ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року Справа № 912/2363/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Прокопенко А.Є. (доповідач)

суддів: Дмитренко Г.К., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Однорог О.В.

представники сторін та ВДВС у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2015 року по справі №912/2363/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут", м.Світловодськ

про стягнення 7 252 264,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2015р. у справі №912/2363/14 (суддя Балик В.М.) відмовлено старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Л.П. у задоволенні заяви № 3947 від 30.03.2015р. про розстрочку виконання рішення господарського суду Кіровоградської області, на підставі якого видано наказ №912/2363/14 від 18.11.2014р. строком на 36 місяців.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування господарським судом обставин справи та скрутне фінансове становище, просить її скасувати та задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення суду.

У запереченні на апеляційну скаргу позивач просить залишити ухвалу господарського суду без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

У запереченнях позивач наголошує, що сума, яка стягується за даним рішенням господарського суду, є заборгованістю, що утворилась за 2012-2013 роки, проте до теперішнього часу від боржника не надходило повідомлень про наявність об'єктивних підстав, що унеможливлюють вчасне і належне виконання його договірних зобов'язань.

Також стягувач посилається на те, що його господарська діяльність обтяжена довгостроковими податковими та кредитними зобов'язаннями на загальну суму 167 052 287 тис. грн., що підтверджується балансом підприємства стягувача станом на 30.09.2014; стягувач свою господарську діяльність за 9 місяців 2014 року завершив з чистим збитком у 62474671 тис. грн., що підтверджується Звітом про фінансові результати за 9 місяців 2014 року. Таким чином стягувач не має фінансової можливості розстрочувати та/або відстрочувати виконання зобов'язань своїх контрагентів, оскільки його фінансовий стан є досить тяжким.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2014р. позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" борг в сумі 6 431 014,15 грн., втрати від інфляції у сумі 80471,75 грн, пеню в сумі 295773,81 грн., 3% річних в сумі 149045,87 грн., всього 6 956 305,58 грн., а також судовий збір в сумі 69791,4 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.11.2014р. рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2014р. залишено без змін.

18.11.2014р. на виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2014р. було видано наказ.

02.04.2015р. на адресу господарського суду Кіровоградської області надійшла заява старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про розстрочку виконання рішення суду від 16.09.2014р., на підставі якого видано наказ від 18.11.2014р. про стягнення з СП ТОВ "Світловодськпобут" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" боргу в сумі 6431014,15 грн., втрат від інфляційних процесів у сумі 80 471,75 грн., пені в сумі 295 773,81 грн., 3% річних в сумі 149 045,87 грн., а також судовий збір в сумі 69791,40 грн., всього 7 026 096,98 грн., строком на 36 місяців.

Заява старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області мотивована існуванням обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду, зокрема, несвоєчасна оплата споживачами послуг з теплопостачання, що надаються СП ТОВ "Світловодськпобут"; невідповідність затверджених тарифів на послуги з теплопостачання фактичним витратам; відсутність фінансування державою виплати боржнику субвенції з різниці в тарифах. Також заявник вказував на особливу діяльність боржника, яка полягає у наданні послуг з теплопостачання споживачам міста Світловодська, та від сталого фінансування якого залежить безперебійне постачання тепла і вчасна закупівля енергоносіїв. Вказано, що тариф на послуги з теплопостачання не передбачає витрат на сплату штрафних санкцій, що підлягають стягненню за рішенням суду. Підприємство працює збитково, поточні розрахунки за теплопостачання здійснюються споживачами не в повному обсязі. Крім того, заявник зазначив, що заборгованість по субвенції з державного бюджету на погашення різниці в тарифах є більшою, ніж сума боргу СП ТОВ "Світловодськпобут" за природний газ.

Відповідно до частини першої статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо) (пункт 7.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до пункту 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

На підтвердження скрутного фінансового становища до апеляційної скарги скаржником надано копії звіту про фінансові результати СП ТОВ "Світловодськпобут" за 2014р., звіту про фінансовий стан СП ТОВ "Світловодськпобут" за 2014р., довідки з інформацією щодо обсягу заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію Кіровоградської області (м.Світловодська) за квітень 2015р., довідки про дебіторську заборгованість за послуги теплопостачання станом на 01.05.2015р.

Як вірно зазначено господарським судом, під час розгляду справи по суті та прийняття рішення по справі враховувались обставини, про які зазначено в заяві про розстрочку виконання рішення суду, а саме: особливість діяльності відповідача, яка полягає у наданні послуг з теплопостачання, несвоєчасність розрахунків споживачів за надані відповідачем послуги з теплопостачання; необґрунтованість тарифу та несвоєчасне відшкодування різниці в тарифі. Врахування зазначених обставин стало підставою під час прийняття рішення від 16.09.2014р. для зменшення пені із заявлених 591547,61 грн. до 295773,81 грн.

Стягнуті за рішенням суду інфляційні втрати та 3 % річних в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України є способом захисту майнового права і інтересу кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсацією за утримання боржником належних до сплати кредиторові коштів відповідно. Надання розстрочки у стягненні вказаних сум суперечить меті захисту згідно вказаної норми.

Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" не позбавлено права звертатися до судових органів за стягненням заборгованості з боржників та отримувати, крім суми основного боргу, відповідні компенсаційні чи штрафні виплати.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про те, що діяльність стягувача, як і діяльність боржника, також має свої особливості, оскільки він є постачальником природного газу на території України і несвоєчасні розрахунки його споживачів, у тому числі боржника у даній справі, може призвести до таких же негативних наслідків, про які повідомляє боржник у своїй заяві, однак не лише на території міста Світловодська, а по всій Україні.

Фінансові труднощі підприємства ще не є свідченням того, що особа (боржник) не має можливості виконати рішення суду, з урахуванням порядку примусового виконання, який встановлений Законом України "Про виконавче провадження".

Скаржником не доведено належними доказами судам обох інстанцій, що у разі примусового виконання рішення суду по даній справі його діяльність буде призупинена та що вказане позбавить його можливості вживати необхідні заходи з підготовки до наступного опалювального сезону.

Також скаржником/боржником та органом державної виконавчої служби не доведено та не підтверджено належними доказами судам обох інстанцій спроможності боржника сплачувати щомісячно впродовж 36 місяців відповідні частини суми боргу. Посилаючись на строки, в які, у разі задоволення господарським судом заяви, буде виконуватись рішення, ні орган державної виконавчої служби, ні скаржник не доводять належними доказами фактичної спроможності боржника виконати рішення суду у зазначений термін.

Посилаючись на можливість погашення заборгованості за рахунок сплати боргів населенням та іншими боржниками СП ТОВ "Світловодськпобут", ані скаржником, ані органом державної виконавчої служби не надано судам обох інстанцій доказів очікуваного надходження коштів від таких боржників та, з урахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014р. №217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу" та пункту 1.9 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", можливості звернення стягнення на кошти, що надходять від зазначених боржників на поточні рахунки із спеціальним режимом використання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Також колегія суддів бере до уваги ту обставину, що доказів вжиття боржником заходів щодо отримання субвенцій з державного бюджету для подальшого їх направлення на погашення заборгованості, що виникла за рішенням у даній справі, судам обох інстанцій не надано.

Отже, висновки господарського суду відповідають матеріалам і обставинам справи, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують таких висновків.

Враховуючи вищевикладене, підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Судовий збір за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на скаржника відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут", м.Світловодськ залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2015р. у справі №912/2363/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя А.Є. Прокопенко

Суддя Г.К.Дмитренко

Суддя Л.О.Чимбар