ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р.Справа № 916/1663/15
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.

секретар судового засідання Бєлих К.В.,

за участю представників учасників процесу:

від прокуратури: Риженко М.Ю.,

від позивача-1 (Міністерство оборони України): Дубчак Д.В.,

від позивача-2 (КЕВ м. Тернопіль): не зявився,

від відповідача: не зявився,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль до Публічного акціонерного товариства „ІМЕКСБАНК про стягнення 7148,07 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.04.2015 р. прийнято позовну заяву заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону Західного регіону України, порушено провадження у справі № 916/1663/15, справу призначено до розгляду в засіданні суду на 25.05.2015 р.

За правилами ст.77 ГПК України в судовому засіданні 25.05.2015 р. розгляд справи відкладено на 15.06.2015 р.

Учасники процесу повідомлені про час і місце засідань господарського суду, що підтверджується, зокрема, повідомленнями про вручення поштового відправлення та розписками їх представників.

Згідно із приписами ст.85 ГПК України в судовому засіданні 15.06.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону Західного регіону України (далі Прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі Міністерство) та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль (далі КЕВ) звернувся в господарський суд Одеської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства „ІМЕКСБАНК (далі ПАТ „ІМЕКСБАНК) 6927,56 грн. заборгованості, вказуючи на неналежне виконання умов договору схову від 01.01.2011 р. № 131 в частині оплати наданих послуг протягом періоду з листопада 2014 р. по березень 2015 р.

Обґрунтовуючи позов, Прокурор посилається на положення ст.ст.509,526,530,549,659 ЦК України, ст.ст.20,193 ГК України, умови названого вище договору, акт приймання-передачі майна, рахунки на оплату послуг тощо.

Міністерство та КЕВ повністю підтримали правову позицію Прокурора.

ПАТ „ІМЕКСБАНК подало заперечення проти позову, в яких просить у його задоволенні відмовити, оскільки згідно ст.36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб під час існування тимчасової адміністрації забороняється розрахунок з будь-якими кредиторами банку. При цьому відповідач погоджується з позовом в частині фактичного надання та вартості послуг за договором схову від 01.01.2011 р. № 131.

25.05.2015 р. Прокурор подав прийняту судом до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій просить стягнути з ПАТ „ІМЕКСБАНК на користь КЕВ 7148,07 грн. заборгованості за період з листопада 2014 р. по лютий 2015 р. та за квітень 2015 р., оскільки на протязі строку вирішення спору збільшився основний борг та оплачено останній за березень 2015 р.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників учасників процесу, перевіривши відповідність їх доводів обставинам справи та нормам законодавства, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

01.01.2011 р. між КЕВ (Охоронець) та ПАТ „ІМЕКСБАНК (Поклажодавець) укладено договір схову № 131 (Договір), за змістом якого Охоронець надає послуги по зберіганню майна Поклажодавця та забезпечує його схоронність в нежилому приміщенні, розташованому за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Лозовецька,34а (п.1.1 Договору). Майно для зберігання передається Поклажодавцем Охоронцеві по акту прийому-передачі (п.2.1 Договору). Оплата визначається за домовленістю сторін і становить за базовий місяць розрахунку (грудень 2010 р.) 1000,00 грн. наданої площі під схов (з ПДВ) (п.3.1 Договору). Оплата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування оплати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.2 Договору). Оплата у розмірі 100% перераховується на спеціальний реєстраційний рахунок Охоронця щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним (п.3.3 Договору). Цей Договір діє з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р… (п.8.1 Договору). У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором (п.8.2 Договору).

В день укладання Договору відбулась передача майна під охорону, свідченням чому являється підписання відповідного акту приймання-передачі.

На виконання Договору, який продовжив свою дію на 2012 2015 р.р., Охоронцем протягом листопада 2014 р. лютого 2015 р. та у квітні 2015 р. надано послуги по охороні майна Поклажодавця на загальну суму 7148,07 грн., що підтверджується рахунками від 15.12.2014 р. на суму 1271,32 грн., від 08.01.2015 р. на суму 1309,46 грн., від 09.02.2015 р. на суму 1350,05 грн., від 10.03.2015 р. на суму 1421,60 грн., від 12.05.2015 р. на суму 1795,64 грн.

У звязку з неоплатою вартості цих послуг Охоронець звернувся до господарського суду Одеської області з уточненою позовною заявою в рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк...

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ст.978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є субєктом підприємницької діяльності, зобовязується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобовязані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, відзначає, що між сторонами виникли господарські зобовязання, підставою яких є письмовий Договір про надання послуг з охорони майна відповідача.

КЕВ як Охоронцем виконано належним чином взяті на себе обовязки та в період з листопада 2014 р. по лютий 2015 р. та у квітні 2015 р. надано послуги на загальну суму 7148,07 грн., що підтверджується дослідженими в описовій частині рішення рахунками та не заперечується учасниками процесу.

В свою чергу в порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,978 ЦК України, ч.ч.1,7 ст.193 ГК України Поклажодавцем не оплачено вартість послуг за Договором, не дивлячись на те, що перерахування заявлених до стягнення сум відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України та п.3.3 Договору слід було здійснити не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Між тим, стягнення цих коштів у судовому порядку на теперішній час є неможливим з огляду на таке.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2015 р. № 16 в ПАТ „ІМЕКСБАНК з 27.01.2015 р. введено тимчасову адміністрацію.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 р. № 105 розпочато процедуру ліквідації ПАТ „ІМЕКСБАНК.

Після прийняття рішення про введення в банк тимчасової адміністрації його діяльність регулюється спеціальним Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.2012 р. № 4452-VI (із змінами).

Згідно ч.5 ст.45 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Відповідно до п.п.2 та 3 ч.2 ст.46 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію: банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобовязань банку та зобовязання щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) вважається таким, що настав.

Частиною 2 ст.49 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст.45 цього Закону (про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду) уповноважена особа Фонду здійснює, зокрема, такі заходи: визначає суму заборгованості по кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

За змістом ч.6 вказаної статті уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Таким чином, задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з вимогами Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, в яких закріплено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до ст.52 цього Закону.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема в постанові від 24.02.2015 р. по справі № 910/15058/14.

Враховуючи викладене, вимоги КЕВ до ПАТ „ІМЕКСБАНК на теперішній час мають заявлятись виключно у межах ліквідаційної процедури, в звязку з чим у задоволенні позову суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.33,34,43,82-85 ГПК України, вирішив:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повний текст рішення підписано 17 червня 2015 р.

Суддя Л.В. Лічман