ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 910/15541/14

Вищий господарський суд України у складі колегії:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Круглікової К.С.,

Мамонтової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 року у справі № 910/15541/14 господарського суду міста Києва за позовом Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-ХПП", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" про стягнення 441046,38 грн.,

за участю представників:

Позивача: Охріменко О.О., дов. № 128 від 06.02.2015 року,

Відповідача 1: не з'явився,

Відповідача 2: не з'явився.

В с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (далі - ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України", Позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-ХПП" (далі - ТОВ "Агротек-ХПП", Відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" (далі - ТОВ "Сідрейл", Відповідач 2) про стягнення, солідарно, збитків у розмірі 441046,38 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.12.2014 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду 01.04.2015 року, у задоволенні позову ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" відмовлено повністю.

У поданій касаційній скарзі, Позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 936, 951 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 42, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ст. 34 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні", просить скасувати прийняті у справі судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника Позивача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 06.03.2014 року між ТОВ "Агротек-ХПП" (Зерновий склад) і ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (Поклажодавець) було укладено договір складського зберігання зерна № 22 (далі - Договір № 22), відповідно до умов якого (п. 1.1.) Поклажодавець зобов'язався передати зерно кукурудзи за заліковою вагою 500 тонн на Зерновий склад, який зобов'язався прийняти таке зерно для зберігання на визначених цим договором умовах і в установлений строк повернути його Поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, у стані, передбаченому цим договором та законодавством. Зерновий склад зберігає зерно за адресою: Хмельницька обл., Волочиський р.-н, с. Війтівці, вул. Радянська, 21.

В пунктах 10., 11. Договору № 22 сторони також передбачили, що розрахунки за надані послуги проводяться в грошовій формі з урахуванням податку на додану вартість. Оплата послуг (виконаних робіт), що надаються Зерновим складом, по прийманню, зберіганню, сушці, підробці, відвантаженню, очищенню, переоформленню, зважуванню, охолодженню зерна, аналізу по білку, експедируванню та інші, які надавались Зберігачем у процесі виконання даного Договору, здійснюються Поклажодавцем за цінами (тарифами), затвердженими Зберігачем на момент розрахунку, або цінами відповідно до п. 18. даного Договору, включаючи ПДВ.

Згідно п. 29. Договору № 22 строк зберігання зерна становить з 06.03.2014 року до 30.04.2014 року.

При цьому, як видно з матеріалів справи, Зерновий склад прийняв на зберігання від Поклажодавця кукурудзу 3 кл. (вологість - 14,0%; зернова домішка - 10.0%; сміттєва домішка - 2,0%, биті зерна - 5,0%, пошкоджені зерна - 5,0%), урожаю 2013 року, вагою 500000 кг., якісні показники переданого зерна відображено у картці аналізу зерна від 06.03.2014 року №395, виданої Зерновим складом.

Водночас, 29.04.2013 року між ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація Україна" (Клієнт) і ТОВ "Сідрейл" (Експедитор) було укладено договір № 54 транспортного експедирування (далі - Договір № 54), відповідно до умов якого (п.п. 1.1., 1.2.) Експедитор зобов'язався за плату та за рахунок Клієнта організувати надання транспортно-експедиційних послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу (зернові, зернобобові, олійні та продукти їх переробки) залізничним транспортом. Згідно з письмовою заявою Клієнта або на підставі Договору Експедитор може надавати додаткові послуги: навантаження вантажу та здавання вантажоодержувачу, перевірка кількості та стану вантажу, зважування вантажу, визначення якості товару за результатами досліджень спеціалізованих лабораторій, підбір зразків товару, сплата мита, зборів та витрат, покладених на Клієнта, виконання митних формальностей, одержання інших необхідних документів.

В пункті 3.2. Договору № 54 сторони також домовились, що оплата проводиться Клієнтом наступним чином: 70% передплати договірної ціни згідно вставленого Експедитором рахунку протягом 3-х банківських днів, починаючи з дня отримання Клієнтом рахунку; 30% оплачується протягом 5-ти банківських днів після підписання Сторонами акту наданих послуг. При цьому остаточний розрахунок здійснюється за фактично надані послуги.

Крім того, в пункті 4.6. Договору № 54 сторони передбачали, що Експедитор несе матеріальну відповідальність за збереження вантажу під час перевезення. Експедитор несе відповідальність за втрату вантажу, якщо кількість втраченого вантажу перевищує норми природної втрати, передбаченої ним Договором. При цьому, кількість фактично доставленого вантажу визначається шляхом зважування на повірених електронних залізничних вагах у пункті приймання вантажу за результатами зважування всієї партії.

Згідно п. 4.7. Договору № 54 вантаж вважається доставленим без втрати, якщо різниця між вагою переданою до перевезення, визначених на вагах в пункті відвантаження і вагою, визначеною в пункті призначення при перевезенні залізничним транспортом для зернових і олійних культур становить 0,5%. При цьому, понаднормові нестачі розраховуються сумарно за кожен календарний місяць по кожному маршруту окремо.

Відповідно до змісту п. 4.8. Договору № 54 Експедитор зобов'язаний відшкодувати вартість втраченого вантажу на підставі пред'явленої претензії.

Згідно п. 7.1. Договору № 54 даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.06.2013 року.

В наступному, 30.08.2013 року між ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація Україна" і ТОВ "Сідрейл" було укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 54, якою п. 7.1. останнього було викладено в новій редакції про те, що даний договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами і діє до 30 червня 2014 року, але у будь-якому випадку до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов'язань за даним Договором.

Також, як було встановлено судами, 27.04.2014 року Позивачем, на виконання умов Договору № 29, було переоформлено і зі ст. Войтовці Волочиського р.-ну Хмельницької обл., по накладній № 32879751 відправлено на адресу філії ПАТ "ДГІЗКУ" "Одеський зерновий термінал" (далі - ОЗТ) вагони №№ 95713509, 95450532, 95712428, 95447884 (відомість від 27.04.2014 року № 32879751), з вантажем - кукурудзою.

При чому, при відправленні вказаних вагонів, представниками ТОВ "Агротех-ХПП" разом з представником Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області (далі - Держсільгоспінспекція) було відібрано проби кукурудзи з метою визначення її якості.

За результатами перевірки якості кукурудзи з вагонів №№ 95713509, 95450532, 95712428, 95447884 Держсільгоспінспекцією 26.04.2014 року було видано сертифікати якості зерна серії СА №№ 777351, 776723, 776719, 776720, згідно яких, якісні показники кукурудзи відповідали вимогам Договору № 22.

Разом з тим, при прибутті вагонів з кукурудзою до ОЗТ 26.04.2014 року під час здійснення попереднього визначення якості зерна начальником ПТЛ ОЗТ у зразках, відібраних з вагонів №№ 95712428, 95447884 було виявлено невідповідність якості кукурудзи ДСТУ 13690:2003 та умовам Договору №22, про що телефонограмами від 29.04.2014 року і від 30.04.2014 року було повідомлено Відповідача 1 та запропоновано направити його представників до ОЗТ для спільного визначення якості зерна.

Згідно комісійного Акту спільного визначення якості зерна № 96 від 01.05.2014 року у вагонах №№ 95712428, 95447884 фактичні значення показників якості кукурудзи "зернова домішка", у тому числі "биті зерна", перевищують межі допустимих відхилень, передбачених Договором № 22.

Вимогами Позивача у даній справі є стягнення в солідарному порядку з ТОВ "Агротек-ХПП" і ТОВ "Сідрейл" збитків, з посиланням на положення ст.ст. 22, 526, 934, 951, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України, умови укладених угод і на те, що в результаті неналежного виконання Відповідачами своїх договірних зобов'язань, яке потягло за собою втрату належного йому майна, у свою чергу, це призвело до заподіяння йому збитків на загальну суму 441046,38 грн.

Суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, з посиланням на приписи ст.ст. 3, 11, 22, 509, 525, 526, 530, 625, 626, 627 ЦК України, ст.ст. 202, 224, 225 ГК України, та умови укладених між сторонами Договорів №№22 і 54, встановивши при цьому, що Позивачем не було надано доказів про те, що завдані збитки настали саме внаслідок неправомірних дій Відповідачів, як і не було доведено безпосереднього причинного зв'язку між діями Відповідачів і заподіянням шкоди, а також не надано доказів дотримання самим Позивачем положень Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затв. Наказом Мінагрополітики № 661 від 13.10.2008 року, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного позову.

На думку колегії суддів касаційної інстанції, висновки суду апеляційної інстанції, відповідають фактичним обставинам справи та наявним матеріалам і ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, з дотриманням процесуальних норм.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, про залишення без змін рішення суду першої інстанції, а тому підстав для зміни чи скасування його постанови, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117 - 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 року у справі № 910/15541/14 - без змін.

Головуючий суддя Малетич М.М.

Судді Круглікова К.С.

Мамонтова О.М.