КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа№ 910/1041/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Чорної Л.В.

Від позивача ОСОБА_2 (довір. №212 від 23.05.14);

Від відповідача - Кузьмич Я.В. ( довір. від 10.02.15);

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2015р.

у справі № 910/1041/15-г (суддя Якименко М.М.)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Навігатор - Інвест

про стягнення 239 004, 50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.03.2015р. у справі №910/1041/15-г в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що з 01.05.2014р. до 26.12.2014р. відповідач утримував орендоване приміщення, проте у цей період з боку відповідача вчинялись дії для передачі приміщення з оренди, а також щодо підписання акту повернення приміщення, а позивач ухилявся від приймання вказаного приміщення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2015р. та залишити позов без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що саме відповідач був зобовязаний після припинення дії договору (після 01.05.2014р. про що встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014р. у справі №910/7413/14) фактично передати приміщення позивачу. Таким чином, направлення відповідачем завчасно додаткової угоди, яка містила вимогу прийняти обєкт оренди за місяць до припинення дії договору і не передача обєкта оренди фактично, не може вважатись належним виконанням обовязку в розумінні ст.ст.527, 785 ЦК України. В подальшому, як зазначає скаржник, після того як Київськими апеляційним господарським судом прийнято постанову від 30.09.2014р. №910/7413/14 і встановлено, що договір оренди припинив свою дію не з 28.03.2014р., а 01.05.2014р. відповідач ухилявся від повернення обєкта оренди.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760 ЦК України).

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Навігатор-Інвест, як орендарем, укладено договір №01/10/13 оренди приміщення, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення №1 (групи приміщень №7), площею 49,9 кв.м, розташоване за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 (літера А) з метою розміщення офісу для здійснення статутної діяльності орендаря, що підтверджується актом прийому-передачі приміщення по АДРЕСА_1 в м. Києві від 28.10.2013 року.

Пунктом 6.3 договору сторони погодили, що даний договір може бути розірваний сторонами в односторонньому порядку з обовязковим повідомленням іншої сторони не менше, ніж за місяць.

У відповідності з п.6.3 договору відповідач листом вих. № 2703/1 від 27.03.2014 року звернувся до позивача з повідомленням про розірвання договору в односторонньому порядку.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що навіть після того як Київськими апеляційним господарським судом прийнято постанову від 30.09.2014р. №910/7413/14 і встановлено, що договір оренди припинив свою дію не з 28.03.2014р., а 01.05.2014р. відповідач ухилявся від повернення обєкта оренди до уваги судовою колегією не приймаються з огляду на наступне.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014рю у справі №910/7413/14 встановлено, що договір оренди №01/10/13 від 28.10.2013р. є розірваним в односторонньому порядку за ініціативи орендаря з 01.05.2014р.

20.08.2014 року відповідачем повернуто позивачу орендоване приміщення, що підтверджується підписаним між сторонами 20.08.2014 року актом прийому-передачі приміщення (постанова Київського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2015р. по справі №910/22071/14).

За змістом статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК Україна, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Предметом позовних вимог є стягнення неустойки за затримку відповідачем повернення орендованого приміщення за актом прийому-передачі, за подальше користування орендованим приміщенням.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) у особи, яка порушила зобов'язання, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України, а також для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов'язку не виконав.

Як вбачається з матеріалів справи відносин, що склалися між сторонами договору оренди №01/10/13 від 28.10.2013, затримка передачі орендованого приміщення з оренди, відбулася не з вини орендаря, а з вини орендодавця.

Як зазначалось раніше Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 року у справі №910/7413/14 встановлено, що договір оренди №01/10/13 від 28.10.2013 року є розірваним в односторонньому порядку за ініціативи орендаря з 01.05.2014 року.

Відповідно до п. 3.2 договору, приміщення повертається орендодавцю на підставі положень цього договору протягом 5 календарних днів з моменту закінчення строку дії цього договору.

Оскільки договір оренди був припинений в односторонньому порядку на підставі заяви орендаря, дата припинення договору визначалася, відповідно до п.6.3 договору, моментом направлення і отримання даного повідомлення орендодавцем, орендар разом із повідомленням про припинення договору оренди направив орендодавцю для підписання акт повернення приміщення, повідомляючи про готовність передачі орендованого майна.

Таким чином, обґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про те, що з 01.05.2014 року відповідач утримував орендоване приміщення, проте, у цей період з боку відповідача вчинялися дії для передачі приміщення з оренди, а також щодо підписання акту повернення приміщення, а позивач ухилявся від приймання вказаного приміщення .

Крім того, позивач посилається в апеляційній скарзі на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2014р. у справі №910/2207/14 задоволено позов СПД ОСОБА_4 до ТОВ «Навігатор-Інвест» , виселено ТОВ «Навігатор-Інвест» з орендованого нежитлового приміщення, а отже як зазначає скаржник, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач вчиняв якісь дії після 01.05.2014р. щодо повернення орендованого приміщення не відповідає дійсності, протирічить висновкам, яких дійшов Київський апеляційний Господарський суд у постанові від 30.09.2014р. у справі №910/7413/14.

Судова колегія зауважує скаржнику на тому, що Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015р. у справі №910/22071/14 апеляційну скаргу ТОВ «Навігатор-Інвест» задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2014р. у справі №910/2207/14 скасоване та встановлено, що згідно оригіналу акту прийому-передачі приміщення від 20.08.2014р., який підписано і скріплено печатками сторін, відповідач передав, а позивач прийняв орендоване приміщення.

Отже, оскільки апеляційна скарга позивача, в частині скасування рішення залишається без задоволення, то й апеляційна скарга в частині залишення позову без розгляду також залишається без задоволення.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2015р. підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2015р. у справі №910/1041/15-г залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1041/15-г.

Повний текст постанови складено та підписано 16.06.2015р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

Л.В. Чорна