ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2015 р.Справа № 922/2106/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ,
до Приватного підприємства "Взор", м.Свердловськ Луганської області,
про стягнення 1249421,61 грн.
за участю представників:

позивача - Кожихова А.Ю. (довіреність № 93/15 від 23.03.2015р.);

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ, звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача, Приватного підприємства "Взор", м.Свердловськ Луганської області, заборгованості за Кредитним договором № 010/48-00/61 від 29.08.2007р. у розмірі 1249421,61 грн., у тому числі: 1105000,00 грн. заборгованості за кредитом; 132781,65 грн. заборгованості за процентами; 10439,96 грн. пені; 1200,00 грн. штрафу. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати з оплати судового збору в розмірі 24988,43 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

У зв'язку з призупиненням приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Луганської області, у тому числі м.Свердловськ, копія ухвали господарського суду про відкладення розгляду справи на адресу відповідача: 94801, Луганська область, м.Свердловськ, вул.Енгельса, 24, направлена не була, про що працівниками відділу документального забезпечення та контролю господарського суду Харківської області було складено відповідний акт від 13.05.2015р.

З метою належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, господарським судом Харківської області були розміщені оголошення про порушення провадження у справі № 922/2106/15 та про відкладення розгляду справи на офіційному веб-порталі господарського суду: www hr.arbitr.gov.ua.

Проте, представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Враховуючи, що господарським судом було вжито відповідних заходів щодо повідомлення відповідача, який знаходиться на території проведення АТО, даний учасник судового процесу вважається належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

29.08.2007р. між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", назву якого в подальшому було змінено на АТ "Райффайзен Банк Аваль" (позивачем) та Приватним підприємством "Взор" (відповідачем) було укладено Кредитний договір № 010/48-00/61, за умовами якого позивач (кредитор) відкрив відповідачу (позичальнику) відновлювальну кредитну лінію під іпотеку комерційної нерухомості у сумі 5000000,00 гривень строком до 27.08.2017р. під 12% річних, з 01.02.2008р. - 17,0% річних, для поповнення обігових коштів.

Додатковою угодою № 010/48-00/61/1 від 23.09.2010р. до Кредитного договору були внесені зміни, а саме сторони домовилися, що у строк з 23.09.2010р. по 31.03.2011р. за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти у розмірі 19% річних.

Додатковою угодою № 010/48-00/61/2 від 08.09.2011р. до Кредитного договору внесені зміни, зокрема, пункт 1.1. "Предмет договору" викладено в новій редакції, відповідно до якого кредитором надано позичальнику невідновлювальну кредитну лінію у розмірі 3500000,00 грн. Також, внесено зміни та доповнення до розділів 3, 6, 10 Кредитного договору та Графіку погашення кредитної заборгованості.

Також, до Кредитного договору сторонами були внесені й інші зміни, оформлені додатковими угодами № 010/48-00/61/2 від 21.10.2011р., № 010/48-00/61/4 від 21.05.2012р. та № 010/48- 00/61/5 від 12.11.2012р.

Згідно пункту 3.1. Кредитного договору, кредитор надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування.

Згідно п. 6.1. Кредитного договору, відповідач зобов'язався використати кредит на зазначені у Договорі цілі і в строки, забезпечити повернення отриманого кредиту та сплату процентів, комісій, неустойок, відшкодування витрат та збитків кредитора, викликаних неналежним виконанням цього договору.

Відповідно до п. 6.2. Кредитного договору, у випадку порушення умов цього договору, позичальник зобов'язався сплачувати кредитору пеню та інші штрафні санкції, передбачені цим договором.

Як свідчать матеріали справи, позивачем зобов'язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, що підтверджується випискою щодо надання кредиту по Договору № 010/48-00/61 від 29.08.2007р.

Згідно п. 10.2. Кредитного договору (зі змінами), за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Пунктом 6.5. Кредитного договору встановлено обов'язок позичальника надавати кредитору щоквартально до 25 числа наступного місяця, бухгалтерський баланс, звіт про фінансові результати та інші матеріали за запитом кредитора.

Відповідно до п. 10.4. Кредитного договору (зі змінами), за невиконання зобов'язань, передбачених пп. 6.5.-6.7., 6.10., 6.19.1 даного договору, позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 600,00 грн. за кожний випадок.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, в порушення умов укладеного договору, починаючи з січня 2014 року, не сплачує кошти за Кредитним договором, а з червня 2014 року - за процентами, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем.

Згідно п. 3.9. Кредитного договору (зі змінами), у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту.

Станом на 11.02.2015р. заборгованість відповідача перед АТ "Райффайзен Банк Аваль" за Кредитним договором № 010/48-00/61 від 29.08.2007р. склала 1249421,61 грн., у тому числі:

- 1105000,00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 132781,65 грн. - заборгованість за процентами;

- 10439,96 грн. - розрахована пеня;

- 1200,00 грн. - штраф за невиконання п. 6.5. (відсутність фінансової звітності за 3-4 кв. 2014р.), згідно п. 10.4. Кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються солідарно на відповідачів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Взор" (; юридична адреса: 94801, Луганська область, м.Свердловськ, вул.Енгельса, буд. 24;) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м.Київ, вул.Лєскова, 9; рахунок 290955437, МФО 300335; , отримувач: ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") - заборгованість за Кредитним договором № 010/48-00/61 від 29.08.2007р. в розмірі 1249421,61 грн. (у тому числі: 1105000,00 грн. заборгованості за кредитом; 132781,65 грн. заборгованості за процентами; 10439,96 грн. пені; 1200,00 грн. штрафу); а також 24988,43 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.06.2015 р.

Суддя Н.М. Кухар