ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року Справа № 904/2518/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Величко Н.Л., Подобєда І.М.,

при секретарі судового засідання: Малику С.О.

Представники сторін не з'явились про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - приватного акціонерного товариства "Ю.Ф.Сі." на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2015 року у справі №904/2518/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "УФК", м. Київ

про стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2015 року у даній справі (суддя Мартинюк С.В.) позовну заяву публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "УФК" про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Іпотечного договору від 21.12.2011 року передано для розгляду за територіальною підсудністю справ до господарського суду м. Києва на підставі ч.2 ст.15 ГПК України.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, до апеляційного господарського суду звернулось приватне акціонерне товариство "Ю.Ф.Сі." (третя особа) із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник зазначає, що висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, а саме даний спір повинен розглядатися за правилами виключеної підсудності, тобто за місцем знаходження майна (м. Дніпропетровськ), яким забезпечувалося виконання Іпотечного договору від 21.12.2011 року, навіть незважаючи на те, що спір про право власності на майно виник при виконанні кредитного та іпотечного договорів (посилається на практику ВГС України).

16.06.2015 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

Перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваної ухвали, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга приватного акціонерного товариства "Ю.Ф.Сі." не підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 13, 15 ГПК України підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ, про яку зазначено в ст. 16 Господарського процесуального кодексу України. Можливості визначення підсудності справи самими сторонами у договорі названим Кодексом не передбачено.

Визначаючи територіальну підсудність справи, господарські суди повинні виходити з того, що місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців згідно зі ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"

У відповідності до частин 1, 2, 4 статті 15 ГПК України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо. Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача. Якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що позивач звертаючись до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, просив звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №3108 від 21.12.2011 року, що знаходиться адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, б.169., який, в свою чергу, укладений між ПАТ «Брокбізнесбанк» (м. Київ, пр. Перемоги,41) та ТОВ «УФК» (м. Київ, вул. Жукова, 26), та згідно п.1.1 якого відповідач з метою забезпечення виконання третьою особою (м. Київ, вул. А. Вільямса, 5/105) основного зобов'язання (Кредитний договір №21-11-980-KL від 21.12.2011 року), цим передає в іпотеку, а позивач приймає в іпотеку предмет іпотеки (нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, б.169.

Визначаючи підсудність справи господарському суду у відповідності до частини 2 статті 15 ГПК України за місцезнаходженням відповідача (м. Київ, вул. Жукова, 26., що підтверджується довідкою та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), господарський суд виходив з того, що спір у даній справі не підпадає під ознаки справ виключної підсудності, оскільки не є спором, що виник із земельних відносин, тобто суспільних відносин щодо володіння, користування і розпорядження землею, та не є спором про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном, а є спором, що виник у зв'язку з невиконанням зобов'язання за Кредитним договором №21-11-980-KL від 21.12.2011 року, який забезпечене іпотекою (Іпотечний договір №3108 від 21.12.2011 року).

Відповідно до статті 17 ГПК України, якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Господарський суд першої інстанції, з'ясувавши, що спір у даній справі виник при виконанні господарських договорів, та встановивши, що відповідач у справі знаходиться у місті Києві, дійшов обґрунтованого та мотивованого висновку про непідсудність даної справи господарському суду Дніпропетровської області.

Третьою особою не надано належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду. За результатами перегляду справи колегією суддів встановлено правомірність застосування господарським судом Дніпропетровської області положень статей 15, 17 ГПК України, що свідчить про відсутність підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у справі.

Керуючись ст.ст. 101-103, 106 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог апеляційної скарги приватного акціонерного товариства "Ю.Ф.Сі." на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2015 року у справі №904/2518/15 відмовити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області 26.03.2015 року у справі №904/2518/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Н.Л. Величко

Суддя І.М. Подобєд