ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Справа № 908/5409/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енерготрансінжиніринг"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 23.03.2015
у справі№ 908/5409/14 Господарського суду Запорізької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Фінростбанк"
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енерготрансінжиніринг" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "ЮМЕКС ІНВЕСТ"
простягнення 1400981,18 дол. США та звернення стягнення на предмет застави
за участю представників сторін:

позивача: не з'явилися

відповідача-1: Войченко С.В., договір від 05.02.2014 № 02-2014/юо

відповідача-2: Костенко В.Л., дов. від 12.01.2015 б/н

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Фінростбанк" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енерготрансінжиніринг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "ЮМЕКС ІНВЕСТ" про:

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енерготрансінжиніринг" на користь Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" заборгованості за кредитним договором № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) від 18.03.2013 у розмірі 1400981,18 дол. США з яких: 1274000,00 дол. США - простроченої заборгованості за кредитом, 126981,18 дол. США - простроченої заборгованості за процентами;

- звернення стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" на предмет застави за договором застави товарів в обороті/біологічних активів від 18.03.2013, а саме на товари в обороті - припій ПОС-61, в кількості 252,530 тон, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Група компаній "ЮМЕКС ІНВЕСТ", шляхом проведення прилюдних (публічних) торгів (аукціону) у межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною реалізації, визначеною державним виконавцем за ринковими цінами, що діятимуть на день визначення вартості майна, за рахунок чого задовольнити вимоги ПАТ "Фінростбанк" за Кредитним договором № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) від 18.03.2013.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.02.2015 у справі № 908/5409/14 (суддя Давиденко І.В.) позов Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" залишено без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Слободін М.М., судді Гончар Т.В., Гребенюк Н.В.) ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.02.2015 у справі № 908/5409/14 скасовано, справу передано на розгляд Господарського суду Запорізької області.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енерготрансінжиніринг" звернулося до Вищого господарського суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 у справі № 908/5409/14 повністю, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.02.2015 залишити без змін.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою до суду, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вказує на те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, та зазначає про те, що судом першої інстанції правомірно залишено без розгляду позов Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" з огляду на ненадання витребуваних судом документів.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак позивач не скористався передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в касаційній інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового акту, вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.12.2014 прийнято позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" до розгляду порушено провадження у справі № 908/5409/14, призначено розгляд справи на 17.12.2014 та зобов'язано позивача надати:

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору;

- оригінали всіх наявних документів, копії яких додані до позовної заяви (для огляду в судовому засіданні);

- витяг від Державного реєстратора про включення позивача та відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на день звернення до суду з даним позовом;

- на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування - оригінал і належну копії Статуту (Положення).

У судове засідання 17.12.2014 представники сторін в не з'явилися, вимоги ухвали суду від 04.12.2014 про порушення провадження у справі не виконали.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.12.2014 розгляд справи № 908/5409/14 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 22.01.2015.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.01.2015 відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ "Фінростбанк" про здійснення судового засідання, призначеного на 22.01.2015 о 12-40, у режимі відеоконференції з Господарським судом Одеської області, з посиланням на те, що для розгляду даної справи позивачу необхідно надати оригінали документів, доданих до позову, надати витребувані судом документи, а подати такі докази під час засідання суду, що проводиться в режимі відеоконференції, неможливо.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.01.2015 розгляд справи відкладено на 03.02.2015 та зобов'язано позивача повторно надати суду:

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же самий предмет і з тих же самих підстав та немає рішення цих органів з того же спору;

- оригінали всіх наявних документів, копії яких додані до позовної заяви (для огляду в судовому засіданні);

- витяг від Державного реєстратора про включення позивача та відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на день звернення до суду з даним позовом;

- на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування - оригінал і належну копії Статуту (Положення);

- письмові пояснення із зазначенням норм чинного законодавства України щодо одночасності заявлення вимог про стягнення 1400981,18 дол. США заборгованості за кредитним договором № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) від 18.03.13 та звернення стягнення на користь ПАТ "Фінростбанк" предмету застави за договором застави товарів в обороті/біологічних активів від 18.03.13.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.02.2015 розгляд справи відкладено на 13.02.2015, задоволено клопотання ТОВ НВП "Енерготрансінжиніринг" про витребування доказів у позивача. В порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України зобов'язано позивача надати суду:

- копію кредитної справи ТОВ НВП "Енерготрансінжиніринг" за кредитним договором № 151 від 18.03.2013;

- оригінал кредитної справи ТОВ НВП "Енерготрансінжиніринг" за кредитним договором № 151 від 18.03.2013 (для огляду суду);

- підтвердження наявності або відсутності пролонгації кредитного договору № 151 від 18.03.2013.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що 12.02.2015 на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 03.02.2015 позивачем, було надано наступні документи:

- витяг з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про включення позивача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на день звернення до суду з даним позовом;

- належним чином завірену копію змін до Статуту ПАТ "Фінростбанк".

Залишаючи позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав вимоги ухвал суду від 04.12.2014, 17.12.2014, 22.01.2015 та 03.02.2015 у справі № 908/5409/14, витребувані судом докази не надав, поважні причини неявки та невиконання вимог ухвал суду не вказав, і в матеріалах справи відсутні первинні документи на підтвердження надання кредиту відповідачу. Враховуючи наведене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вказані обставини перешкоджають вирішенню спору по суті заявлених позовних вимог.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, апеляційний господарський суд виходив з того, що судом не було зобов'язано позивача надати первинні документи на підтвердження надання кредиту відповідачу, натомість позивачем були надані разом з позовної заявою виписки за позичковим рахунком № 0151.840 та поточним рахунком № 0256.980 позичальника, які підтверджують належне виконання АТ "Фінростбанк" п. 3.1. кредитного договору, і відповідачем-1 визнається факт отримання кредиту за кредитним договором, однак ставиться під сумнів загальна сума заборгованості; у суду є вільний доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і він мав змогу самостійно скористатись даними цього реєстру для отримання витягу з ЄДР щодо відповідачів; ненадання позивачем письмових пояснень щодо одночасності заявлення вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави за договором застави не тягне за собою залишення позову без розгляду, оскільки надання пояснень є правом позивача і в разі недостатнього обґрунтування позиції позивача суд відмовляє в позові по суті; позивачем надано прошитий пакет документів, засвідчених його печаткою, підписом уповноваженого представника, написом "копія вірна" та датою, чим виконано вимоги ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем були виконані всі вимоги ухвал суду щодо надання витребуваних документів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та свідчать матеріали справи, місцевим господарським судом було зобов'язано позивача надати:

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же самий предмет і з тих же самих підстав та немає рішення цих органів з того же спору;

- оригінали всіх наявних документів, копії яких додані до позовної заяви (для огляду в судовому засіданні);

- витяг від Державного реєстратора про включення позивача та відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на день звернення до суду з даним позовом;

- на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування - оригінал і належну копії Статуту (Положення);

- письмові пояснення із зазначенням норм чинного законодавства України щодо одночасності заявлення вимог про стягнення 1400981,18 дол. США заборгованості за кредитним договором № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) від 18.03.13 та звернення стягнення на користь ПАТ "Фінростбанк" предмету застави за договором застави товарів в обороті/біологічних активів від 18.03.13;

- копію кредитної справи ТОВ НВП "Енерготрансінжинірінг" за кредитним договором № 151 від 18.03.2013;

- оригінал кредитної справи ТОВ НВП "Енерготрансінжинірінг" за кредитним договором № 151 від 18.03.2013 (для огляду суду);

- підтвердження наявності або відсутності пролонгації кредитного договору № 151 від 18.03.2013.

Пунктом 5 частини 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

За змістом наведеної норми суд залишає позов без розгляду за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що місцевий господарський суд не зобов'язував позивача надати первинні документи на підтвердження надання кредиту відповідачу, а отже є помилковими посилання суду першої інстанції, як на підставу залишення позову без розгляду, на відсутність у матеріалах справи таких первинних документів.

Щодо виконання позивачем вимог ухвал суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні письмові пояснення позивача (вх. № 09-06/5574 від 12.02.2015), в яких позивач повідомив про відсутність у нього доповнень до кредитного договору щодо продовження строку його дії; зазначив про те, що всі наявні у кредитній справі документи були додані до позовної заяви в належно завірених копіях; надав підтвердження відсутності у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, справи зі спору між тими ж сторонами, про той же самий предмет і з тих же самих підстав та відсутності рішення цих органів з такого спору, а також подав завірені копії статуту позивача та витягу з ЄДР.

Стосовно неподання позивачем витягу від державного реєстратора про включення відповідачів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок доступу судів загальної юрисдикції до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2013 № 1556/5, судам загальної юрисдикції на безоплатній основі надається безперешкодний доступ до відомостей Єдиного державного реєстру. За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що місцевий господарський суд мав змогу самостійно скористатись даними Єдиного державного реєстру для отримання інформації щодо відповідачів.

Також колегія суддів вважає обґрунтованим висновок апеляційного господарського суду про те, що ненадання позивачем письмових пояснень із зазначенням норм чинного законодавства України щодо одночасності заявлення вимог про заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави не може мати наслідком залишення позову без розгляду, оскільки при вирішенні спору суд самостійно здійснює правову кваліфікацію спірних правовідносин та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Такі випадки визначені, зокрема п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до якого господарський суд може (зобов'язаний) витребувати оригінали документів: якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви; у випадку, коли копії документів не засвідчені належним чином, для перевірки відповідність таких копій оригіналам; якщо один з учасників судового процесу подав засвідчені ним копії документів, а інший з цих учасників заперечує відповідність їх оригіналам.

Судом апеляційної інстанції з'ясовано, що позивачем додано до позовної заяви документи, засвідчені належним чином. При цьому, ухвала місцевого господарського суду про залишення позову без розгляду не містить мотивів та підстав, з яких суд першої інстанції вважав неможливим вирішення спору без подання оригіналів документів.

Врахувавши вищенаведене та встановивши на підставі процесуальних документів у справі, що позивачем виконані вимоги ухвал суду щодо надання витребуваних документів і місцевий господарський суд не зобов'язував позивача надати первинні документи на підтвердження надання кредиту відповідачу, апеляційний господарський суд правомірно скасував ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.02.2015 та передав справу № 908/5409/14 на розгляд Господарського суду Запорізької області.

Доводи скаржника щодо неповідомлення його про розгляд справи у суді апеляційної інстанції колегія суддів оцінює критично, оскільки ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2015 про прийняття апеляційної скарги до провадження надсилалася на адресу, вказану представником скаржника (а/с 81, м. Київ, 03179), однак була повернута відділенням поштового зв'язку. При цьому, як свідчать пояснення представника скаржника та вбачається з матеріалів справи, за вказаною адресою аналогічним чином також направлялась і постанова суду апеляційної інстанції, яка була отримана представником скаржника.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм законодавства при прийнятті оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження, а наведені у касаційній скарзі інші доводи скаржника переважно стосуються питань щодо вирішення спору по суті і не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для залишення позову без розгляду, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енерготрансінжиніринг" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 у справі № 908/5409/14 Господарського суду Запорізької області залишити без змін.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Т. Козир