УХВАЛА

15.06.2015Справа № 910/20688/14

За позовом Приватного акціонерного товариства «Лекхім», м. Київ, Україна,

до 1) Компанії «Шрея Лайф Саєнсіз Пвт.Лтд» , м. Мумбай, Індія,

2) Міністерства охорони здоров'я України, м. Київ, Україна,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів -

Державне підприємство «Державний експертний центр «Міністерства охорони здоров'я України», м. Київ, Україна,

про припинення порушення прав

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача-1: не з'явились.;

від відповідача-2: не з'явились;

від третьої особи: Федоренко О.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Лекхім» (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Компанії «Шрея Лайф Саєнсіз Пвт.Лтд» (далі-відповідач-1), Міністерства охорони здоров'я України (далі-відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Державне підприємство «Державний експертний центр «Міністерства охорони здоров'я України» про:

- зобов'язання відповідача-1 припинити використання шляхом: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано та застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет, знаку для товарів та послуг «РЕНАЛГАН» за свідоцтвом України № 15785;

- визнання недійсним наказу Міністерства охорони здоров'я України від 02.08.2004 р. № 384 «Про державну реєстрацію лікарських засобів» в частині державної реєстрації на ім'я Шрея Лайф Саєнсіз Пвт. Лтд лікарського засобу «РЕВАЛГІН» (реєстраційне посвідчення UA/1681/01/01) у формі розчину для ін'єкцій по 2 мл. в ампулах № 5, по 5 мл. в ампулах № 5, № 25;

- визнання недійсним наказу Міністерства охорони здоров'я України від 27.08.2004 р. № 426 «Про державну реєстрацію лікарських засобів» в частині державної реєстрації на ім'я Шрея Лайф Саєнсіз Пвт. Лтд лікарського засобу «РЕВАЛГІН» (реєстраційне посвідчення UA/1681/01/01) у формі таблеток № 20, № 100 у коробці;

- визнання недійсним наказу Міністерства охорони здоров'я України від 03.11.2009 р. № 799 «Про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарських засобів та внесення змін у реєстраційні матеріали» в частині перереєстрації лікарського засобу «РЕВАЛГІН»;

- визнання недійсним реєстраційного посвідчення № UA/1681/01/01 від 03.11.2009 р. на лікарський засіб «Ревалгін» у формі розчину для ін'єкцій по 2 мл. в ампулах № 5, по 5 мл. в ампулах № 5, № 25;

- визнання недійсним реєстраційного посвідчення № UA/1681/01/01 від 03.11.2009 р. на лікарський засіб «Ревалгін» у формі таблеток № 20, № 100 у коробці.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.09.2014 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27.04.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Зокрема, судом залучено до участі у справі Державне підприємство «Державний експертний центр «Міністерства охорони здоров'я України» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів. Також, зобов'язано позивача надати до суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на англійську мову копії ухвали господарського суду міста Києва від 30.09.2014 року про порушення провадження у справі № 910/20688/14 у трьох примірниках та позовну заяву з додатками в трьох примірниках в термін до 21.10.2014 року для подальшого направлення зазначених документів судом для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, через Міністерство юстиції Індії (Central Authority, The Ministry of Law and Justice, Department of Legal Affairs (4th Floor, A-Wing, Shastri Bhavan, New Delhi, 110 001 India).

29.10.2014 р. через загальний відділ діловодства представник позивача подав суду нотаріально засвідчені переклади на англійську мову копії ухвали господарського суду міста Києва від 30.09.2014 року про порушення провадження у справі № 910/20688/14 у трьох примірниках та позовну заяву з додатками.

29.10.2014 р. господарський суд міста Києва звернувся з проханням про вручення судових документів до Міністерства юстиції Індії.

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

21.05.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав клопотання, в якому просить суд відкласти розгляд даної справи у зв'язку з проведенням переговорів з Компанією «Шрея Лайф Саєнсіз Пвт.Лтд» з приводу мирного врегулювання даного спору.

Розгляд справи відкладався через не з'явлення повноважних представників сторін та неналежне виконання ними вимог ухвали суду.

05.06.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник третьої особи подав письмові пояснення, в яких зазначає, що при здійсненні експертизи реєстраційних матеріалів лікарських засобів, згідно чинного законодавства, на центр не покладено обов'язок перевіряти чи порушуються права інтелектуальної власності будь-яких осіб, у зв'язку з державною реєстрацією лікарських засобів.

У дане судове засідання представники позивача та відповідача-1, 2 не з'явились, причин неявки суду не повідомили, однак були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З наведеного випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи.

Пунктом 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому (п. 4.8. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18«Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції«).

Суд наголошує на тому, що встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю у суду не вбачається підстав, оскільки позивачем не надано того обсягу відповідних відомостей та доказів на їх підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Також, позивачем всупереч вимогам суду не надано суду оригіналів документів, доданих до позовної заяви, у зв'язку з чим неможливо з достатньою ймовірністю встановити наявність чи відсутність обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог.

Зазначені документи належать до предмету доказування у даній справі та відповідно до ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Суд також звертає увагу на те, що жодних заяв про витребування доказів в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України від позивача не надходило, інших об'єктивних причин, що перешкоджали виконанню вимог суду позивач не навів.

Відповідно до п. 3.9.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК, або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає причини неподання позивачем витребуваних доказів неповажними, а оскільки позивач не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, суд залишає позов Приватного акціонерного товариства «Лекхім» до Компанії «Шрея Лайф Саєнсіз Пвт.Лтд», Міністерства охорони здоров'я України, м. Київ, Україна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Державне підприємство «Державний експертний центр «Міністерства охорони здоров'я України» про припинення порушення прав - без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ГПК України, про залишення заяви без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

При цьому, Вищий господарський суд України у постанові від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (п. 4.12) зазначив, що у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пунктів 4 і 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо таке нез'явлення перешкоджало вирішенню спору).

Оскільки, повторна неявка представників Приватного акціонерного товариства «Лекхім» у судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті, тож підстави для повернення сплаченого судового збору відсутні.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, він має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Враховуючи наведене та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Лекхім» до Компанії «Шрея Лайф Саєнсіз Пвт.Лтд», Міністерства охорони здоров'я України, м. Київ, Україна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Державне підприємство «Державний експертний центр «Міністерства охорони здоров'я України» про припинення порушення прав - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Бондарчук В.В.