КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа№ 910/26543/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - Гонтаренко К.С. (представник), Носко Ю.Ю.

від відповідача - Кічук О.І. (уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації)

розглянувши апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Київ»

на рішення господарського суду міста Києва від 24.02.2015р.

по справі № 910/26543/14 (головуючий суддя - Стасюк С.В.,

судді Босий В.П., Спичак О.М.)

за позовом асоціації міжнародних автомобільних перевізників України

до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ»

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.02.2015р., враховуючи уточнення позовних вимог, позов задоволено повністю. Зобов`язано публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «Київ» виконати платіжні доручення на переказ грошових коштів асоціації міжнародних автомобільних перевізників України на загальну суму 869 300,00грн. за призначенням, згідно платіжних доручень.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Київ» звернулась до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.02.2015 р. по справі №910/26543/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2015р. апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Київ» прийнято до провадження.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2015р., враховуючи перебування судді Кропивної Л.В. у відпустці, для розгляду даної справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2015р. апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Київ» на рішення господарського суду міста Києва від 24.02.2015р. по справі № 910/26543/14 прийнято до провадження у визначеному складі.

Асоціація міжнародних перевізників України просить залишити рішення господарського суду міста Києва від 24.02.2015р. у справі №910/26543/14 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Київ», заперечуючи проти рішення господарського суду міста Києва від 24.02.2015р. по справі №910/26543/14, наполягає на тому, що під час дії у банку тимчасової адміністрації відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача, як кредитора.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

04.05.2011р. між публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний банк «Київ» (банк) та асоціацією міжнародних автомобільних перевізників України (клієнт) укладено договір № 01-Т-02600/78 банківського рахунку юридичної особи, за умовами якого Банк здійснює обслуговування поточного(-их) рахунка (-ів) клієнта, що використовується (-ються) для зберігання грошових коштів (в національній валюті України, та/або в іноземних валютах) та здійснення усіх видів операцій, у відповідності з чинним законодавством України, в національній валюті України, та/або в іноземних валютах. /а.с.18/.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що обслуговування рахунків клієнта здійснюється відповідно до режимів цих рахунків, встановлених нормативними актами Національного банку України, а також у відповідності з чинним законодавством України, а саме:

а) касове обслуговування - приймання та видача готівкових грошових коштів на підставі касових документів, у відповідності з чинним законодавством України;

б) розрахункове обслуговування - зарахування на рахунки) та списання з рахунків грошових коштів на підставі платіжних інструментів (визначених чинним законодавством), а також заяви про купівлю/продаж/конвертацію іноземної валюти, у відповідності з чинним законодавством.

Розрахункові та касові документи надаються клієнтом до банку за формою встановленою чинним законодавством України.

Відповідно до пунктів 2.1.5. та 2.1.6. Договору, банк зобов'язаний, списувати кошти з рахунку за дорученням клієнта на підставі касового документа. Списувати кошти з рахунку на підставі розрахункового документа, оформленого згідно з чинним законодавством України, наданого клієнтом до банку на паперовому носії, який залишається на зберіганні в банку. Інші примірники розрахункового документа, але не менше ніж один (за винятком розрахункових чеків в національній валюті України), надавати довіреній особі клієнта (на її вимогу) не пізніше наступного дня.

Згідно пункту 2.1.10 Договору, банк зобов'язаний, виконувати розрахункові/касові документи клієнта відповідно до черговості, визначеної чинним законодавство України, дотримуючись строків їх виконання, встановлених чинним законодавством України.

Виконувати розрахункові/касові документи клієнта, які надійшли до банку:

- в операційний час - в день їх надходження;

- в післяопераційний час - не пізніше наступного операційного дня.

Умовами пункту 3.2.2. Договору передбачено, що клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами, які знаходяться на його рахунках) в межах, встановлених чинним законодавством.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та укладений на невизначений строк (пункт 8.1. Договору).

Позивач звернувся до відповідача з наступними платіжними дорученнями:

- платіжне доручення № 241 від 03.09.2014 року на суму 20 000,00 грн.

- платіжне доручення № 244 від 03.09.2014 року на суму 15 000,00 грн.

- платіжне доручення № 245 від 03.09.2014 року на суму 25 000,00 грн.

- платіжне доручення № 250 від 03.09.2014 року на суму 80 000,00 грн.

- платіжне доручення № 251 від 05.09.2014 року на суму 8 000,00 грн.

- платіжне доручення № 252 від 05.09.2014 року на суму 5 000,00 грн.

- платіжне доручення № 253 від 05.09.2014 року на суму 6 000,00 грн.

- платіжне доручення № 254 від 05.09.2014 року на суму 4 000,00 грн.

- платіжне доручення № 255 від 05.09.2014 року на суму 10 000,00 грн.

- платіжне доручення № 256 від 05.09.2014 року на суму 9 000,00 грн.

- платіжне доручення № 257 від 05.09.2014 року на суму 5 500,00 грн.

- платіжне доручення № 258 від 05.09.2014 року на суму 6 500,00 грн.

- платіжне доручення № 259 від 05.09.2014 року на суму 5 000,00 грн.

- платіжне доручення № 260 від 05.09.2014 року на суму 6 000,00 грн.

- платіжне доручення № 261 від 05.09.2014 року на суму 4 000,00 грн.

- платіжне доручення № 262 від 05.09.2014 року на суму 8 000,00 грн.

- платіжне доручення № 263 від 08.09.2014 року на суму 9 000,00 грн.

- платіжне доручення № 264 від 08.09.2014 року на суму 8 000,00 грн.

- платіжне доручення № 265 від 08.09.2014 року на суму 7 000,00 грн.

- платіжне доручення № 266 від 08.09.2014 року на суму 10 000,00 грн.

- платіжне доручення № 267 від 08.09.2014 року на суму 9 600,00 грн.

- платіжне доручення № 268 від 08.09.2014 р. на суму 7 400,00 грн.

- платіжне доручення № 269 від 08.09.2014 року на суму 2 000,00 грн.

- платіжне доручення № 270 від 09.09.2014 року на суму 6 000,00 грн.

- платіжне доручення № 271 від 09.09.2014 року на суму 9 000,00 грн.

- платіжне доручення № 272 від 09.09.2014 року на суму 17 500,00 грн.

- платіжне доручення № 273 від 10.09.2014 року на суму 9 000,00 грн.

- платіжне доручення № 274 від 10.09.2014 року на суму 12 000,00 грн.

- платіжне доручення № 275 від 10.09.2014 року на суму 8 000,00 грн.

- платіжне доручення № 276 від 10.09.2014 року на суму 5 000,00 грн.

- платіжне доручення № 277 від 11.09.2014 року на суму 10 000,00 грн.

- платіжне доручення № 278 від 11.09.2014 року на суму 11 000,00 грн.

- платіжне доручення № 279 від 19.09.2014 року на суму 37 500,00 грн.

- платіжне доручення № 280 від 08.10.2014 року на суму 7 300,00 грн.

- платіжне доручення № 282 від 11.12.2014 року на суму 117 000,00 грн.

- платіжне доручення № 283 від 12.12.2014 року на суму 350 000,00 грн. /а.с. 62-76, 172-183/.

Відповідач на адресу позивача направив повідомлення про невиконання розрахункових документів, в якому зазначив, що публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ» не виконало платіжне доручення у зв'язку з недостатністю коштів на кореспондентському рахунку. При цьому, Банк зазначив, що зобов'язання будуть виконані в порядку черговості їх надходження до Банку та по мірі накопичення коштів на кореспондентському рахунку. /а.с. 54/.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1073 Цивільного кодексу України передбачено, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 8.4 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В матеріалах справи міститься лист-відповідь Національного банку України від 11.02.2015р. за №18-316/8331, яким останній повідомив суд про те, що не встановлював обмежень в діяльності публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Київ» щодо заборони виконання платіжних доручень клієнтів банку. /а.с. 204/.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів.

Банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

У разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

За таких обставин, позовні вимоги є документально обґрунтованими, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо запровадження тимчасової адміністрації слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Постановою Правління Національного банку України від 24.02.201р. №128 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2015р. №39 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ Київ», згідно з яким з 25.02.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених уповноваженою особою Фонду, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів, бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Тимчасова адміністрація у ПАТ «АКБ «Київ» запроваджена з 25.02.2015р., а рішення господарського суду міста Києва у справі №910/26543/14 прийнято 24.02.2015р.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист Національного банк України від 27.02.2015р. №18-03017/12830, з якого вбачається, що з 25.02.2015р. розпочата процедура виведення ПАТ «АКБ «Київ» з ринку шляхом відчуження його активів та зобов'язань на корить ПАТ АБ «Укргазбанк».

Однак, зазначений лист надійшов на адресу господарського суду міста Києва вже після прийняття рішення.

Таким чином, підстав для застосування вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Київський апеляційний господарський суд не вбачає.

За наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 24.02.2015р. у справі №910/26543/14.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 24.02.2015р. у справі №910/26543/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/26543/14 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Смірнова