РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015Справа №910/7619/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт союз лтд»

Про стягнення 73 030 171,37 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Борух В.А., довіреність № 11-юр від 30.01.2015

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт союз лтд» (далі - відповідач); про стягнення 73 030 171,37 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 726-300713 від 30.07.2013р.

Ухвалою суду від 31.03.2015р. порушено провадження у справі № 910/7619/15-г та призначено розгляд на 15.05.2015.

13.05.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

15.05.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд відклав розгляд справи на 05.06.2015р., у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

05.06.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав додаткові пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення з огляду на наступне.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02 - 5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Ухвали суду надсилалась за адресою, що зазначені в позовній заяві та є юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України станом на 05.06.2015р., а саме: 04212, м.Київ, вул. Маршала Тимошенко 9.

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007 № 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року"(пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році"зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист відправляє до пункту 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році"(із змінами від 08.04.2008), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній"і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважних представників відповідачів суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ СОЮЗ ЛТД» (далі-Відповідач/Позичальник) і Публічним акціонерним товариством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК», (далі - Позивач/Банк) було укладено Кредитний договір № 726-300713 від 30.07.2013р., із змінами до нього (далі - Кредитний договір), у відповідності з яким Банком Позичальник відкрито відкличну мультивалютну відновлювальну кредитну лінію з лімітом максимальної заборгованості 7 000 000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 30.07.2013 складало 55 951 000,00 гривень (далі - Кредит) з процентною ставкою 25% річних в національній валюті та 15% річних в доларах США (п. 1.1, 2.2 Договору). Кредит надавався на строк з 21.03.2014р. по 16.03.2015р. (п.1.2).

Кредит видавався траншами. Надання кредитних коштів підтверджується операціями здійсненими по рахунка позичальника.

У відповідності до умов Кредитного договору Позичальник зобов'язався повернути фактично отриманий кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, також пені у порядку, розмірах, строках та у випадках, передбачених Кредитним договором (п. 3.3).

Підпунктом 3.2.6 Кредитного договору передбачено право Банку достроково вимагати погашення заборгованості Позичальником за кредитом, у випадку не виконання умов договору.

Згідно п.5.2. Кредитного договору, у випадку порушення якого-небудь із зобов'язань по сплаті кредиту та/або відсотків за користування кредитом, Позичальник сплачує Банку, за кожен випадок, пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов'язання. У відповідності до частини шостої статті 232 господарського кодексу України сторони домовились, що нарахування пені за прострочення виконання зобов'язання з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, припиняється через один рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

В порушення умов договору, відповідач не повернув кредит позивачу, внаслідок чого останній направляв на адресу відповідача письмову вимогу, в якій вимагав погасити наявний борг, проте відповідач на неї не відреагував.

Внаслідок того, що позичальник не виконав своїх договірних зобов'язань та не повернув позивачу кредитні кошти, позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив суд стягнути з відповідача 76 674 380,73 грн. боргу, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 59 461 206,00 грн.; прострочені відсотки за кредитом - 12 290 138,11 грн.; - сума пені за простроченим кредитом - 1 278 827,26 грн.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є кредитним договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача в порушенні зобов'язань за кредитним договором доведена матеріалами справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 173, 193, ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Союз ЛТД» (04212 м. Київ, вул.Маршала Тимошенко 9, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (04073, м.Київ, проспект Московський 16, ) 59 461 206 (п'ятдесят дев'ять мільйонів чотириста шістдесят одну тисячу двісті шість) грн. - простроченої заборгованості за кредитом, 12 290 138 (дванадцять міотйонів двісті дев'яносто тисяч сто тридцять вісім) грн. 11 коп. - відсотків за кредитом, 1 278 827 (один мільйон двісті сімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 26 коп. - пені за простроченим кредитом .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Союз ЛТД» (04212 м. Київ, вул. Маршала Тимошенко 9, ) в дохід Державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. - судового збору за розгляд позовної заяви.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено: 12.06.2015р. )

Суддя В.І.Мельник