ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015 р. Справа№ 914/905/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, м. Чернігів

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", м. Львів

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", м. Київ

про стягнення 174 697 грн. 05 коп.

Суддя Морозюк А.Я.

при секретарі Дзедзінській Ю.К.

Представники сторін:

від позивача: Маньковський О.А. - представник

від відповідача-1: Гончарова У.І. - представник

від відповідача-2: Яцинич Я.Я. - представник

Судом роз'яснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме, процесуальні права та обов'язки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Публічним акціонерним товариством "Банк "Демарк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" про стягнення 261 000 грн. 00 коп. незаконно отриманих коштів від продажу нерухомого майна.

Ухвалою суду від 23.03.2015 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в засіданні на 16.04.2015 р. В судовому засіданні 16.04.2015 р. оголошено перерву до 27.04.2015 р. з метою надання можливості відповідачу підготувати та подати клопотання про заміну належного відповідача.

Ухвалою суду від 27.04.2015 р. залучено за ініціативою суду до участі у справі іншого відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" (яке ухвалено іменувати відповідачем-2, а ПАТ "Кредобанк" ухвалено надалі іменувати відповідачем-1), розгляд справи почато заново, витребувано докази та відкладено розгляд справи на 26.05.2015 р.

Як зазначено у абзаці 4 п.п.3.8 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у разі залучення до участі у справі іншого відповідача або заміни неналежного відповідача розгляд справи починається заново (стаття 24 ГПК), а отже, спочатку починається й перебіг строку вирішення спору.

18.05.2015 р. на адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог від 14.05.2015 р., в якій зазначено про те, що згідно листа ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області платіжним дорученням №539 від 01.02.2012 р. перераховано ПАТ "Кредобанк" кошти в сумі 174 697,05 грн., які надійшли від реалізації нерухомого майна - свинокомплексу, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, смт. Нововоронцовка, вул. Гирлянська, 1, що є в іпотеці ПАТ "Банк Демарк", у зв'язку з чим позивач зменшує розмір позовних вимог та просить стягнути з ПАТ "Кредобанк" кошти в сумі 174 697,05 грн. замість 261 000,00 грн.

Ухвалою суду від 26.05.2015 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача-2, неподанням витребуваних доказів, розгляд справи відкладено на 11.06.2015 р.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.02.2008 р. між ПАТ "Банк "Демарк" та ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс" був укладений договір іпотеки № 12-065/3 посвідчений нотаріально, згідно якого ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс" виступило майновим поручителем ТзОВ «Профиткс» в забезпечення вимог Банку «Демарк» до ТзОВ «Профиткс» за кредитним договором № 12-065 від 07.02.2008 р., передало Банку «Демарк» в іпотеку нерухоме майно- свинокомплекс, що знаходиться за адресою: смт. Нововоронцовка Херсонської області, вул. Гирлянська, 1. 27.03.2012 року Банк «Демарк» було повідомлено про те, що в межах зведеного виконавчого провадження про стягнення з ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс" заборгованості, державним виконавцем було описано,арештовано нерухоме майно- свинокомплекс, що знаходиться за адресою: смт. Нововоронцовка Херсонської області, вул. Гирлянська, 1, і 11.01.2012 р. Приватним підприємством «Нива В.Ш.» даний об'єкт було продано на прилюдних торгах, покупцем стало ТзОВ «Агромир-СТ». Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2012 р. у справі № 5024/566/2012(залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2012 р. у справі № 5024/566/2012) було скасовано рішення господарського суду Херсонської області від 02.07.2012 р. у справі № 5024/566/2012 (про відмову у задоволенні позову ПАТ "Банк "Демарк"), позов ПАТ "Банк "Демарк" задоволено, визнано недійсними прилюдні торги проведені Приватним підприємством «Нива В.Ш.» з реалізації нерухомого майна ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс", а саме: свинокомплексу, що розташований за адресою: вул. Гирлянська, буд. 1 смт. Нововоронцовка Херсонської області, оформлені протоколом № 2211317 від 11 січня 2012 р. В ході розгляду зазначеної справи позивачу стало відомо, що ціна продажу вказаного нерухомого майна склала 261 000,00 грн., які були перераховані на рахунок ПАТ «Кредобанк»(що підтверджено рішеннями судів трьох інстанцій). Покликається в позовній заяві на ст.ст.3,4,13 Закону України «Про іпотеку». З врахуванням поданої до суду 18.05.2015 р. заяви про зменшення розміру позовних вимог від 14.05.2015 р. (в якій зазначено про те, що згідно листа ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області платіжним дорученням №539 від 01.02.2012 р. перераховано ПАТ "Кредобанк" кошти в сумі 174 697,05 грн., які надійшли від реалізації нерухомого майна - свинокомплексу, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, смт. Нововоронцовка, вул. Гирлянська, 1, що є в іпотеці ПАТ "Банк Демарк") позивач просить стягнути з ПАТ "Кредобанк" кошти в сумі 174 697,05 грн.

Відповідач-1(ПАТ «Кредобанк») в поданому суду 26.05.2015 р. відзиві на позовну заяву від 26.05.2015 р. просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що в забезпечення виконання зобов'язань ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс" за кредитним договором №27 від 11.05.2006 р., укладеним з ВАТ "Кредобанк", між ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс" та ВАТ "Кредобанк" укладено договір іпотеки від 11.06.2006 р., даний договір іпотеки не визнано недійсним. 29.11.2011 р. між ПАТ "Кредобанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" укладений договір факторингу, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги всіх грошових зобов'язань до боржника - ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс" від банку до ТзОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції"(нового кредитора). В межах зведеного виконавчого провадження 11.01.2012 р. ВДВР УДВС ГУЮ у Херсонській області було проведено прилюдні торги з реалізації вищевказаного свинокомплексу, комплекс продано ТОВ «Агромир-СТ». Кошти від реалізації предмету іпотеки перераховані 01.02.2012 р. державною виконавчою службою на рахунок ПАТ «Кредобанк», які на виконання п.7.6 договору факторингу були 23.02.2012 р. перераховані на рахунок ТзОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції". Кошти відповідачу надійшли в якості оплати вартості предмету іпотеки на підставі чинного іпотечного договору. Торги з продажу майна боржника, на підставі яких був здійснений платіж, визнано недійсними. Водночас, за таких обставин позовні вимоги можуть розглядатися виключно в контексті повернення виконаного за недійсним правочином. Статтею 216 ЦК України визначено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Придбання майна з аукціонних торгів є договором купівлі-продажу. Оскільки при визнанні правочину недійсним нормами законодавства передбачено, зокрема, застосування двосторонньої реституції, то такі правові наслідки повинні застосовуватися і у випадку визнання недійсними аукціонних торгів. Так, сторонами зазначеного правочину є ТзОВ «Агромир -СТ» як покупець та ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області, що діяв як продавець від імені власника майна - ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс".Таким чином, оскільки ПАТ «Кредобанк» не був стороною правочину по відчуженню майна ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс", на нього жодним чином не можуть бути поширені вимоги щодо повернення грошових коштів, отриманих на виконання недійсного правочину. Грошові суми, одержані від реалізації майна боржника є коштами останнього і стягуються державним виконавцем в порядку вчинення виконавчих дій. Відповідач-1 покликається у відзиві на ст.ст.216,655,1212 ЦК України.

Відповідач-2(ТзОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції") в поданому суду 11.06.2015 р. відзиві по суті позовних вимог від 11.06.2015 р. просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що у позивача взагалі немає ніяких правових підстав для подання вказаної позовної заяви. Аукціон(прилюдні торги) за своєю природою є багатостороннім правочином, та може бути визнаний недійсним на підставі норм цивільного законодавства із застосуванням наслідків недійсності такого. На теперішній час прилюдні торги нерухомого майна визнані недійсними, проте сторонами вказаного правочину є виконавча служба і торгівельна організація, та переможець прилюдних торгів ТзОВ «Агромир -СТ». Ні ПАТ «Кредобанк», ні ТзОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", ні ПАТ "Банк "Демарк" не є сторонами вказаного правочину по проведенню прилюдних торгів. Відповідач-2 покликається у відзиві на ст.11,15,202, 216 ЦК України.

В судовому засіданні 11.06.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи, в розмірі з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 11.06.2015 р. проти позову заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 11.06.2015 р. проти позову заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві по суті позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2012 р. у справі № 5024/566/2012 за позовом ПАТ "Банк "Демарк" до Головного управління юстиції Міністерства Юстиції України у Херсонській області та ПП «Нива-В.Ш.», за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - СТОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс", ТзОВ «Агромир-СТ», ТзОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", про визнання недійсними прилюдних торгів (залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2012 р. у справі № 5024/566/2012), було скасовано рішення господарського суду Херсонської області від 02.07.2012 р. у справі № 5024/566/2012 (про відмову у задоволенні позову), позов ПАТ "Банк "Демарк" задоволено, визнано недійсними прилюдні торги проведені Приватним підприємством «Нива В.Ш.» з реалізації нерухомого майна ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс", а саме: свинокомплексу, що розташований за адресою: вул. Гирлянська, буд. 1 смт. Нововоронцовка Херсонської області, оформлені протоколом № 2211317 від 11 січня 2012 р.

Відповідно до ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом викладеного у п.п. 2.6 п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», не надається преюдиціального значення обставинам, зазначеним у скасованих судових рішеннях та у судових рішеннях касаційної інстанції, оскільки останню не наділено правом, зокрема, встановлювати або вважати доведеними обставини і вирішувати питання, пов'язані з доказуванням (частина друга статті 111-7 ГПК), - за винятком випадків, коли касаційна інстанція, скасувавши рішення попередніх судових інстанцій, прийняла нове рішення на підставі встановлених ними обставин.

Відтак, не надається преюдиціального значення обставинам зазначеним в рішенні господарського суду Херсонської області від 02.07.2012 р. у справі № 5024/566/2012 та в постанові Вищого господарського суду України від 07.11.2012 р. у справі № 5024/566/2012. Преюдиціальне значення мають обставини, встановлені постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2012 р. у справі № 5024/566/2012.

Таким чином, посилання позивача у позовній заяві на підтвердження певних фактів рішеннями судів трьох інстанцій, визнається судом обгрунтованим лише в частині обставин, встановлених постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2012 р. у справі № 5024/566/2012.

В мотивувальній частині постанови Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2012 р. у справі № 5024/566/2012 зазначено, що 07.02.2008 р. між ВАТ "Банк "Демарк"(іпотекодержатель) та ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс"(іпотекодавець, майновий поручитель МПП «Таврія») було укладено договір іпотеки, за яким іпотекою забезпечуються вимоги іпотекодержателя до МПП «Таврія»(боржника) за кредитним договором № 12-065 від 07.02.2008 р., укладеним між іпотекодержателем і боржником. Іпотекодавець з метою забезпечення викладених в кредитному договорі зобов'язань заставляє свинокомплекс. Листом від 27.03.2012 р. № 4515 ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області повідомив ПАТ "Банк "Демарк", що в межах зведеного виконавчого провадження про стягнення з ССТОВ "НВФ "Насіння-Сервіс" заборгованості на користь інших осіб та держави, виконавчою службою описано та арештовано нерухоме майно- свинокомплекс, що знаходиться по вул. Гирлянській, 1 в смт. Нововоронцовка. На прилюдних торгах з реалізації нерухомого майна ССТОВ "НВФ "Насіння-Сервіс", проведених ПП «Нива-В.Ш.» 11.01.2012 р., зазначений свинокомплекс продано ТзОВ «Агромир-СТ». Одержані від реалізації кошти перераховано ПАТ «Кредобанк», згідно з договором іпотеки від 11.05.2006 р. Про що державним виконавцем від 25.01.2012 р. був складений відповідний акт про реалізацію предмета іпотеки.

Також, в мотивувальній частині постанови Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2012 р. у справі № 5024/566/2012 зазначено, що 11.05.2006 р. між ВАТ «Кредобанк»(іпотекодержатель) та ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс"(іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, який забезпечує виконання зобов'язань іпотекодавця та вимог іпотекодержателя за кредитним договором №27 від 11.05.2006 р., який укладено між іпотекодавцем та іпотекодержателем. Згідно з пунктом 1.3 договору визначено, що предметом іпотеки є нерухоме майно, яке зазначено у вказаному пункті договору. 29.11.2011 р. між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" відповідно до чинного законодавства був укладений договір факторингу. Згідно даного договору відбулося відступлення(купівля-продаж) права вимоги за кредитним договором №27 від 11.05.2006 р., що був укладений між ПАТ «Кредобанк» та СТОВ "НВФ "Насіння-Сервіс", зобов'язання за яким було забезпечено шляхом укладення з позичальником 11.05.2006 р. договору іпотеки свинокомплексу, розташованого по вул. Гирлянській, 1 в смт. Нововоронцовка.

Згідно резолютивної частини постанови Одеського апеляційного господарського суду від 22.08.2012 р. у справі № 5024/566/2012, визнано недійсними прилюдні торги проведені Приватним підприємством «Нива В.Ш.» з реалізації нерухомого майна ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс", а саме: свинокомплексу, що розташований за адресою: вул. Гирлянська, буд. 1 смт. Нововоронцовка Херсонської області, оформлені протоколом № 2211317 від 11 січня 2012 р.

Факт укладення 29.11.2011 р. між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" договору факторингу і уступки банком права вимоги до ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс" за кредитним договором №27 від 11.05.2006 р. на користь ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції"(нового кредитора) підтверджується також іншими матеріалами справи, з яких також вбачається що окрім цього між ПАТ "Кредобанк" та ТзОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" 16.12.2011 р. укладено договір відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. та зареєстрований в реєстрі за №5389. Наведене підтверджується доданими до поданого суду 24.04.2015 р. клопотання ПАТ "Кредобанк" №27/02 від 15.04.2015 р. завіреними копіями витягу з договору факторингу від 29.11.2011 р., витягу з додатку № 1 до договору факторингу від 29.11.2011 р., акту прийому-передачі портфеля заборгованостей від 14.12.2011 р., договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 16.12.2011 р.

Як вбачається із наявного у матеріалах справи розпорядження старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області від 30.01.2012 р. (виконавче провадження № 3-720) та платіжного доручення ГУЮ у Херсонській області №539 від 01.02.2012 р., на користь ПАТ «Кредобанк» 01.02.2011 р. було перераховано кошти в сумі 174 697,05 грн. як стягнення боргу з ССГ ТОВ НВФ "Насіння-Сервіс".

Факт надходження зазначеної суми коштів 174 697,05 грн. від ГУЮ у Херсонській області підтверджується також платіжним дорученням №U102100 від 01.02.2012 р., доданим до поданого суду 24.04.2015 р. клопотання ПАТ "Кредобанк" №27/02 від 15.04.2015 р., і ці кошти в сумі 174 697,05 грн. згідно меморіального ордеру №4482328 від 23.02.2012 р.(додається) ПАТ "Кредобанк" перерахувало на рахунок ТзОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на виконання пункту 7.6 договору факторингу від 29.11.2011 р., яким передбачено що у випадку отримання банком будь-яких оплат в рахунок заборгованостей, що становлять предмет цього договору, банк(ПАТ «Кредобанк») зобов'язується переказати на рахунок нового кредитора (ТзОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції") отримані кошти у строк: в разі одержання сум до 15 числа поточного місяця, перерахувати їх до 25 числа поточного місяця; в разі одержання коштів після 15 числа поточного місяця перерахувати їх до 10 числа наступного місяця.

Причиною виникнення спору є те що, на переконання позивача, кошти одержані ПАТ «Кредобанк» від продажу в межах виконавчого провадження на прилюдних торгах предмета іпотеки - майна що належало ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс", у зв'язку із визнанням недійсними відповідних прилюдних торгів повинні бути передані ПАТ «Кредобанк» на користь ПАТ "Банк "Демарк", оскільки як встановлено судом при розгляді справи № 5024/566/2012, переважне право звернення стягнення на предмет іпотеки мав саме ПАТ "Банк "Демарк". При цьому в позовній заяві позивач покликається на ч.7 ст.3, ст.4, ст.13 Закону України «Про іпотеку».

Як зазначено у абзаці 7 п.п. 3.12 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв'язку з цим господарський суд, з'ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Підпунктом 3.13 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №1 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", із змінами та доповненнями, роз'яснено, що за змістом положень Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Міністерством юстиції України від 15.12.99 №74/5, державний виконавець здійснює підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна проводяться спеціалізованими організаціями, з якими Державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 названої Інструкції). З урахуванням правової процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та особливостей, передбачених законодавством щодо проведення прилюдних торгів, у тому числі складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів, слід мати на увазі, що складання такого акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку. Предметом спору може бути як протокол відповідних торгів із зазначенням сторін та істотних умов, так і договір купівлі-продажу, якщо він укладався.

Визначення договору купівлі-продажу міститься у ст.655 ЦК України, відповідно до якої за договором купівлі-продажу одна сторона(продавець) передає або зобов'язується передати майно(товар) у власність другій стороні(покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно(товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Двостороння реституція, як загальний правовий наслідок недійсності правочину, що не відповідає вимогам закону, закріплена у ч.1 ст.216 ЦК України. Так, відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Виходячи із правового змісту двосторонньої реституції, вона поширюється на сторони угоди, тобто у правовідносинах купівлі-продажу на продавця та покупця. Однак, позивач по справі (ПАТ "Банк "Демарк") не був стороною договору купівлі-продажу по реалізації майна ССГ ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Насіння-Сервіс" на прилюдних торгах, так як не придбавав і не продавав вказаного майна, тобто не являється ні продавцем, ні покупцем, тому на нього не поширюється двостороння реституція.

Матеріали справи повністю підтверджують, що відповідачі по справі не набували спірні кошти за рахунок позивача(ПАТ "Банк "Демарк"), відтак позивач не є особою яка має право вимоги за заявленим позовом.

Посилання позивача на те, що як встановлено судом, переважне право звернення стягнення на предмет іпотеки має саме ПАТ "Банк "Демарк", не спростовують відсутність у позивача права вимагати передачі йому коштів, які були сплачені за майно покупцем на прилюдних торгах.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову в позові повністю.

Так як позивач відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору у даній справі, і його позов залишено без задоволення, то судовий збір не стягується (наведене відповідає викладеному у п.п.4.5. п.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Виходячи із вищенаведеного, керуючись ст.ст.216,655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-3,33-35,43,49,82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 16.06.2015 року.

Суддя Морозюк А.Я.