ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. Справа № 909/32/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

Желік М.Б.

при секретарі Карпенко В.О.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Роднічок», смт. Рожнятів, Івано-Франківська область № 35 від 26.03.2015 року

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2015 року

у справі № 909/32/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл», м. Київ

до відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства «Роднічок», смт.Рожнятів Івано-Франківської області

про: стягнення заборгованості в сумі 744 243,47 грн., з яких: 669 758,11 грн. - основний борг, 10 750,46 грн. - пеня, 56 056,00 грн. - штраф, 7 678,90 грн. - 20% річних

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2015 року у справі № 909/32/15 (суддя Кобецька С.М.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» до відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства «Роднічок», про стягнення заборгованості в сумі 744 243,47 грн., з яких: 669 758,11 грн. - основний борг, 10 750,46 грн. - пеня, 56 056,00 грн. - штраф, 7 678,90 грн. - 20% річних - задоволено. Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства «Роднічок» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл», 669 758,11 грн. - заборгованості, 10 750,46 грн. - пені, 56 056,00 грн. - штрафу, 7 678,90 грн. - 20% річних, 14 884,86 грн. - судового збору.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2015 року у справі № 909/32/15, відповідач - Приватне сільськогосподарське підприємство «Роднічок» - подав апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі апелянт посилається, зокрема, на те, що при винесенні рішення від 19.03.2015 року у справі № 909/32/15 суд першої інстанції не дослідив підписаний сторонами договір, наявні в матеріалах справи документи, неправильно визначився із характером спірних правовідносин, не застосував закон, який підлягає застосуванню, в зв'язку з чим прийняв помилкове рішення.

На підставі викладеного, скаржник просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2015 року у справі № 909/32/15 та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ТзОВ «Агроскоп Інтернешнл» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Роднічок», про стягнення заборгованості в сумі 744 243,47 грн., з яких: 669 758,11 грн. - основний борг, 10 750,46 грн. - пеня, 56 056,00 грн. - штраф, 7 678,90 грн. - 20% річних - відмовити.

Довідкою про автоматичний розподіл справ між суддями від 07.04.2015 р. справу № 914/32/15 призначено судді-доповідачу Костів Т.С. та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 09.04.2015 р. подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 28.04.2015 р., зобов'язано скаржника здійснити доплату судового збору до 28.04.2015 р. у розмірі 7 392,43 грн. та надати суду докази в підтвердження зарахування останнього до Держбюджету України.

Ухвалою суду від 28.04.2015 року розгляд справи відкладено на 09.06.2015 року, зобов'язано скаржника здійснити доплату судового збору до 09.06.2015 р. у розмірі 7 392,43 грн. та надати суду докази в підтвердження зарахування останнього до Держбюджету України, з підстав викладених у ній.

В судове засідання 09.06.2015 р. позивач явку повноважного представника не забезпечив, надіслав на адресу суду відзив (вих. № 01-04/3611/15 від 08.06.2015 р.), в якому просить суд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2015 року у справі № 909/32/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Роднічок» - без задоволення, з підстав, викладених в даному відзиві.

Відповідач явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки суду не довів, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (знаходиться в матеріалах справи а.с. 110).

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів зазначає що, згідно із п. 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Крім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» (надалі - продавець) та Приватним сільськогосподарським підприємством «Роднічок» (надалі - покупець) укладено договір купівлі-продажу насіння № 14 НК 17/КВСЯ від 25.07.2014 р. (надалі - договір), згідно із яким в порядку, визначеному цим договором та на умовах відстрочення остаточної оплати на певний термін, продавець зобов'язується передати у власність покупця насіння (надалі - товар), згідно специфікацій - додатків до договору, що становлять його невід'ємну частину, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість згідно умов договору (п.1.1. договору). Пунктом 2.1. договору сторонами обумовлено, що ціни, загальна вартість, найменування товару, вид обробки, одиниця виміру, зазначаються у додатках. В ціну товару входить вартість тари, упаковки та маркування. Специфікацією від 25.07.2014 р. (додаток №1) до договору, сторони визначили найменування товару - Брентано насіння озимого ріпаку (1,5 млн. нас.), ціна за одиницю 125 грн., Белана насіння озимого ріпаку (1,5 млн. нас.), ціна за одиницю 120 грн.. Відповідно до п. 2.3. договору, покупець здійснює попередню оплату за товар у розмірі 0% вартості кожної окремої партії товару, зазначеної в додатку до договору або замовленні покупця не пізніше ніж за 7 днів до дати поставки відповідної партії товару. Решта вартості товару виплачується покупцем до 01.12.2014р. - 100% вартості партії товару отриманого покупцем. Повний розрахунок за товар здійснюється покупцем не пізніше 01.12.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договірних відносин, продавець передав у власність покупця згідно специфікації від 25.07.2014 р. до договору, на підставі довіреності № 3 від 28.07.2014р., по видаткових накладних № АІ000007735, № АІ000007760 від 01.08.2014 р., товар (насіння озимого ріпаку) на загальну суму 560 560 грн.. Видаткові накладні, підписані сторонами та скріплені їх печатками, містять посилання про відсутність жодних претензій з боку сторін щодо кількості та якості одержаного товару.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання за договором не здійснивши розрахунків за отриманий товар, у строк встановлений п. 2.3. договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 560 560 грн..

Відповідно до п. 2.2. договору встановлено, що ціна товару може бути змінена продавцем в односторонньому порядку у випадку зростання міжбанківського курсу придбання долара США до національної валюти України на один або більше процентів, діючого на дату кожного фактичного платежу, відносно міжбанківського курсу придбання долара США до національної валюти України, що діяв на дату першого платежу за договором/або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбулась першою). Вартість товару розраховується за формулою та сплачується в гривні: X2=(Y2/Y1)*X1, де X1 - вартість товару у національній валюті України на дату першого платежу за договором/або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбулась першою); Y1 - міжбанківський курс придбання долара США до національної валюти України, який визначається як середній на міжбанківському валютному ринку на дату першого платежу за договором/або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбулась першою) з врахування комісії банків на обслуговування платежів в розмірі 0,3%; Y2 - міжбанківський курс придбання долара США до національної валюти України, який визначається як середній на міжбанківському валютному ринку в день, що передує дню фактичних розрахунків по даному договору з врахування комісії банків на обслуговування платежів в розмірі 0,3%; X2 - кінцева вартість товару у національній валюті України до сплати. При цьому, загальна ціна товару, підрахована з урахуванням результатів коригування ціни на товар на дату здійснення кожного фактичного платежу - є фактичною загальною ціною товару по цьому договору, яку покупець зобов'язаний оплатити. У випадку несвоєчасної оплати, покупець оплачує повну вартість придбаного товару з урахуванням п. 2.2. договору. При цьому ціна за товар визначається на дату здійснення фактичного платежу. Курси валют і їх співвідношення визначається згідно даних, вказаних на сайті www.udinform.com. Міжбанківський курс придбання долара США до національної валюти України, який визначається як середній на міжбанківському валютному ринку в день, що передує дню розрахунків по даному договору з врахуванням комісії банків на обслуговування платежів в розмірі 0,3%.

На підставі п. 2.2. договору позивачем відкориговано суму основного боргу (ціну поставленого товару), яка згідно проведеного розрахунку 19,8269/16,5943 * 560 560 грн., на підставі даних, вказаних на сайті www.udinform.com. (а.с.17-18) складає 669 758,11 грн. та є сумою заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар. Відомості, які підтвердили б сплату відповідачем вище зазначеної суми заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Зазначені обставини правильно і повно були встановлені судом першої інстанції. Скаржник не конкретизував, що саме в змісті договору та сутності відносин сторін не було враховано при винесенні рішення.

В силу приписів ст.ст. 627, 628, 629, 632 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір купівлі-продажу насіння №14 НК 17/КВСЯ від 25.07.2014 р., укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

З огляду на приписи ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Положеннями ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України). Нормою ч. 1 ст. 530 ЦК України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки, відповідач неналежно виконав свої зобов'язання, які випливають з договору та закону, то, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 669 758,11 грн. (з урахуванням коригування), була підставно задоволена судом першої інстанції.

Якщо зобов'язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 6.4. договору, у випадку порушення покупцем термінів оплати, обумовлених у договорі, покупець сплачує продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежів по оплаті товару, від своєчасно неоплаченої суми заборгованості, за кожен день прострочення оплати до моменту повної оплати, а також 20% річних від простроченої суми. У разі порушення покупцем строків попередньої оплати та/або оплати за товар відповідно до графіку, встановленого договором, продавець має право стягнути з покупця штраф у розмірі 10% від суми неоплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості товару (п. 6.5. договору).

Враховуючи вищезазначені норми та п.п. 6.4., 6.5. договору, позивачем правомірно нараховано відповідачу 10 750,46 грн. - пені, 56 056 грн. - штрафу, 7 678,90 грн. - 20% річних, у відповідності до розрахунку.

Згідно ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Відповідач додаткових доказів не подав і суду апеляційної інстанції, не обґрунтовував неможливості подання таких доказів суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Приватного сільськогосподарського підприємства «Роднічок» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Роднічок», смт. Рожнятів, Івано-Франківська область № 35 від 26.03.2015 року - залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2015 року у справі № 909/32/15 - без змін.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Роднічок» (77601, Івано-Франківська область, Рожнятівський район, смт. Рожнятів, вул. Шкільна, 3 В, ) в доход Державного бюджету України 7392,43 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

4. Матеріали справи скерувати до господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 11.06.2015 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.