РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

09 червня 2015 року Справа № 903/240/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Олексюк Г.Є. ,

судді Петухов М.Г.

за участю представників сторін:

позивача - пред-ка Столяра А.В. (пост.дов. № 01/28-05/15 від 28.05.2015 р.)

відповідача Головного управління Держземагенства у Волинській області - не з'явився

відповідача приватного підприємства "Флора" - пред-ка Гончара О.М. (пост.дов.б/№ від 08.06.2015 р.)

відповідача Шацької районної державної адміністрації - не з'явився

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

товариства з обмеженою відповідальністю "Екзітос" - пред-ка Бачинського Я.Л. (пост.дов. № 08/06-15 від 08.06.2015 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Органіка" на рішення господарського суду Волинської області від 30.03.15 р.у справі № 903/240/15 (суддя Слупко Валентина Леонтіївна )

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Органіка"

до Головного управління Держземагенства у Волинській області

до приватного підприємства "Флора"

до Шацької районної державної адміністрації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

товариство з обмеженою відповідальністю "Екзітос"

про розірвання договору оренди землі та зобов'язання укласти договір оренди землі з

товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Органіка"

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення господарського суду Волинської області від 30.03.2015 р. у справі № 903/240/15 відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Органіка» до Головного управління Держземагенства у Волинській області про розірвання договору оренди землі та зобов`язання укласти договір оренди землі з товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія «Органіка»".

Не погоджуючись із вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Органіка" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Волинської області від 30.03.2015 р. у справі № 903/240/15 скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задоволити у повному обсязі.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте на підставі неповного дослідження доказів, з порушенням норм матеріального права і процесуального права.

Пояснює, що згідно з договором купівлі-продажу від 04.07.2014 р. ТОВ "НВК "Органіка" на підставі договору купівлі-продажу придбало у ТОВ "Екзітос" об'єкт нерухомості - вузол водопідготовки площею 8.0 кв.м з системою крапельного зрошування протяжністю 5605,00 метрів погонних, який знаходиться за адресою: Волинська область, Шацький район, Ростанська сільська рада, "Ганське" урочище, будинок № 1 та розташована на земельній ділянці площею 80,0 га кадастровий номер якої :05:001:0001.

Зазначає, що вказане майно розташоване на земельній ділянці, яка знаходиться у тимчасовому користуванні на умовах оренди у попереднього власника вузла водопідготовки та системи крапельного зрошення - приватного підприємства «Флора», відповідно до договору оренди землі, укладеного 16.09.2004 р. Шацькою районною державною адміністрацією та приватним підприємством «Флора».

Стверджує, що представниками ТОВ «НВК «Органіка» наявність майна на вказаній земельній ділянці перевірено та в судовому засіданні описано, що собою являє зазначене нерухоме майно та яку площу земельної ділянки воно займає, проте судом першої інстанції ці доводи не були взяті до уваги.

Пояснює, що вузол водопідготовки з системою крапельного зрошення займає всю земельну ділянку, оскільки до вузла, площа якого складає 8 кв.м, стаціонарно закріплена система крапельного зрошення довжиною більше 5,5 кілометрів і представляє собою систему зварених між собою труб, насосів, кранів, насадок та ін., які розкидані по території земельної ділянки та призначені для поливу культур, посаджених на даній земельній ділянці.

Пояснює, що вказаний об'єкт був відсутній станом на момент укладення договору оренди від 16.09.2004 р., разом з тим, з моменту укладення договору пройшло більше 10 років і за цей період, згідно чинного законодавства, з усіма дозволами і погодженнями була зведена система крапельного зрошення, яка в свою чергу була придбана скаржником.

Представник скаржника у судовому засіданні доводить, що згідно з п.34 договору оренди від 16.09.2004 р. перехід права власності на майно на орендованій земельній ділянці до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність порушеного права позивача не відповідає ст.41 Конституції України, яка передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Наявність майна скаржника на спірній земельній ділянці підтверджено договором купівлі-продажу нерухомого майна від 04.07.2014 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якими підтверджується порушення договором оренди від 16.09.2004 р. прав та інтересів позивача.

Посилаючись на норми ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі», ч.1 ст.120 Земельного Кодексу України, ст.638 Цивільного кодексу України, скаржник зазначає, що в договорі купівлі-продажу від 04.07.2014 р., укладеному ТОВ «НВК «Органіка» та ТОВ «Екзітос» вказані всі необхідні реквізити земельної ділянки, визначені законодавством України.

Звертає увагу суду, що відповідачем по справі є саме Держземагенство, а не Шацька районна державна адміністрації, яка безпосередньо укладала спірний договір, оскільки з 01.01.2013 р. на законодавчому рівні відбувся перерозподіл повноважень, відповідно до якого, розпорядником земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту є Держземагенство України і його територіальні органи на місцях, що закріплено в Положенні про Державне агентство земельних ресурсів України, затверджене Указом президента України від 08.04.2011 р.

Пояснює, що у вересні 2014 року ТОВ «НВК «Органіка» звернулось до Головного управління Держземагенства у Волинській області, відділу Держземагенства у Шацькому районі Волинської області з проханням укласти договір оренди земельної ділянки площею 80,0 га, у тому числі: ріллі - 51,14 га; багаторічних насаджень (ягідників) - 27,5 га; канав - 0,86 га; господарських шляхів - 0,48 га з ТОВ «НВК «Органіка» у зв'язку із придбанням підприємством об'єктів нерухомості, розташованих на даній земельній ділянці.

Однак, від вищезазначених державних органів було отримано відповіді про неможливість укласти договір, оскільки на адресу ГУ Держземагенства у Волинській області від ГСУ МВС України надіслано лист, в якому слідчий просить утриматися від вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки площею 80,0 га кадастровий номер :05:001:0001 на період проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000250, зареєстрованому 20.06.2014 р. у ЄРДР за фактом заволодіння шляхом обману майном та коштами приватного підприємства «Флора» в особливо великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Зазначає, що вказаний лист-застереження був єдиною підставою для відмови в укладанні та реєстрації договору оренди земельної ділянки з ТОВ «НВК «Органіка».

Стверджує, що вказана підстава відмови в укладанні договору оренди протирічить діючому законодавству України, слідчий перевищив свої повноваження, надсилаючи такий лист, а Держземагенство незаконно не укладає договір з ТОВ «НВК «Органіка», оскільки лист слідчого не є підставою для відмови в укладанні договору оренди. Доводить, що жодних рішень судів щодо заборони вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав на придбане нерухоме майно або державною реєстрацією права власності (права оренди) земельної ділянки, на якій знаходиться майно, не існує.

Важає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Головне управління Держземагенства у Волинській області не забезпечило участь свого представника в судовому засіданні, не заперечує щодо розгляду справи без участі представника управління. Одночасно подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скаргу не підлягає задоволенню, оскільки її доводи є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, вірно застосовано судом як норми матеріального так і процесуального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обґрунтуючи свою позицію, управління Держземагенства посилається на ч.5 ст.116, ст.120 Земельного кодексу України, ст.ст.377, 415 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.7, ст.32 Закону України «Про оренду землі» та зазначає, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні, зокрема, юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування - лише після припинення права користування ними у встановленому порядку. Вважає, що спірна земельна ділянка має бути повернута від підприємства «Флора» за актом приймання-передачі. Вважає, що Головне управління Держземагенства у Волинській області не є стороною договору оренди спірної земельної ділянки, а тому не може виконати вимогу позивача розірвати вказаний договір оренди землі.

Стверджує, що оскільки договір оренди земельної ділянки від 16.09.2004 р., укладений Шацькою районною державною адміністрацією та приватним підприємством «Флора», на даний час є чинним, Головне управління Держземагенства у Волинській області не наділено повноваженнями укладати договір оренди на вказану земельну ділянку.

Враховуючи наведене, просить у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «НВК «Органіка» відмовити повністю.

Приватне підприємство "Флора" подало відзив на апеляційну скаргу в якому, посилаючись на ст.1, ч.2 ст.21 ГПК України зазначає, що наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації, встановленого вищевказаними нормами, права. Пояснює, що відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Посилаючись на ст.651 ЦК України, ст.141 ЗК України, ч. 1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», відповідач пояснює, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про зобов'язання Головного управління Держземагентства у Волинській області припинити шляхом розірвання договору від 16.09.2004 р. оренди земельної ділянки, укладеного підприємством «Флора» та Шацькою районною державною адміністрацією, однак, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «НВК «Органіка», по-перше, не є стороною оспорюваного договору оренди земельної ділянки, по-друге, будь-яких прав користування зазначеною земельною ділянкою не володіє, по-третє, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів порушення оспорюваним договором оренди землі прав та інтересів позивача.

Також відповідач вважає безпідставною позовну вимогу про укладення договору оренди земельної ділянки з позивачем, оскільки всупереч нормам ст.ст.116, 124 ЗК України та ст.16 Закону України «Про оренду землі» відсутнє рішення відповідного органу виконавчої влади про передачу в оренду або за результатами аукціону.

Вважає правомірним та обгрунтованим рішення господарського суду першої інстанції і просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «НВК «Органіка».

Шацька районна державна адміністрація не забезпечила явку свого представника у судове засідання, 09.06.2015 р. подала письмові пояснення та просить розглянути справу за відсутності представника Швацької районної державної адміністрації. У поясненнях посилається на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 р. № 5245-УІ, відповідно до якого з 01.01.2013 р. повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності покладено на центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Стверджує, що з прийняттям закону, яким повноваження щодо розпорядження державними сільськогосподарськими землями перейшли від райдержадміністрації до Держземагентства та його територіальних органів, з 2013 року саме Держземагентство та його територіальні органи наділені законом правом розпоряджатися та приймати рішення підписувати угоди про внесення змін або про розірвання договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які були укладені до 2013 року.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Екзітос" у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Пояснив, що після того, як ТОВ "Екзітос" набуло права власності на вузол водопідготовки, договір оренди земельної ділянки, укладений Шацькою райдержадміністрацією та підприємством «Флора», припинив свою дію, оскільки право користування землею перейшло до покупця споруди - товариства "Екзітос", а в подальшому - до нового покупця споруди - позивача. На підтвердження таких пояснень надав суду договір купівлі-продажу, укладений 11.05.2012 р. приватним підприємством «Флора і ТОВ "Екзітос" /нотаріально посвідчена копія оглянута колегією суддів в судовому засіданні 09..06.2015 р./.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду, явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників відповідачів управління Держземагентства у Волинській області та Швацької районної державної адміністрації за наявними у справі матеріалами відповідно до норм ст.ст.99,101 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач приватне підприємство «Флора» (представник Гончар О.М. на підставі довіреності) протягом судового засідання 09.06.2015 р. неодноразово заявляв відводи колегії суддів з підстав порушення процедури розгляду апеляційної скарги. Заявлені відводи були залишені без задоволення колегією суддів як безпідставні з урахуванням норм ст.20 ГПК України, про що винесені ухвали.

Подана цим відповідачем у судовому засіданні заява про відвід всьому складу Рівненського апеляційного господарського суду залишена колегією суддів без розгляду (із залученням до матеріалів справи), оскільки відвід всім взагалі суддям господарського суду не передбачено нормами Господарського процесуального кодексу.

Заявлене безпосередньо після цього усне клопотання представника відповідача підприємства «Флора» про відвід колегії суддів у даній справі з підстави незадоволення попередніх заяв колегія суддів розцінила як зловживання учасником судового процесу своїми процесуальними правами, оскільки відвід заявлений з тієї самої підстави, що і попередні (порушення, на думку заявника, суддями процесуальних норм та припущення у зв'язку з цим про упередженість суду), а також з урахуванням того, що представнику відповідача мали бути відомі наслідки заяви відводу всьому складу Рівненського апеляційного господарського суду з порушенням норм ст.20 ГПК України.

Відмовивши у задоволенні наступної заяви про відвід без оформлення ухвали як окремого процесуального документу, колегія суддів продовжила розгляд справи із зазначенням про це в протоколі (протокол судового засідання 09.06.2015 р. після перерви з 16 години виконувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу з ініціативи суду).

Колегія суддів керувалась при цьому нормами ст.ст.20,99 ГПК України та роз'ясненнями Вищого господарського суду України, викладеними у п.п.1.2.1, 1.2.5 постанови Пленуму № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», зокрема про те, що згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони (так само як і інші учасники судового процесу) зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Тому слід розцінювати як зловживання учасником судового процесу своїми процесуальними правами, зокрема, подання ним другої і наступних заяв про відвід судді (суддів) господарських судів з одних і тих самих підстав (у тому числі з викладенням відповідної заяви в іншій стилістичній формі), або, хоча й з інших підстав, ніж у первісній заяві, але з таких, що з урахуванням обставин справи були або мали бути відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, і, отже, повинні були зазначатися саме в ній.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено слідуюче.

16.09.2004 р. Шацька районна державна адміністрація/орендодавець та приватне підприємство «Флора»/орендар уклали договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 80,0 га кадастровий номер :05:001:0001, у т.ч.: 51,15 га ріллі; 27,52 га багаторічних насаджень (ягідників); 0,86 га канав; 0,48 га господарських шляхів, яка знаходиться на території Ростанської сільської ради Шацького району.

За умовами п.п.13-15 договору цільовим призначенням земельної ділянки визначено розміщення плантації лохини високої, і орендар зобов'язаний забезпечити використання землі відповідно до цього цільового призначення.

У п.3 договору зазначено, що на земельній ділянці об'єкти нерухомого майна, а також інші об'єкти інфраструктури відсутні.

Відповідно до п.7 договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У п.п.30, 32 договору сторони обумовили, що зміна умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.34 договору, перехід права власності на майно на орендованій земельній ділянці до другої сторони, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Пунктом 37 договору встановлено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір підписаний представниками сторін, скріплений їх печатками та зареєстрований у Шацькому структурному підрозділі Волинської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК» 27.09.2004 р. за № 11./а.с.13-15/.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку.

Відповідно до норм ст.32 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Позивач ТОВ "НВК "Органіка", який подав позов про розірвання договору оренди землі не є стороною цього договору.

Отже, вимога позивача про дострокове припинення шляхом розірвання договору, укладеного іншими особами - приватним підприємством "Флора" та Шацькою райдержадміністрацією, не відповідає наведеним нормам чинного законодавства. Колегія суддів враховує при цьому, що сторони договору оренди заперечують проти його розірвання, про що надали пояснення апеляційному господарському суду.

Наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту. Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизначення або оспорювання.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач доводить, що згідно з договором купівлі-продажу від 04.07.2014 р. ТОВ «НВК «Органіка» придбало у власність у ТОВ «Екзітос» об'єкт нерухомості - вузол водопідготовки площею 8.0 кв.м. з системою крапельного зрошування протяжністю 5605,00 метрів погонних, який знаходиться за адресою Волинська область, Шацький район, Ростанська сільська рада, "Ганське" урочище, будинок № 1 та розташований на земельній ділянці, площею 80,0 га кадастровий номер :05:001:0001, яка перебуває в оренді підприємства "Флора".

Колегія суддів звертає увагу на такі обставини: - земельна ділянка за кадастровим номером :05:001:0001 на час вирішення спору судом першої інстанції та на даний час продовжує перебувати у користуванні відповідача підприємства «Флора», що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 14.04.2015 р., і підприємство «Флора» добровільно не відмовлялось від користування земельною ділянкою, і договір є чинним;

- земельна ділянка за кадастровим номером :05:001:0001 надавалась в оренду з цільовим призначенням для розміщення плантації лохини високої, а не для обслуговування чи будівництва споруди. Зміни до договору оренди ні щодо цільового призначення, ні щодо наявних споруд - не внесені;

- ТОВ «Екзітос» та підприємство «Флора» 11.05.2012 р. уклали договір купівлі-продажу споруди - вузлу водопідготовки, розташованого на орендованій земельній ділянці за кадастровим номером :05:001:0001. Позивач ТОВ «Науково-виробнича компанія «Органіка» придбав споруду у ТОВ «Екзітос», який не був орендарем/землекористувачем за договором оренди землі. Разом з тим, перехід права користування земельною ділянкою до третьої особи ТОВ «Екзітос», яка була первісним покупцем споруди, не відбувся, оскільки відповідно до норм ст.ст.24-25, 123 Земельного кодексу України надання земельної ділянки комунальної чи державної власності здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування за їх рішенням. Відповідне рішення не приймалось ні щодо надання земельної ділянки ТОВ «Екзітос», ні щодо надання позивачеві у даній справі, що підтверджено, зокрема, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 30.04.2015 р. у справі № 803/708/15-а.

За умовами договорів купівлі-продажу споруди вузла водопідготовки відсутні дані про наявність у продавця права та визначених законом документів, які посвідчують право на земельну ділянку, і такі докази не були надані ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову та факти, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Оцінивши встановлені обставини в їх сукупності згідно зі ст.ст.33,34,43 ГПК України, колегія суддів погоджується із обґрунтованим висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено факт його порушеного права чи інтересу, а викладені у позові вимоги суперечать передбаченим законодавством засобам досягнення .

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Волинської області від 30.03.2015 р. у справі № 903/240/15 відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни за ст.104 ГПК України. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати покладаються на позивача згідно з ч.1 ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляцыйну скаргу позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Органіка" залишити без задоволення. Рішення господарського суду Волинської області від 30.03.2015 р.у справі № 903/240/15 залишити без змін.

Справу № 903/240/15 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.