ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 915/875/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", бульвар Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601

адреса для листування: ПАТ "Укртелеком"/Миколаївська філія, вул. Адміральська, 27/3, м. Миколаїв, 54001

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 54029

про стягнення коштів в сумі 37 633, 10 грн., в тому числі: 25 164, 28 грн. - заборгованості з орендної плати; 2 536, 64 грн. - суми заборгованості з відшкодування комунальних послуг; 6 670, 89 грн. - пені; 2 974, 52 грн. - інфляції; 286, 77 грн. - 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача: Васильєва С.О., довіреність № 4082 від 03.11.2014 року;

від відповідача: ОСОБА_3, паспорт НОМЕР_2 від 26.12.2005 року.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів в сумі 37 633, 10 грн., в тому числі: 25 164, 28 грн. - заборгованості з орендної плати; 2 536, 64 грн. - суми заборгованості з відшкодування комунальних послуг; 6 670, 89 грн. - пені; 2 974, 52 грн. - інфляції; 286, 77 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.05.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 16.06.2015 року.

В судовому засіданні, призначеному на 16.06.2015 об 11:30 год., було оголошено перерву до 16.06.2015 року до 17:00 год.

В судовому засіданні 16.06.2015 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

16.06.2015 року до господарського суду Миколаївської області від позивача ПАТ "Укртелеком" надійшла заява про приєднання до матеріалів справи уточненого розрахунку розміру пені та 3 % річних (арк. 36-38).

В судовому засіданні 16.06.2015 року представник позивача, керуючись ст. 22 ГПК України, усно просив суд зменшити розмір позовних вимог в частині нарахування пені та 3 % річних. Просив суд стягнути з відповідача 6 121, 96 грн. - пені та 286, 76 грн. - 3 % річних. В решті позовні вимоги залишити без змін. Зменшення розміру позовних вимог мотивоване допущенням позивачем арифметичної помилки при розрахунку.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до довіреності № 4082 від 03.11.2014 року представник ПАТ "Укртелеком" Васильєва С. О. має повноваження щодо зменшення розміру позовних вимог (арк. 22).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги розглядаються судом з урахуванням зменшення їх розміру.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

01.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Миколаївської філії ПАТ "Укртелеком" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) укладено Договір № 21-6/340 оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення).

Відповідач умови Договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість з орендної плати за жовтень 2014 року в розмірі 2 343, 24 грн. та за грудень 2014 року у розмірі 22 821, 04 грн., а також заборгованість з комунальних послуг за жовтень 2014 року в розмірі 1 268, 32 грн. та за грудень 2014 року у розмірі 1 268, 32 грн.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, позивачем була нарахована відповідачу пеня в розмірі 6 121, 96 грн., інфляція в розмірі 2 974, 52 грн., 3 % річних в розмірі 286, 76 грн.

Із посиланням на вищевикладене, на приписи ст. 526, 530, 625, 629, 759, 762, 795 ЦК України, ст. 193 ГК України та на умови Договору позивач просив суд позов задовольнити.

Відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 в судовому засіданні 16.06.2015 року зазначив, що проти позову заперечує.

Письмового відзиву по суті спору відповідачем суду не подано. Відповідач також зазначив, що рахунки на оплату оплачував, платежі здійснює постійно, договір оренди не отримував. Заперечень в частині розміру нарахувань заборгованості не мав.

Відповідач також зазначив, що у нього наявний договір з іншою датою, ніж у позивача. Вказав, що спочатку йому було надано примірник договору від 27.06.2015 року, однак він його не підписав. В подальшому було підписано договір від 01.07.2014 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Сторони до матеріалів справи подали суду два ідентичні за змістом договори № 21-6/340 оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) від 01.07.2014 року та від 27.06.2015 року (арк. 8-11; 29-35).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Судом встановлено, що договір № 21-6/340 оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) від 27.06.2015 року та додатки до нього (арк. 29-35) не підписано відповідачем Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3. Відтак, договір від 27.06.2015 року не є укладеним та таким, що створює права та обов'язки для сторін.

01.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Миколаївської філії ПАТ "Укртелеком" (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі - орендар) було укладено Договір № 21-6/340 оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) (далі - Договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування нежитлові приміщення (далі - майно), розташовані в м. Миколаїв на 1 поверсі 5-поверхового будинку АДРЕСА_2, загальною площею 213, 6 кв.м. (п. 1.1 Договору) (арк. 8-13).

Даний договір підписано сторонами та скріплено печатками сторін.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічного змісту норма закріплена в ст. 283 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 ГК України об'єктом оренди може бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-2, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Умовами Договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.2 Договору сторони домовляються про те, що на їхні договірні відносини не поширюються норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 "Про Методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна".

Відповідно до п. 2.1 Договору передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін Акта приймання-передачі майна, вказаного в п. 1.1 цього договору. При цьому ризик випадкового знищення або пошкодження майна переходить до орендаря з відповідними наслідками.

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата встановлюється Орендодавцем за домовленістю сторін (за договірною ціною) на підставі його внутрішніх нормативних актів і становить:

- за перший місяць оренди майна 79, 87 (сімдесят дев'ять гривень 87 коп.) грн. за 1 кв.м. орендованої площі. Крім того, ПДВ (20%) - 15, 97 (п'ятнадцять гривень 97 коп.) грн. Всього розмір орендної плати за перший місяць становить 95, 84 (дев'яносто п'ять гривень 84 коп.) грн. за 1 кв.м. орендної площі. Орендна плата за перший місяць оренди за 213, 6 кв.м. всієї орендованої площі - 20 471, 42 (двадцять тисяч чотириста сімдесят одна грн. 42 коп.) грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 3.1.2 Договору за кожний наступний місяць орендна плата визначається шляхом коригування її розміру за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, за винятком випадків дефляції.

Відповідно до п. 3.3 Договору додатково до орендної плати орендар оплачує витрати на утримання майна та вносить плату окремо в строк, зазначений у п. 3.6 Договору.

Відповідно до п. 3.4 Орендар відшкодовує витрати на електроенергію в порядку, визначеному Правилами користування електричною енергією, та на підставі окремого розрахунку Орендодавця в термін, зазначений у п. 3.6 Договору.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна плата перераховується Орендарем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок Орендодавця не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються Орендодавцем не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим та надаються Орендарю разом з актом про надані послуги та податковою накладною.

Відповідно до п. 3.7 Договору щомісячна сума, яка підлягає оплаті, визначається у розмірі 100% орендної плати та витрат на утримання за попередній місяць та збільшується (зменшується) на суму заборгованості (переплати) за фактично надані послуги попереднього місяця, яка утворилась на 1 число розрахункового місяця.

Відповідно до п. 3.8 Договору орендна плата за перший місяць обчислюється згідно з п. 3.1.1 Договору з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до Акта приймання-передачі орендованого майна. Оплата за перший місяць оренди здійснюється Орендарем на підставі рахунку, який складається Орендодавцем на дату підписання Акта приймання-передачі орендованого майна та підлягає оплаті протягом двох робочих днів. Рахунок за перший місяць оренди надається Орендарю одночасно з Актом приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 3.9 Договору у разі закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання орендна плата за останній місяць розраховується Орендодавцем з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до Акта передачі-приймання орендованого майна, та фактичних витрат на його утримання за поточний період. У разі відсутності на дату повернення майна з оренди даних про фактичні витрати на його утримання вартість таких витрат розраховується на підставі чинних тарифів за середнім рівнем споживання або пропорцій до розміру займаної орендарем загальної площі. Орендна плата за останній місяць сплачується Орендарем на підставі рахунку, який складається Орендодавцем на дату підписання Акта передачі-приймання майна та підлягає оплаті протягом 20 календарних днів.

Відповідно до п. 5.1.1 Договору орендодавець має право вимагати своєчасної оплати оренди майна.

Відповідно до п. 6.1.3 Договору орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі передбачені Договором.

Відповідно до п. 12.1 Договору цей договір укладено на період з 01.07.2014 року до 31.12.2014 року. Сторони зобов'язані протягом 20 днів після закінчення строку дії цього договору здійснити остаточні розрахунки за ним.

Розділом 13 Договору сторони погодили, що передбачені цим договором права і обов'язки ПАТ «Укртелеком», у тому числі проведення розрахунків, виконуються Миколаївською філією товариства.

Судом встановлено наступне.

На виконання умов договору оренди сторонами було підписано Акт приймання передачі майна від 01.07.2014 року (Додаток № 1 до Договору) (арк. 16 на звороті). Відповідно до вказаного акту було передано частину приміщення, загальною площею 213, 6 кв.м. по АДРЕСА_2.

Позивачем виконано свій обов'язок з надання майна в оренду відповідачу.

На виконання умов Договору оренди за користування майном за період з жовтня по грудень 2014 року відповідачу була нарахована орендна плата в розмірі 66 723, 70 грн., а також компенсація комунальних послуг в розмірі 3 804, 96 грн.

Відповідачем частково погашено заборгованість з орендної плати за жовтень 2014 року в сумі 19 400 грн., а також повністю погашено заборгованість з орендної плати за листопад в розмірі 22 159, 42 грн. Крім того, відповідачем повністю погашено заборгованість з компенсації комунальних послуг за листопад 2014 року в розмірі 1 268, 32 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду справи з орендної плати за жовтень 2014 року становить 2 342, 24 грн., з орендної плати за грудень 2014 року становить 22 821, 04 грн., а також заборгованість з компенсації комунальних послуг за жовтень, грудень 2014 року становить 2 536, 64 грн.

На виконання умов договору позивачем виставлялись відповідачу рахунки на оплату, зокрема:

- рахунок № 480000/14-1652 від 31.10.2014 року за користування майном в жовтні 2014 року за оренду приміщення в сумі 21 743, 24 грн. та за комунальні послуги в сумі 1 268, 32 грн. (арк. 18);

- рахунок № 480000/14-1954 від 31.12.2014 року за користування майном в грудні 2014 року на оплату за оренду приміщення в сумі 22 821, 04 грн. та за комунальні послуги в сумі 1 268, 32 грн. (арк. 19).

Факт направлення рахунків відповідачу підтверджується реєстром відправлення листів, поштовими квитанціями (арк. 20-21).

Підставою для виставлення вищевказаних рахунків є договір № 21-6/340 від 01.07.2014 року. Оплата відповідачем рахунків також здійснювалась на підставі договору № 21-6/340 від 01.07.2014 року.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за період користування майном в жовтні, грудні 2014 року становить 27 700, 92 грн., в тому числі: 25 164, 28 грн. - заборгованості з орендної плати та 2 536, 64 грн. - заборгованості з компенсації комунальних витрат. Детальний розрахунок заборгованості наявний в матеріалах справи (арк. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів сплати вказаної заборгованості, строк оплати якої настав, як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості з орендної плати в сумі 25 164, 28 грн. та заборгованості з відшкодування комунальних послуг в сумі 2 536, 64 грн. за договором оренди нерухомого майна. В цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних у сумі 286, 76 грн. та 2 974,52 грн. - індексу інфляції, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ст. 625 ЦК України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду України від 23.01.2012 року по справі № 37/64).

Позивачем нараховано відповідачу 286, 76 грн. - 3 % річних від суми заборгованості за період з 28.11.2014 року по 25.05.2015 року за прострочку оплати орендних платежів та відшкодувань комунальних послуг в жовтні та грудні 2014 року.

Розрахунок суми 3 % річних у сумі 286, 76 грн. є арифметично правильним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи. Розгорнутий розрахунок трьох відсотків річних наявний в матеріалах справи (арк. 38). Відповідачем жодним чином не спростовано правомірності нарахування трьох відсотків річних, як і не подано суду доказів спростування самого розрахунку (не подано контррозрахунку). Отже, три проценти річних входять до складу грошового зобов'язання, не є санкціями, а відтак три проценти річних правомірно нараховані позивачем та підлягають стягненню.

Позивачем нараховано відповідачу 2 974, 52 грн. - індексу інфляції за прострочення платежів з орендної плати та відшкодування комунальних послуг в жовтні та грудні 2014 року. Нарахування індексу інфляції здійснено позивачем за період з січня 2015 року по березень 2015 року. Перевіривши нарахування індексу інфляції, судом встановлено, що позивачем правильно застосовано індекси інфляції, нарахування здійснено відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, детальний розрахунок наявний в матеріалах справи (арк. 16). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність вимоги про стягнення індексу інфляції в розмірі 2 974, 52 грн. В цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 6 121, 96 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до п. 8.2 Договору у разі наявності заборгованості по орендній платі, платі за комунальні послуги та іншим витратам за Договором за попередній місяця станом на 27 число поточного місяця, Орендарю нараховується пеня від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 28 числа поточного місяця до дати погашення заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені за прострочення платежу з орендної плати та відшкодування комунальних послуг за жовтень 2014 року та грудень 2014 року на суму 6 121, 96 грн. Нарахування пені здійснено позивачем за період з 28.11.2014 року по 25.05.2015 року. Розрахунок пені у сумі 6 121, 96 грн. здійснено позивачем арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору. Нарахування здійснено позивачем, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Період нарахування визначено позивачем правильно. Детальний розрахунок пені наявний в матеріалах справи (арк. 37). Отже, нарахування пені в сумі 6 121, 96 грн. є обґрунтованим та підставним. В цій частині позов підлягає задоволенню.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки вимоги позивача підтверджені належними і допустимими доказами у справі та є обґрунтованими.

Судовий збір в сумі 1 827 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 33, 34, 43, 49, ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

задовольнити позов.

Стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 54029 (ІПН НОМЕР_1) на користь позивача Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", бульвар Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601 () (відомості про банківські реквізити: одержувач ПАТ «Укртелеком»/ Миколаївська філія, , банк одержувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» в м. Києві, МФО банку 380805, р/р 1):

- 25 164, 28 грн. (двадцять п'ять тисяч сто шістдесят чотири грн. 28 коп.) - суми заборгованості з орендної плати;

- 2 536, 64 грн. (дві тисячі п'ятсот тридцять шість грн. 64 коп.) - суми заборгованості з відшкодування комунальних послуг;

- 6 121, 96 грн. (шість тисяч сто двадцять одна грн. 96 коп.) - пені;

- 2 974, 52 грн. (дві тисячі дев'ятсот сімдесят чотири грн. 52 коп.) - інфляції;

- 286, 76 грн. ( двісті вісімдесят шість грн. 76 коп.) - 3 % річних;

- 1 827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 19.06.2015 року.

Суддя Е.М. Олейняш