РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015Справа №910/11627/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гільдія права"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О"

про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням

Суддя: Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - не прибув.

в с т а н о в и в:

05.05.2015 позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив усунути перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю "Гільдія права" у користуванні нежитловим приміщенням загальною площею 8808,1 м2 торгівельно-офісного комплексу з об'єктами громадського призначення та паркінгом (літера "В") за адресою: місто Київ, площа Спортивна, будинок 1а, серед яких:

а) "Приміщення №1" площею 5 380,7 м2, до складу якого входять: приміщення №VІІІ, №ІХ, №Х, №ХІІ, №ХІІІ, №ХІV, №ХV, №ХVІ, №ХVІІ і №ХVІІІ, а також частина, що становить 0,962 приміщення №ІІІ, частина, що становить 0,135 приміщення №ІV, частина, що становить 0,571 приміщення №ХХХІV, групи приміщень "МСК" відповідно до плану та експлікації підвалу другого рівня ТРЦ, наведеної у Технічному паспорті;

б) "Приміщення №2" площею 2 210,2 м2, до складу якого входять: приміщення №ХLVІ, №ХLVІІ і №ХLVІІІ, а також частина, що становить 0,868 приміщення №ХІ, частина, що становить 0,582 приміщення №ХLI, і частина, що становить 0,346 приміщення №ХХХ групи приміщень "МСК" відповідно до плану та експлікації підвалу першого рівня ТРЦ, наведеної у Технічному паспорті;

в) "Приміщення №3" площею 665,2 м2, до складу якого входять: приміщення №IV, №VІІІ, №ХІІІ, №ХХІV, №ХХV, №ХХVІ і №ХХVІІ, а також частина, що становить 0,562 приміщення №ІХ, групи приміщень "МСК" відповідно до плану та експлікації підвалу другого рівня БЦ, наведеної у Технічному паспорті;

г) "Приміщення №4" площею 417,6 м2, до складу якого входять: приміщення №IV, №ІХ, №ХХІІІ, №ХХІУ і №ХХV групи приміщень "МСК" відповідно до плану та експлікації підвалу першого рівня БЦ, наведеної у Технічному паспорті;

д) "Приміщення №5" площею 104,4 м2, до складу якого входять: частина, що становить 0,021 приміщення №2 групи приміщень №1, частина, що становить 0,422 приміщення №ХХІХ, №ХХХ, №ХХХІ і №ХХХІІ групи приміщень "МСК" відповідно до плану та експлікації першого поверху ТРЦ, наведеної у Технічному паспорті;

е) "Приміщення №6" площею 30,0 м2, до складу якого входить: частина, що становить 0,01137 приміщення №ХХХІ групи приміщень "МСК" відповідно до плану та експлікації підвалу третього рівня ТРЦ, наведеної у Технічному паспорті за договором оренди №16-О/03-15 від 16.03.2015 шляхом їх звільнення та передачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Три О" у користування позивачу.

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 16.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гільдія права" як орендарем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Три О" як орендавцем укладено договір оренди №16-О/03-15, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування зазначені приміщення. Договором про внесення змін №1 до договору оренди №16-О/03-15 від 16.03.2015 сторони погодили викласти п. 1.1 договору оренди у новій редакції: « 1.1 Орендодавець зобов'язується передати, а орендар - прийняти у строкове платне користування нежитлові приміщення на наступних умовах:». Позивач, посилаючись на встановлений п. 1.1.3. договору оренди №16-0/03-15 від 16.03.2015 термін передачі приміщення, який не може перевищувати тридцяти календарних днів, починаючи з 27.03.2015, звернувся до відповідача із вимогою передати майно шляхом підписання акту приймання-передачі майна, що зафіксує його фактичну передачу в користування, а також вимагав надати доступ до приміщення, забезпечивши позивачу можливість безперешкодного користування приміщенням. Як додаток до вимоги вих.№01/24-04/15 від 24.04.2015 позивачем був надісланий підписаний керівником та скріплений печаткою ТОВ «Гільдія Права» акт приймання-передачі майна від 27.04.2015 до договору оренди №16-0/03-15 від 16.03.2015 у двох примірниках. Листом від 27.04.2015 відповідач повідомив позивача, що надати доступ та забезпечити позивачу можливість безперешкодного користування зазначеними приміщеннями він не може, оскільки попередній його орендар в порушення взятих на себе зобов'язань прострочує звільнення приміщень від власного майна, а також повідомив з посиланням ст. 607 Цивільного кодексу України про припинення свого зобов'язання за договором, оскільки його неможливо виконати у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Представник позивача у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом надсилання за належною юридичною адресою позивача ухвали господарського суду.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом надсилання за належною юридичною адресою відповідача ухвали господарського суду. Відзив на позовну заяву та інші виребувані господарським судом матеріали відповідачем не надані.

З урахуванням фактичних обставин справи суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

16.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гільдія права" (позивач, орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Три О" (відповідач, орендодавець) укладено договір оренди №16-О/03-15 (далі за текстом - договір), згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення на наступних умовах:

а) "Приміщення №1" площею 5 380,7 м2, до складу якого входять: приміщення №VІІІ, №ІХ, №Х, №ХІІ, №ХІІІ, №ХІV, №ХV, №ХVІ, №ХVІІ і №ХVІІІ, а також частина, що становить 0,962 приміщення №ІІІ, частина, що становить 0,135 приміщення №ІV, частина, що становить 0,571 приміщення №ХХХІV, групи приміщень "МСК" відповідно до плану та експлікації підвалу другого рівня ТРЦ, наведеної у Технічному паспорті;

б) "Приміщення №2" площею 2 210,2 м2, до складу якого входять: приміщення №ХLVІ, №ХLVІІ і №ХLVІІІ, а також частина, що становить 0,868 приміщення №ХІ, частина, що становить 0,582 приміщення №ХLI, і частина, що становить 0,346 приміщення №ХХХ групи приміщень "МСК" відповідно до плану та експлікації підвалу першого рівня ТРЦ, наведеної у Технічному паспорті;

в) "Приміщення №3" площею 665,2 м2, до складу якого входять: приміщення №IV, №VІІІ, №ХІІІ, №ХХІV, №ХХV, №ХХVІ і №ХХVІІ, а також частина, що становить 0,562 приміщення №ІХ, групи приміщень "МСК" відповідно до плану та експлікації підвалу другого рівня БЦ, наведеної у Технічному паспорті;

г) "Приміщення №4" площею 417,6 м2, до складу якого входять: приміщення №IV, №ІХ, №ХХІІІ, №ХХІУ і №ХХV групи приміщень "МСК" відповідно до плану та експлікації підвалу першого рівня БЦ, наведеної у Технічному паспорті;

д) "Приміщення №5" площею 104,4 м2, до складу якого входять: частина, що становить 0,021 приміщення №2 групи приміщень №1, частина, що становить 0,422 приміщення №ХХІХ, №ХХХ, №ХХХІ і №ХХХІІ групи приміщень "МСК" відповідно до плану та експлікації першого поверху ТРЦ, наведеної у Технічному паспорті;

е) "Приміщення №6" площею 30,0 м2, до складу якого входить: частина, що становить 0,01137 приміщення №ХХХІ групи приміщень "МСК" відповідно до плану та експлікації підвалу третього рівня ТРЦ, наведеної у Технічному паспорті зазначені приміщення.

Строк оренди 35 місяців, початок перебігу якого є днем передачі приміщення орендареві за актом приймання-передачі. Термін передачі приміщення: не пізніше, ніж по спливу тридцяти календарних днів, починаючи з 27.03.2015 (п. 1.1.2, п. 1.1.3 договору).

Листом від 24.04.2015 № 01/24-04/15 позивач звернувся з вимогою до відповідача про виконання вимог п. 1.1.3 договору щодо передачі майна шляхом підписання акту приймання-передачі майна, що зафіксує його фактичну передачу в користування, а також надання доступу до приміщень та забезпечення позивачу можливості безперешкодного користування приміщенням. До вказаного листа позивачем було додано акт приймання-передачі майна за договором оренди №16-О/03-15 від 16.03.2015, підписаний уповноваженою особою позивача та скріплений печаткою.

Листом від 27.04.2015 №530-27/04/15 відповідач повідомив, що надати доступ та забезпечити орендареві можливість безперешкодного користування приміщенням орендодавець не може, оскільки попередній його орендар в порушення взятих на себе зобов'язань прострочує звільнення приміщення від власного майна. Враховуючи положення ст. 607 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, відповідач вважає зобов'язання за договором оренди припиненими.

Посилаючись на невиконання відповідачем зобов'язань щодо передачі приміщення за договором, позивач звернувся до суду із вказаними вище позовними вимогами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Договір відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт укладення між позивачем як орендарем та відповідачем як орендодавцем договору оренди нерухомого майна. Вказаним договором оренди зафіксовано обов'язок відповідача передати орендовані приміщення позивачеві.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивачем доведено, а відповідачем у справі не спростовано факту ненадання відповідачем приміщень, що є предметом укладеного сторонами договору оренди. Відповідного Акту приймання-передачі приміщень відповідачем суду не надано.

Предметом позову позивач у справі визначив вимогу до відповідача про усунення перешкод у користуванні об'єктом оренди, а саме відповідними нежитловими приміщеннями.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до положень статей 391, 396 Цивільного кодексу України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства України, позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди, предмет негаторного позову є вимога власника або особи, яка володіє майном на відповідній правовій підставі, до третіх осіб про усунення порушень його права, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (шляхом звільнення приміщень власника від неправомірного перебування у них майна третіх осіб, знесення неправомірно збудованих споруд тощо).

Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 Цивільного кодексу України власник (володілець) вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

В процесі розгляду даної справи судом встановлено, що права позивача порушуються відповідачем не діями, які позбавляють позивача можливості користування орендованим майном, а навпаки, його бездіяльністю у вигляді невиконання у натурі зобов'язання з передачі майна.

У відповідності до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Аналогічні приписи містяться у статті 20 Господарського кодексу України.

Спосіб захисту порушеного права повинен відповідати змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

З урахуванням того, що фактично відповідачем у справі не вчиняються дії, що свідчили б про здійснення перешкод у користуванні орендованим позивачем майном, а, навпаки, не виконується у натурі зобов'язання з передачі орендованого майна, суд доходить висновку про обрання позивачем способу захисту порушеного права, який не відповідає характеру вчиненого порушення.

Так, порушене право позивача підлягає захисту шляхом примусу до виконання зобов'язання у натурі, що передбачено ст. 16 Цивільного кодексу України, а не шляхом зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном, оскільки позивач ще не розпочав таке користування.

Невірне обрання способу захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Судові витрати у справі покладаються на позивача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні 16.06.2015 на підставі положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Повне рішення складене та підписане 17.06.2015.

Суддя В.О. Демидов