РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015Справа №910/12775/15

за позовом Приватного підприємства "ЕРКЕР"

до 1) Міністерства оборони України;

2) Управління капітального будівництва Міністерства оборони України

про зміну умов договору

за участю Військової прокуратури Центрального регіону України

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін:

Від позивача: Клименко Е.Н. (дов.), Косяк О.В. (дов.)

Від відповідача 1: Мартянова Н.В. (дов.)

Від відповідача 2: Ілюха А.І. (наказ № 167 від 24.09.2007р.)

Від прокуратури: Пантюхов О.В. (посвідчення № 032439 від 11.03.15р.)

У судовому засіданні 09.06.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "ЕРКЕР" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (відповідач 1), Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (відповідач 2) в якому просить суд змінити п. 1.1., п. 1.3., п.п. а) п. 3.1. договору на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004 року, укладеного між Приватним підприємством "ЕРКЕР", Міністерством оборони України та Управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України.

Позовні вимоги обґрунтовані істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 порушено провадження у справі № 910/12775/15 та призначено її до розгляду на 09.06.2015.

05.06.2015 до Господарського суду міста Києва від заступника військового прокурора Центрального регіону України надійшов зустрічний позов в інтересах держави в особі: 1) Міністерства оборони України; 2) Управління капітального будівництва Міністерства оборони України до Приватного підприємства "ЕРКЕР" про стягнення 14998035,00 грн.

Також, 05.06.2015 до Господарського суду міста Києва від заступника військового прокурора Центрального регіону України надійшла заява про забезпечення зустрічного позову.

05.06.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Управління капітального будівництва Міністерства оборони України надійшов відзив на позов. У відзиві на позов відповідач 2 - Управління капітального будівництва Міністерства оборони України позовні вимоги заперечив, з підстав відсутності істотної зміни обставин та те, що позивача були всі об'єктивні обставини для закінчення будівництва будинку згідно умов договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 зустрічний позов заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі: 1) Міністерства оборони України; 2) Управління капітального будівництва Міністерства оборони України до Приватного підприємства "ЕРКЕР" про стягнення 14998035,00 грн. та додані до нього документи повернуто без розгляду.

Оскільки, судом залишено без розгляду зустрічний позов військового прокурора Центрального регіону України, то суд не приймає до розгляду заяву прокурора про забезпечення зустрічного позову.

Представники позивача - Приватного підприємства "ЕРКЕР" в судовому засіданні 09.06.2015 надали суду пояснення по суті позовних вимог, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник відповідача 1 - Міністерства оборони України в судовому засіданні 09.06.2015 надав усні пояснення по справі, заперечив позовні вимоги, однак, письмового відзиву на позов не надав.

Представник відповідача 2 - Управління капітального будівництва Міністерства оборони України в судовому засіданні 09.06.2015 надав суду пояснення по суті заперечень на позов, підтримав викладені у відзиві обставини.

Прокурор у судовому засіданні 09.06.2015 позовні вимоги заперечив.

Представники позивача в судовому засіданні усно заявили клопотання про відкладення розгляду справи для надання позивачу можливості надати суду документи в підтвердження заявлених вимог.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

За таких обставин, оскільки за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а представниками позивача не зазначено, які саме документи можуть бути подані в підтвердження позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого представниками позивача клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 09.06.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши прокурора та представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Міністерством оборони України (пайовик, відповідач 1), Управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (платник, відповідач 2) та Приватним підприємством "ЕРКЕР" (замовник, позивач) був укладений трьохсторонній договір на пайову участь в будівництві житла від 14.12.2004 № 227/УПБ-45Д (далі -договір), предметом якого відповідно до умов зазначеного договору є зобов'язання позивача (замовник) збудувати та передати відповідачу 1 (пайовик) через відповідача 2 (платник) у 117-ти квартирному житловому будинку № 3 в місті Біла Церква Київської області по пров. Академічному в термін до 30.12.2005р. 117 квартир загальною площею 7648,46 кв.м., та у 23-х квартирному житловому будинку № 214 в місті Біла Церква Київської області по вул. Гайок в термін до 30.12.2005р. 18 квартир загальною площею 1440,5 кв.м. (п. 1.1, 1.2 договору та п. 1.3 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 29.12.2005р. до договору).

Відповідно до п. 1.2 договору підставою для укладення цього договору є рішення тендерного комітету Міністерства оборони України з організації та здійснення процедур закупівель товарів, робіт і послуг у сфері будівництва та придбання житла для військовослужбовців та членів їх сімей за державні кошти.

Відповідно до п. 2.1. договору, ціна договору визначена у розмірі 17724973,5 грн. з урахуванням ПДВ, яка складається з розрахунку загальної кількості квадратних метрів площ квартир, що передаються, та фіксованої вартості 1950 грн. за 1 кв. м. Ціна договору може змінюватися в сторону зменшення, якщо позивач передає меншу кількість загальної площі квартир відповідачу 1 (пайовик) через відповідача 2 (платник), збільшуватися ціна договору не може.

Відповідно до п. 2.2 договору в редакції додаткової угоди від 31.05.2005 № 2 до договору пайові внески замовнику вносяться у такому порядку:

-у 2004 році пайовик перераховує через платника 14468680 грн.;

-у 2005 році - 3256293,50 грн. Із них 2370044,82 грн. перераховуються у 5-денний термін з дня підписання даної додаткової угоди, а 886248,68 грн., що становить 5% від загальної вартості договору, перераховується після передачі житла замовником пайовику через платника.

Також, між сторонами було укладено додаткову угоду № 4 від 04.08.2006 до договору на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004, якою сторони змінили умови договору, зокрема, збільшили вартість 1 кв.м. житла в житловому будинку № 3 по пров. Академічному в м. Біла Церква до 2450 грн. та відповідно зменшили розмір загальної площі, яку ПП "Еркер" зобов'язалось передати за договором у вказаному будинку до 6088,16 кв.м.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Київської області від 13.09.2012, що залишене без змін Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2012 року, визнано недійсною додаткову угоду № 4 від 04.08.2006 до договору на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004р. та визнано недійсним додаток № 1 та додаток № 2 до додаткової угоди № 4 від 04.08.2006 до договору на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004, з підстав того, що додаткова угода № 4 від 04.08.2006 не відповідала на момент її вчинення приписам ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України та абз. 4 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти".

Пунктом 6.4 договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного його виконання сторонами.

Додатком № 1 до договору сторони погодили адресний перелік квартир.

Позивачем зазначено, що на виконання умов договору передав Управлінню капітального будівництва Міністерства Оборони України 18 квартир загальною площею 1440,5 кв.м. в житловому будинку № 214 по вул. Гайок в м. Біла Церква, та 92 квартири загальною площею 6088,2 кв.м. в житловому будинку № 3 по пров. Академічному в м. Біла Церква. Наразі, позивач не передав відповідачам житлові площі у розмірі 1560,26 кв.м. в житловому будинку №3 в м. Біла Церква Київської області. Вартість не переданих площ складає 3042507,00 грн.

Позивач, мотивуючи позовні вимоги, зазначає, що не виконання ним умов договору відбулося внаслідок вибуття житлових площ у розмірі 1560,26 кв. м. в житловому будинку №3 по пров. Академічному в м. Біла Церква із розпорядження позивача з причин, що не залежать від нього, а також на даний час у власності ПП "ЕРКЕР" відсутні будь-які інші житлові площі для передачі Управлінню капітального будівництва Міністерства Оборони України. Укладаючи договір сторони не могли передбачити даних обставин, виходили з того, що такі обставини не настануть та якби сторони могли передбачити дані обставини, то сторони б не уклали даний договір.

Позивач звернувся до відповідачів з листом № 13 від 13.01.2015 та листом № 465 від 31.03.2015 з пропозицією внесення змін до умов договору на пайову участь в будівництві житла від 14.12.2004 № 227/УГІБ-45Д щодо об'єкту будівництва та передачі за договором (в частині площ та адрес квартир, що підлягають передачі) та строку такої передачі.

Відповідач 1 не надав відповіді на вказану пропозицію позивача. Відповідач 2 листом № 141/335 від 07.04.2015 не погодив внесення змін до умов договору на пайову участь в будівництві житла від 14.12.2004 № 227/УПБ-45Д, які були запропоновані позивачем.

Враховуючи, що, на думку позивача, наразі відбулася істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (вибуття належних до передачі за договором житлових площ з-під розпорядження замовника з причин, які не залежали від його вини), за одночасного існування усіх умов ч. 2 ст. 652 ЦК України, а розірвання договору, суперечить суспільним інтересам та інтересам держави, позивач просить суд

Змінити п. 1.1. договору на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004 року, укладеного між Приватним підприємством "ЕРКЕР" (замовник), Міністерством оборони України (пайовик) та Управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (платник) та викласти його в наступній редакції:

"1.1. Метою даного договору є забезпечення житлом безквартирних військовослужбовців Збройних Сил України, яке здійснюється за рахунок Державного бюджету України шляхом пайової участі пайовика у спорудженні замовником житлових будинків в містах Київської області."

Змінити п. 1.3. договору на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004 року, укладеного між Приватним підприємством "ЕРКЕР" (замовник), Міністерством оборони України (пайовик) та Управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (платник) та викласти його в наступній редакції:

"1.3. "замовник" зобов'язується збудувати та передати "пайовику" через "платника" квартири загальною площею 500 кв.м. у строк до 31.12.2016 року. Передача вказаного житла здійснюється "пайовику" через "платника" з оформленням акту приймання-передачі цього житла та реєстрацією права власності, відповідно до чинного законодавства. "пайовик" через "платника" зобов'язується прийняти визначене у цьому договорі житло, та оплатити "замовнику" через "платника" його вартість, яка визначена у п. 2.1. договору, за викладеним нижче порядком."

Змінити підпункт (а) п. 3.1. договору на пайову участь в будівництві житла №227/УПБ-45Д від 14.12.2004 року, укладеного між Приватним підприємством "ЕРКЕР" (замовник), Міністерством оборони України (пайовик) та Управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (платник) та викласти його в наступній редакції:

"3.1. а) збудувати та передати "пайовику" через "платника" квартири загальною площею 500 кв. м. у строк до 31.12.2016 з оформленням актів приймання-передачі житла і в стані, що зазначений у п. 1.5. договору."

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище між Міністерством оборони України, Управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України та Приватним підприємством "ЕРКЕР" був укладений договір на пайову участь в будівництві житла від 14.12.2004 №227/УПБ-45Д.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

У відповідності до приписів статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зміна правовідношення.

Цивільні правовідносини виникають, зокрема, з договорів. Відтак положеннями статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України передбачено захист цивільних прав шляхом подання позову про зміну договору.

За посиланнями позивача внесення змін до договору у відповідності до приписів ст. 652 ЦК України, зумовлене істотною зміною обставин, а саме: вибуття належних до передачі за договором житлових площ з-під розпорядження позивача з причин, які не залежали від його вини.

Згідно із ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Частина четверта статті 652 ЦК України встановлює, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Київської області від 13.09.2012 у справі № 146/10-06/9/5, зобов'язано Приватне підприємство "ЕРКЕР" передати Міністерству оборони України через Управління капітального будівництва Міністерства оборони України згідно договору на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004р., укладеного між Приватним підприємством "ЕРКЕР", Міністерством оборони України та Управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України квартири загальною площею 1560,26 кв.м.

Вказане рішення залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 23.02.2013.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Під час розгляду справи № 146/10-06/9/5, судом було встановлено, що платник (Управління капітального будівництва Міністерства оборони України) на виконання умов договору здійснив 100% оплату вартості квартир, визначеної договором, що складає ціну договору на рахунок ПП "ЕРКЕР" в грудні 2004 було перераховано грошові кошти в сумі 14468680 грн., в червні 2005 - в сумі 2370044,82 грн. та в серпні 2006 - в сумі 886340,18 грн.).

ПП "ЕРКЕР" на виконання умов договору передав Управлінню капітального будівництва Міністерства Оборони України 18 квартир загальною площею 1440,5 кв.м. в житловому будинку № 214 по вул. Гайок в м. Біла Церква, та 92 квартири загальною площею 6088,2 кв.м. в житловому будинку № 3 по пров. Академічному в м. Біла Церква.

Як вбачається з вищевикладеного, відповідач свої договірні зобов'язання щодо передачі Управлінню капітального будівництва Міністерства Оборони України (місто Київ) об'єктів пайової участі - квартир загальною площею 1560,26 кв.м. у передбачений договором строк не виконав., у зв'язку з чим прокурор звернувся з даним позовом до суду першої інстанції та просив суд зобов'язати відповідача передати позивачу 1 через позивача 2 згідно договору від 14.12.2004 № 227/УПБ-45Д квартири загальною площею 1560,26 кв.м.

Під час розгляду справи № 146/10-06/9/5 судом було встановлено, що ПП "ЕРКЕР" в порушення умов договору власний обов'язок щодо передачі квартир загальною площею 1560,26 кв.м. в повному обсязі та у визначені договором строки не виконав.

Отже, рішенням Господарського суду Київської області від 13.09.2012 у справі №146/10-06/9/5, що набрало законної сили, встановлено невиконання ПП "ЕРКЕР" зобов'язань за договором на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004 в частині передачі квартир загальною площею 1560,26 кв.м. та у судовому порядку зобов'язано ПП "ЕРКЕР" передати Міністерству оборони України через Управління капітального будівництва Міністерства оборони України згідно даного договору квартири загальною площею 1560,26 кв.м.

Таким чином, вимоги позивача про зміну умов договору на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004 в частині не зазначення кількості квартир та зменшення площі квартир, які позивач зобов'язаний передати відповідачам, фактично спрямовані на зміну рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2012 у справі №146/10-06/9/5.

Також, як встановлено у рішенні Господарського суду Київської області від 13.09.2012 у справі №146/10-06/9/5, платник (Управління капітального будівництва Міністерства оборони України) на виконання умов договору здійснив 100% оплату вартості квартир, визначеної договором, що складає ціну договору на рахунок ПП "ЕРКЕР", у зв'язку із чим, позивач мав можливість у повному обсязі виконати умови договору в частині передачі всієї кількості квартир.

Разом із тим, заявляючи вимоги про зміну умов договору в частині не зазначення кількості квартир та зменшення площі квартир, позивач фактично має на меті передати відповідачам менше квартир ніж було обумовлено договором.

Водночас, судом враховано, що ухвалою Господарського суду Київської області від 24.10.2013 було змінено порядок та спосіб виконання рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2012 у справі № 146/10-06/9/5 із зобов'язання ПП "ЕРКЕР" передати Міністерству оборони України через Управління капітального будівництва Міністерства оборони України згідно договору на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004, укладеного між ПП "ЕРКЕР", Міністерством оборони України та Управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України квартири загальною площею 1560,26 кв.м. на зобов'язання ПП "ЕРКЕР" передати Міністерству оборони України через Управління капітального будівництва Міністерства оборони України згідно договору на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004р., укладеного між ПП "ЕРКЕР", Міністерством оборони України та Управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України передати квартири в м. Біла Церква Київської області загальною площею 1560,2 кв.м.: по вул. Фадеєва - в будинку № 105 "а": кв. № 127 - площею 62,2 кв.м., кв. № 139 - площею 62,1 кв.м.; по вул. Академіка Кримського в будинку № 10: кв. № 2 - площею 93,5 кв.м., кв. № 14 - площею 61,0 кв.м., кв. № 30 - площею 63,0 кв.м., кв. № 45 - площею 89,3 кв.м.; по вул. Гоголя в будинку № 3: кв. № 28 - площею 79,7 кв.м.; по пров. Академічному в будинку № 3: кв. № 122 - площею 53,6 кв.м.; по вул. Леваневського в будинку № 58: кв. № 35 - площею 97,5 кв.м., кв. № 43 - площею 98,0 м.кв., кв. № 55 - площею 106,7 кв.м., кв. № 59 - площею 98,5 м.кв., кв. № 62 - площею 78,3 кв.м., кв. № 63 - площею 98,0 м.кв., кв. № 146 - площею 107,8 м.кв., кв. № 155 - площею 107,7 кв.м.; по вул. Гайок в будинку № 222-ж: кв. № 45 - площею 98,3 кв.м., кв. № 50 - площею 52,7 кв.м., кв. № 54 - площею 52,3 м.кв.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2013 та постановою Вищого господарського суду України від 11.02.2014 вказану ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2013 залишено без змін.

Наявність підстав для зміни рішення обумовлена наявністю у відповідача відповідачеві на праві власності нерухомого майна - житлових квартир у будинках, що розташовані на інших вулицях міста Біла Церква, загальна площа яких у сукупності складає 1560,20 кв.м.

Суд також зазначає, що метою договору на пайову участь в будівництві житла від 14.12.2004 №227/УПБ-45Д є забезпечення житлом військовослужбовців Збройних Сил України, яке здійснюється за рахунок Державного бюджету України шляхом пайової участі у спорудженні житлових будинків, а відповідно до п. 1.2. договору, підставою для його укладення є рішення тендерного комітету Міністерства оборони України з організації та здійснення процедур закупівель товарів, робіт і послуг у сфері будівництва та придбання житла для військовослужбовців та членів їх сімей за державні кошти. При цьому, позивач приймаючи участь у конкурсі знав про його умови, свідомо погодився на них та взяв на себе обов'язок збудувати та передати відповідачам визначену кількість квартир певної загальної площі.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на те, що рішенням Господарського суду Київської області від 13.09.2012 у справі №146/10-06/9/5, що набрало законної сили, зобов'язано ПП "ЕРКЕР" передати Міністерству оборони України через Управління капітального будівництва Міністерства оборони України згідно даного договору квартири загальною площею 1560,26 кв.м., а також, враховуючи те, що позивачем не доведено наявності істотної зміни обставин, а також, одночасно всіх чотирьох умов, у разі настання яких, відповідно до частини другої статті 652 ЦК України, договір може бути змінений за рішенням суду, у суду відсутні підстави для зміни договору на пайову участь в будівництві житла № 227/УПБ-45Д від 14.12.2004 року, укладеного між Приватним підприємством "ЕРКЕР", Міністерством оборони України та Управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на необґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а тому суд відмовляє у задоволенні позову Приватного підприємства "ЕРКЕР" до 1) Міністерства оборони України; 2) Управління капітального будівництва Міністерства оборони України про зміну умов договору.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства "ЕРКЕР" до 1) Міністерства оборони України; 2) Управління капітального будівництва Міністерства оборони України про зміну умов договору відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 15.06.2015

Суддя О.В. Гулевець