РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015Справа №910/9786/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О. розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про стягнення 19 701,96 грн.

за участю представників:

від позивача:не з'явився
від відповідача:Мельниченко І.О.- представник за довіреністю № 037-3/15 від 31.03.2015 р.
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 19 701,96 грн. за договором майнового страхування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.03.2014 р. у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Форд", державний реєстраційний номер АХ 9310 СО, під керуванням Арутюняна А.С., та автомобіля "БМВ", державний реєстраційний номер АХ 8510 ЕА, під керуванням Грушина О.Б., внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Форд", державний реєстраційний номер АХ 9310 СО, що був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група".

18.06.2014 р. позивачем здійснено страхове відшкодування у загальній сумі 20 701,96 грн. на користь СТО страхувальника.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.04.2014 р. у справі № 646/3117/14-п Грушина О.Б. визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,000 грн.

Цивільно-правова відповідальність особи, якій належить автомобіль "БМВ", державний реєстраційний номер АХ 8510 ЕА,, застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (Поліс № АС/2030766).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач вважає, що до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 18.03.2014 р. у м. Харкові.

У позові Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" суму страхового відшкодування у розмірі 19 701,96 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, через канцелярію суду подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, у цьому ж клопотанні просив розглядати справу без участі свого представника.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, зазначив, що позивач не звертався до нього із заявою про виплату страхового відшкодування, у тому числі, в порядку Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а також вказав, що сума страхового відшкодування повинна бути виплачена з врахування коефіціенту фізичного зносу. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору № 28-2107-13-00152 від 16.04.2013 р., укладеного між ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та Арутюняном А.С., застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "Форд", державний реєстраційний номер АХ 9310 СО.

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2014 р. у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Форд", державний реєстраційний номер АХ 9310 СО, під керуванням Арутюняна А.С. та автомобіля "БМВ", державний реєстраційний номер АХ 8510 ЕА, під керуванням Грушина О.Б., внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Форд", державний реєстраційний номер АХ 9310 СО.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.04.2014 р. у справі № 646/3117/14-п Грушина О.Б. визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,000 грн.

Відповідно до рахунку СТО № від 21.03.2014 р. розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Форд", державний реєстраційний номер АХ 9310 СО, внаслідок ДТП, склав 22 221,76 грн.

На підставі заяви страхувальника від 21.03.2014 р., страхового акту № ПССКА-3476 від 13.06.2014 р., розрахунку страхового відшкодування від 13.06.2014 р. ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" перерахувало на користь страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 20 701,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14261 від 18.06.2014 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність особи, якій належить автомобіль "БМВ", державний реєстраційний номер АХ 8510 ЕА, застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2030766 (ліміт відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику позивач набув право вимоги на страхове відшкодування до винної у ДТП особи відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат й у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

За цими нормами страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13 у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Отже, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ТДВ "Страхове товариство "Домінанта" за договором майнового страхування у сумі 20 701,96 грн. у фактично перерахованій сумі та у межах загального строку позовної давності.

З даних підстав суд відхиляє клопотання позивача про застосування строку позовної давності, оскільки, як було встановлено судом, страховий випадок трапився 18.03.2014 р., а з позовом до суду позивач звернувся 16.04.2015 р., тобто в межах строку загальної позовної давності.

Також з огляду на викладене є необгрунтованим твердження відповідача щодо необхідності виплати суми відшкодування з вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу, оскільки ця обставина не впливає на суму, яку має сплатити відповідач, про що зазначив у своїй позиції Верховний Суд України (справа № 6-112цс13).

Крім того, Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 р. роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Таким чином, розмір виплати страхового відшкодування не обов'язково повинен визначатись на підставі висновку експертного дослідження або на підставі акту виконаних робіт, а може виходити з фактичної (реальної) суми, яка встановлена рахунком-фактурою СТО № від 21.03.2014 р.

При цьому відповідач хибно посилається на положення ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки в даному випадку між сторонами виникли інші відносини - заміна кредитора у зобов'язанні, а не відносини, що виникають між страховиком та страхувальником на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому, ні порядок визначення суми страхового відшкодування, ні порядок виплати цього відшкодування за вказаним законом у спірних правовідносинах не застосовується.

Крім того, суд зазначає, що норми законодавства про страхування не покладають на позивача (страховика за договором добровільного страхування) обов'язок звертатися до іншого страховика (відповідача) із заявою про виплату страхового відшкодування, у тому числі, в порядку Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. № 15-рп/2002).

З огляду на викладене суд відхиляє доводи відповідача про завищення суми страхового відшкодування, яку просить стягнути позивач.

Щодо посилань на недоведеність дії договору добровільного страхування, укладеного між позивачем та потерпілою особою, суд зазначає, що ця обставина не має значення для вирішення справи по суті.

Судом встановлено, що Полісом № АС/2030766, яким застрахована цивільно - правова відповідальність винної особи, передбачено ліміт відповідальності страховика перед страхувальником - 50 000,00 грн., а франшиза - 1 000,00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, становить 19 701,96 грн. (20 701,96 грн. - 1 000,00 грн.).

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати страхового відшкодування підтверджується матеріалами справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення 19 701,96 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32, літ. А, ідентифікаційний код 30859524) страхове відшкодування в сумі 19 701 (дев'ятнадцять тисяч сімсот одну) грн. 96 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32, літ. А, ідентифікаційний код 30859524) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 11 червня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 15 червня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна