зменшення в повному обсязі розміру плати (перерахунку) споживачам за ненадані або неякісні послуги, вчинила порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною першою статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме, дії, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Також, даним рішенням було накладено на Фірму "Т.М.М." - ТОВ штраф у розмірі 68000,00 грн. та зобов'язано Фірму "Т.М.М." - ТОВ припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в пункті 2 резолютивної частини рішення.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся з позовом до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсними пунктів 2,3,4 рішення адміністративної колегії Полтавського територіального відділення Антимонопольного комітету України №01/49рш від 30 травня 2013 року, посилаючись на безпідставність висновків відповідача, покладених в основу оскаржуваного рішення.

Позивач, Фірма "Т.М.М." - ТОВ, з рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 202-р/к від 16 вересня 2014 року по справі №1/02-19214 не погодився звернувся до господарського суду.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України не з'ясовано відповідність цього рішення статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Методиці визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, оскільки у рішенні не наведено ознак ринкової влади в діях позивача і правових підстав, з яких його становище на ринку визнано монопольним, не визначено потенційних конкурентів товариства, не встановлено кількості учасників ринку та не спростовано доводів товариства про відсутність його монопольного становища; в спірному рішенні не вказано, з яких правових ознак, встановлених частиною 1 статті 13 Закону "Про захист економічної конкуренції", виходив АМК, навівши висновок про наявність в діях позивача зловживання монопольним становищем на ринку реалізації товарів та послуг.

Позивач при цьому вказує на те, що діючі тарифи на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для буд. № 52 по вул. Клапцова, в т.ч. і на послугу "технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання" були встановлені рішенням Харківського міськвиконкому від 20.12.2011 р. № 898 відповідно до діючого законодавства. На цей час ці тарифи дійсні, вищевказане рішення Харківського міськвиконкому не скасовано. Фірма "Т.М.М." - ТОВ надає мешканцям будинку № 52 по вул. Клапцова послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання і зливової каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах самостійно, без залучення сторонніх організацій.

Вирішуючи даний господарський спір, суд першої інстанції, виходячи з положень ст. 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції», дійшов висновку про те, що позивачем не надано доказів того, що він не зазначає значної конкуренції щодо утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах житлового будинку з об'єктами інфраструктури та прибудинковою територією, що обслуговується за адресою: м. Харків, вул. Клапцова, 52.

Крім того, судом першої інстанції, виходячи з положень Закону України "Про захист економічної конкуренції", Закону України «Про житлово-комунальні послуги», підтверджено правомірність висновків суду першої інстанції щодо правомірності рішення № 202-р/к Антимонопольного комітету України, яким визнані порушенням визнані дії позивача по розробці тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у спосіб, що унеможливлює зменшення в повному обсязі розміру плати (перерахунку) споживачам за ненадані або неякісні послуги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, господарський суд дійшов до висновку, що в рішенні адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 202-р/к по справі № 1/02-192-14 доведено порушення фірмою "Т.М.М." - ТОВ законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, у зв'язку з чим воно є обґрунтованим та законним, а вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З даним висновками повністю погоджується колегія суддів, оскільки судом першої інстанції використано у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, пов'язаних з предметом доказування у даній справі, а висновки, викладені в рішенні узгоджуються з приписами норм чинного законодавства, які в даному випадку регулюють спірні правовідносини, що призвело до прийняття правомірного рішення.

Повторно переглядаючи дану справу, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

За приписами статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Відповідно до статей 12 та 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України приймає рішення від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України; адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Частиною першою статті 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Як вбачається з рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 202-р/к по справі № 1/02-192-14 від 16.09.2014 р., згідно з наказом генерального директора позивача від 01.12.2007 р. "Про призначення виконавця житлово-комунальних послуг на об'єкті" Товариство визначено виконавцем житлово-комунальних послуг в житловому комплексі м. Харкова по вул. Клапцова, 52.

Відповідно до протоколу загальних зборів співвласників житлового будинку № 52 по вул. Клатова в м. Харкові від 10.06.2011 р. № 2 власники житлових та нежитлових приміщень будинку вирішили доручити товариству, зокрема, забезпечення надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Так, в матеріалах справи міститься договір № 52 Клап_н/п 011 про надання житлово-комунальних та інших послуг від 18 жовтня 2012 року, укладений між Фірмою "Т.М.М." - ТОВ та Мкртчян Ольгою Петрівною, предметом якого є надання виконавцем послуг з утримання будинку № 52 по вул. Клапцова в м. Харків, належних до нього прибудинкової території та споруд; послуг балансоутримання; забезпечення надання комунальних послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення, газо- та електропостачання, а споживачем своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Предметом розгляду адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в рамках справи № 1/02-192-14 були дії позивача по наданню послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Також, в рішенні адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було зазначено, що бар'єрами вступу на ринок є:

- протокол від 10.06.2011 р. № 2 загальних зборів співвласників Будинку, відповідно до якого Товариству доручили, зокрема, забезпечення надання послуг з утримання Будинку та його прибудинкової території;

- незначні обсяги надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знижує їх бізнесову привабливість для нових суб'єктів господарювання, що бажають вступити на цей ринок.

Інші суб'єкти господарювання на ринку утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах житлового будинку з об'єктами інфраструктури та прибудинковою територією, що обслуговується товариством за адресою: м. Харків, вул. Клапцова, 52, протягом вказаного періоду не діяли. Тобто, конкурентів на цьому ринку у товариства не було.

Зазначене було підтверджено товариством в своєму листі від 15.09.2014 р. № 297, в якому було зазначено, що "не існує можливості в межах одного будинку здійснювати господарську діяльність по наданню певних житлово-комунальних послуг декільком виробникам".

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції", суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо:

- на цьому ринку у нього немає жодного конкурента;

- не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Пунктом 1.2 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 №49-р (далі - Методика) передбачено, що Методика встановлює порядок визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку і призначена для аналізу діяльності суб'єктів господарювання, груп суб'єктів господарювання та споживачів з виробництва, реалізації, придбання товарів, надання послуг, виконання робіт на загальнодержавних та регіональних ринках.

Абзацом сьомим пункту 1.3 Методики передбачено, що термін "монопольне (домінуюче) становище суб'єкта господарювання" має наступне значення - становище суб'єкта господарювання на ринку, яке дозволяє йому самостійно або разом з іншими суб'єктами господарювання визначати умови обороту товарів на ринку завдяки тому, що суб'єкт господарювання не має на ринку товару жодного конкурента або не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Отже, відповідно до статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за розрахунками, здійсненими відповідно до Методики, на підставі даних, отриманих від товариства, його частка на ринку утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах житлового будинку з об'єктами інфраструктури та прибудинковою територією, що обслуговується ним за адресою: м. Харків, вул. Клапцова, 52, в червні-грудні 2011 року, 2012,2013 роках, становила 100 %.

Застосування підпунктів пункту 2.1 Методики передбачає дії, які можуть включатись при визначенні монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання. Згідно з пунктом 2.2. Методики етапи визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання, їх кількість та послідовність проведення, передбачені пунктом 2.1 Методики, можуть змінюватися в залежності від фактичних обставин, зокрема особливостей товару, структури ринку, обсягів наявної і інформації щодо ринку тощо.

За змістом приписів статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він не зазнає значної конкуренції (абз. 2 п. 15.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 р. № 15).

Однак, з матеріалів справи не вбачається, а позивачем не доведено того, що він не зазнає значної конкуренції щодо утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах житлового будинку з об'єктами інфраструктури та прибудинковою територією, що обслуговується за адресою: м. Харків, вул. Клапцова 52.

Стосовно, листа головного управління статистики у Харківській області № 06.3-11/183 від 08.12.2014 р., який був наданий позивачем до суду в обґрунтування своїх позовних вимог, суд зазначає, що даний лист не підтверджує те, що позивач зазнав значної конкуренції щодо утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах житлового будинку з об'єктами інфраструктури та прибудинковою територією, що обслуговується за адресою: м. Харків, вул. Клапцова 52, у червні-грудні 2011 року, 2012, 2013 роках та станом на вересень 2014 року, оскільки у даному листі міститься перелік юридичних осіб станом на 08.12.2014 р. з КВЕД-2010, який відноситься до класів 81.21 - загальне прибирання будинків, 81.22 - інша діяльність із прибирання будинків і промислових об'єктів, а позивачем здійснювалися послуги щодо об'єкту аналізу за рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ні тільки загальне прибирання будинків та інша діяльність із прибирання будинків і промислових об'єктів, а й послуг балансоутримання, забезпечення надання комунальних послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення, газо- та електропостачання.

За таких обставин, господарський суд прийшов до висновку, що посилання позивача щодо невірного визначення монопольного (домінуючого) становища позивача на ринку не підтверджуються матеріалами справи та є не обґрунтованими.

Щодо встановлення Виконавчим комітетом Харківської міської ради тарифів позивача на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій суд зазначає наступне.

Так, Фірмою "Т.М.М." - ТОВ 04.07.2011 розроблена та затверджена наказом директора від 04.07.2011 №13 калькуляція тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються ним споживачам будинку 52 по вул. Клапцова м. Харків.

Зазначені тарифи подані Фірмою "Т.М.М." - ТОВ на затвердження до виконавчого комітету Харківської міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 № 898 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають житлові кооперативи, житлово-будівельний кооператив, об'єднання співвласників будинків, інші суб'єкти господарювання, що не належать до комунальної власності територіальної громади м. Харкова» затверджені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та приб удинкових територій, що надаються Фірмою "Т.М.М." - Т ОВ споживачам будинку у розмірі 2,88 грн. за 1 м2 загальної площі (з ПДВ) з квартири та у розмірі 1,566 грн. за 1 м2 загальної площі (з ПДВ) з нежитлових приміщень.

Крім того, в рішенні виконавчого комітету Харківської міської ради визначено, що тарифи встановлені на підставі розрахункових матеріалів, наданих Фірмою "Т.М.М." - ТОВ.

Відповідно до наказу генерального директора Фірми "Т.М.М." - ТОВ від 22.12.2011 "Про введення в дію тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" вищезазначені тарифи введені в дію з 01.01.2012.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

В той же час, відповідно до ч.2 статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Виходячи з вищенаведених норм, законодавством не визначені повноваження органів місцевого самоврядування здійснювати перевірку обґрунтованості витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг.

Крім того, рішенням № 202-р/к порушенням визнані дії позивача по розробці тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у спосіб, що унеможливлює зменшення в повному обсязі розміру плати (перерахунку) споживачам за ненадані або неякісні послуги, оскільки саме ці дії призвели до встановлення відповідних тарифів, тобто створили реальну можливість для ущемлення прав споживачів суб'єктом господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на відповідному ринку, тобто Антимонопольним комітетом України правильно застосовано норми матеріального права, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Щодо посилання позивача на лист управління тарифної політики від 26.01.2015 № 41/0/45-15, то даний лист не спростовує висновків, викладених в рішенні № 202-р/к, оскільки не має характеру нормативного документу та не має юридичного значення для встановлення обставин щодо правомірності застосування позивачем тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Колегія суддів не може погодитись з наведеними позивачем доводами про те, що законодавством не передбачений механізм визначення витрат за коленою інженерною мережею окремо, та зазначає наступне.

Так, порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (надалі - Порядок № 1), визначено механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги та власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1 під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Аналогічні положення містяться і в Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 20.05.2009 № 529 (надалі - Порядок № 2) та який діяв до набрання чинності 18.08.2011 Порядка№ 1.

Зокрема, пунктом 3 Порядку № 2 також передбачено, що під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1 витрати з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення. централізованого опалення і зливової каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах визначаються за кожною інженерною системою окремо. У разі виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем субпідрядним способом витрати визначаються згідно з договорами, укладеними між виконавцем та субпідрядниками.

Крім того, згідно з пунктом 13 Порядку №2 витрати з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення. теплопостачання і зливової каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах визначаються окремо за кожною інженерною системою згідно з договорами, укладеними між виконавцем та субпідрядниками, які здійснюють утримання внутрішньобудинкових систем.

Натомість, Фірмою "Т.М.М." - ТОВ здійснений загальний розрахунок вартості технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення без визначення цих витрат за кожною інженерною системою окремо.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниженні їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Отже, Фірма "Т.М.М." - ТОВ, не визначивши витрати на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем за кожною інженерною системою окремо, унеможливило тим самим зменшення у відповідному обсязі розміру плати (перерахунку) споживачам за нснадаиі або неякісні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що в свою чергу може призвести до ущемлення їх інтересів.

Враховуючи наведене, рішення № 202-р/к містить вмотивовані обґрунтування щодо законодавчого визначення механізму визначення витрат за кожною інженерною мережею окремо.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, тертя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду.

Відповідно до п.11 ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Пунктом 2 ч. 1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку є порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

За приписами ч.1 ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; він не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин. Монопольним (домінуючим) вважається становище суб'єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 %, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції. Монопольним (домінуючим) також може бути визнане становище суб'єкта господарювання, якщо його частка на ринку товару становить 35 або менше відсотків, але він не зазнає значної конкуренції, зокрема внаслідок порівняно невеликого розміру часток ринку, які належать конкурентам (ч.1, 2, 3 ст.12 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Згідно з ч.6 та 7 ст. 12-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", рішення адміністративних колегій названого Комітету та його територіальних відділень приймаються від імені Антимонопольного комітету України або від імені його територіального відділення.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.

За приписами ч.1 ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що в рішенні адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 202-р/к по справі № 1/02-192-14 доведено порушення фірмою "Т.М.М." - ТОВ законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, у зв'язку з чим воно є обґрунтованим та законним, а вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів зазначає, що позивач ні під час вирішення спору у господарському суді Харківської області, ні під час розгляду його апеляційної скарги не надав належного матеріального доказу обґрунтованості та правомірності викладених вимог. Наведені ним в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами, його позиція не підтверджена належними та допустимими доказами. Тому вимоги позивача, що зазначені в апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню, а наведені на їх підтвердження доводи не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів в якості підстав для скасування прийнятого у даній справі рішення господарського суду Харківської області від 06.04.2015 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фірма "Т.М.М." - ТОВ, м. Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.04.2015 року у справі № 922/5234/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 22 червня 2015 року

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.