номер провадження справи 12/86/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 Справа № 908/2511/15-г

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/2511/15-г

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Магнат", м. Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Лоджистик", м. Слов'янськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Дочірнє підприємство "Інтегровані логістичні системи", Одеська область

про стягнення 11300,00 грн.

за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

від третьої особи - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Магнат" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Лоджистик" про стягнення боргу в сумі 11300,00 грн. за договором-заявкою на перевезення вантажу орендованим транспортом територією України № 1023768 від 18.09.2014 року.

18.05.2015 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання в порядку ст. 38 ГПК України, про витребування доказів у справі. Так, позивач просить суд витребувати від відповідача оригінали договору-заявки № 1023768 від 18.09.2014 року та акту виконаних послуг (робіт) № 501/4 від 19.09.2014 року, оскільки відповідач передав позивачу лише копію підписаного договору, а примірник оригіналу договору та акту відповідач не повернув. Разом з тим, зазначає, що вантажоодержувач - Дочірнє підприємство "Інтегровані логістичні системи" не повернуло позивачу один примірник ТТН (авто АЕ5080НК, рейс м. Моршин - м. Цюрупинськ - м. Одеса), а тому просить суд витребувати у вказаного підприємства оригінал зазначеної ТТН.

Розглянувши подане клопотання, з урахуванням обов'язку доказування в силу ст. ст. 33, 34, 38 ГПК України, суд відмовив в його задоволенні, оскільки позивач не довів суду відсутність можливості самостійно надати суду вказані докази, в т. ч. звернення до зазначених юридичних осіб з приводу отримання доказів та відмову у їх наданні, про що зазначено в ухвалі господарського суду Запорізької області від 21.05.2015 року.

18.05.2015 року на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій останній в обґрунтування позову зазначає, що між ним та відповідачем був укладений договір-заявка на перевезення вантажу орендованим транспортом України № 1023768 від 18.09.2014 року, договором сторони визначили розмір провізної плати - 11300,00 грн., проте відповідач не здійснив оплату за перевезення. Вказує, що не виконавши зобов'язання з оплати продукції відповідач порушив умови договору, ст. ст. 525, 526, 530, 903, 909, 916 ЦК України, ст. 193 ГК України. При цьому пояснює, що оригінал договору-заявки на перевезення вантажу орендованим транспортом України № 1023768 від 18.09.2014 року та акт виконаних послуг (робіт) № 501/4 від 19.09.2014 року не може бути наданий позивачем, оскільки після передачі відповідачу двох оригінальних примірників договору та акту відповідач передав йому факсимільним зв'язком лише копію підписаного відповідачем договору, а примірник оригіналу договору та акту відповідач досі не повернув позивачу. Разом з тим посилається на п. 13 договору, в якому зазначено, що договір-заявка, переданий засобами факсимільного зв'язку має юридичну силу до отримання оригіналу, тобто позивач та відповідач домовилися, що копія договору має юридичну силу доти, доки відповідач не поверне примірник оригіналу договору. Також зазначає, що оригінал ТТН не може бути наданий ним, оскільки після передачі вантажу вантажоодержувачу (Дочірнє підприємство "Інтегровані логістичні системи"), останній замість повернення позивачу одного з примірників ТТН надав акт передання товарів на відповідальне зберігання № МС-П- від 16.09.2014 з копією акту фіксації прибуття на відвантаження та її завершення від 19.09.2014 року та акт транспортного браку. Позивач вказує, що вказані акти, складені вантажоодержувачем якраз і є доказами здійснення перевезення та отримання вантажу вантажоодержувачем. Разом з тим зазначає, що в актах вказані дані про вантаж, реєстраційний номер автомобіля (АЕ5080НК), які співпадають з вказаними в договорі, факт належності позивачу автомобіля з реєстраційним № АЕ5080НК підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу. Також вказує, що здійснити звірку розрахунків з відповідачем фактично неможливо, оскільки останній за своїм місцезнаходженням відсутній, доказом чого є відповідь Слов'янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області № 3/601 від 28.01.2015 року, тому позивач надає суду підписаний лише ним акт звірки розрахунків.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.05.2015 року на підставі ст. 27 ГПК України до участі у справі було залучено Дочірнє підприємство "Інтегровані логістичні системи" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

05.06.2015 року на адресу суду від відповідача надійшла заява, в якій останній зазначає, що про наявність даної справи йому стало відомо з ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.05.2015 року. При цьому повідомляє, що станом на 09.06.2015 року до 12 год. 15 хв. відповідач фактично не зможе у повному обсязі виконати вимоги ухвали суду, оскільки копію позову з доданими до нього документами від позивача не отримав, з заявленими вимогами позивача, доказами, яким останній обґрунтовує позовні вимоги не знайомий у зв'язку з чим надати письмові заперечення на предмет спору або висловити свою думку письмово з приводу згоди/незгоди з заявленими вимогами відповідач не може. Разом з тим звертає увагу суду на те, що раніше в березні 2015 року позивач вже звертався до господарського суду Запорізької області до ТОВ "Дженерал Лоджистик" з аналогічними вимогами, та на той момент дані вимоги були залишені судом без розгляду ухвалою суду від 30.03.2015 року, оскільки позивач не надав докази належного вручення відповідачу копії позову за доданими до нього документами. Після отримання вказаної ухвали відповідач в телефонному режимі зв'язався з ТОВ "Транспортна Компанія "Магнат" та повідомив останнє про свою адресу для листування. Разом з тим відповідач вказує, що ТОВ "Транспортна Компанія "Магнат" зверталось на його адресу з письмовою претензією від 10.04.2015 року, на яку ТОВ "Дженерал Лоджистик" була надана письмова відповідь, що згідно договору-заявки оплата здійснюється після отримання відповідачем оригіналів ТТН з відміткою отримувача, проте ТОВ "Дженерал Лоджистик" ТТН не отримували до теперішнього часу. Втім незважаючи на бажання відповідача врегулювати розбіжності на стадії досудового розгляду з позивачем, останній в порушення умов договору-заявки, на який сам посилається, не надав на адресу відповідача оригіналів ТТН, а також не направив копію позову з додатками, а вирішив звернутися до суду, знаючи фактичну адресу відповідача та розуміючи причину несплати. Просить розгляд справи з 09.06.2015 року перенести на іншу дату, оскільки до 09.06.2015 року відповідач фактично не встигне виконати всі вимоги суду за ухвалою від 21.05.2015 року, та призначити судове засідання або на 12.06.2015 року у першій половині дня, або на 19.06.2015 року в першій половині дня, або на 26.06.2015 року, 03.07.2015 року або на 10.07.2015 року. Про час та дату наступного судового засідання просить повідомити свого уповноваженого представника в телефонному режимі за номером .

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на обмеженість строку розгляду справи, передбаченого ст. 69 ГПК України, а саме двомісячного строку її розгляду, який спливає 10.06.2015 року та відсутність заяв сторін у справі про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять календарних днів. Будь яких клопотань щодо продовження строку вирішення спору сторонами не заявлено. При цьому, судом враховано, що чисельними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1 статті 6 "Право на справедливий розсуд" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в "розумний строк" через затримки у провадженні, в основному з вини судів першої інстанції.

08.06.2015 року на електронну адресу суду та 09.06.2015 року поштою від позивача у справі надійшла заява, згідно з якою останній надає докази надсилання третій особі ДП "Інтегровані логістичні системи" копії позовної заяви з додатками. Разом з тим вказує, що надіслав відповідачу претензію за адресою: м. Харків, вул. Червоножовтнева, 5, тому що згідно відповіді Слов'янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області № 3/601 від 28.01.2015 року відповідач за своїм місцезнаходженням відсутній, а в Інтернеті позивач натрапив на інформацію про ТОВ "Дженерал Лоджистик" з посиланням на вказану адресу у м. Харків.

Представник позивача в судове засідання 09.06.2015 року не з'явився. Однак 08.06.2015 року на електронну адресу суду та поштою від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить розглянути справу за відсутності його представника або відкласти розгляд справи та постановити ухвалу про участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції з дорученням господарському суду Дніпропетровської області забезпечити проведення відеоконференції. Подане клопотання мотивоване неможливістю явки в судове засідання 09.06.2015 року представника позивача у зв'язку з необхідністю участі 09.06.2015 року в декількох судових засіданнях в господарському суді Дніпропетровської області у справах № 904/3759/15 та № 904/4521/15.

Клопотання позивача, яке зареєстровано судом 08.06.15р. під номером вх. № 1012/01-22 про відкладення розгляду справи та призначення її розгляду в режимі відеоконференції не підлягає задоволенню, у зв'язку зі спливом 10.06.15р. строку розгляду даної справи, передбаченого ст. 69 ГПК України. При цьому будь яких клопотань щодо його продовження сторонами не надано.

Представник відповідача в судове засідання 09.06.2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання 09.06.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмові пояснення щодо позову не надав.

Неприбуття у судове засідання представників сторін та третьої особи, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому суд дійшов висновку, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, пояснення відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 18.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Магнат", далі Виконавець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дженерал Лоджистик", далі Замовник, був укладений договір -заявка на перевезення вантажу орендованим транспортом територією України № 1023768, далі Договір.

Відповідно до умов укладеного Договору сторони узгодили перевезення вантажу орендованим транспортом на наступних умовах: перевезення вантажу - вода в палетах у кількості 28 місць вагою 21,7 тон за маршрутом перевезення: м. Моршин - м. Цюрупинськ, Одеса, перевезення здійснюється автомобілем марки Даф № АЕ/5080/НК, № АЕ/8337/ХО, дата завантаження: 17.09.2014 року до 12:00 ночі, адреса завантаження: вул. Стрийська, 25, організація вантажовідправник: Оскар, адреса вивантаження: згідно ТТН, строк доставки: 18.09.2014 -19.09.2014 року, вартість перевезення - 11300,00 грн., форма оплати: перерахування за реквізитами перевізника 11300 грн. з наданням оригіналів ТТН з відмітками отримувача зі спливом 5-7 банківських днів.

Умовами п. 1 - 9 Договору сторони визначили, що разовий договір - заявка, переданий факсимільним зв'язком скріплений печатками обох сторін, має юридичну силу на рівні з оригіналом. У випадку втрати чи пошкодження вантажу Виконавець зобов'язується повністю відшкодувати збитки в розмірі зазначеної вартості вантажу. Замовник не несе відповідальності за пошкодження вантажу, яке відбулось внаслідок форс-мажорних обставин: стихійних лих, воєнних конфліктів, пожарів, страйків, або дій органів держаної влади або інших обставин. За зрив строків завантаження та доставки товару винна сторона сплачує штраф в розмірі 300 грн. За відмову від перевезення вантажу, після підтвердження договору-заявки факсовою печаткою винна сторона сплачує штраф в розмірі 150 грн. Час на навантаження/вивантаження на території України 24 години, понаднормативний час оплачує винна сторона в розмірі 150 грн./за кожну добу простою, яка почалась. Додаткові витрати будуть оплачені за наявності оригіналів документів. Виконавець зобов'язаний надати оригінали документів у 10-ти денний строк з моменту вивантаження автомобілю. В іншому випадку строк оплати переноситься на сім робочих днів. Оплата здійснюється Експедитором з коштів, оплачених Замовником.

Згідно з п. п. 11, 12, 13 Договору Замовник зобов'язаний надати Виконавцю свої статутні документи, в тому числі свідоцтво платника ПДВ. На час здійснення перевезення автотранспорт Виконавця використовується Замовником на умовах оренди, без врахування заробітної плати водія. Оплата за даним договором здійснюється за кругорейс та включає в себе закупку ГСМ, що підтверджується чеками РКО. Остаточний розрахунок здійснюється за погодженням сторін.

Позивач в позові вказує, що відповідач в порушення умов договору не виконав свої зобов'язання зі сплати наданих послуг з перевезення вантажу, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 11300,00 грн., яку і намагається стягнути позивач.

Матеріали справи свідчать, що на оплату передбачених умовами договору послуг з міжміського автоперевезення за маршрутом м. Моршин - м. Цюрупинськ - м. Одеса автомобілем № АЕ5080НК/АЕ8337ХО позивачем був виписаний рахунок № 501/4 від 19.09.2014 року на суму 11300,00 грн., засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

На підставі вказаного рахунка позивачем був складений акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 501/4 від 19.09.2014 року на суму 11300,00 грн., підписаний з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Магнат".

З матеріалів справи вбачається, що 10.04.2015 року позивач направив на адресу відповідача: 61052, м. Харків, вул. Червоножовтнева, 5, претензію № 41 про сплату за надані послуги перевезення на суму 11300,00 грн., що підтверджується описом вкладення від 10.04.2015 року та фіскальним чеком № 4773 від 10.04.2015 року, які містяться в матеріалах справи. У вказаній претензії позивач вимагав відповідача негайно сплатити 11300,00 грн. боргу, перерахувавши вказану суму на поточний рахунок ТОВ "ТК "Магнат". Разом із вказаною претензію позивач направив на адресу відповідача також копію договору-заявки, копію акту передання товарів на відповідальне зберігання, рахунок на оплату послуг та акт здачі-приймання виконаних послуг.

Втім, відповідач оплату за надані послуги перевезення вантажу не здійснив, у зв'язку з чим позивач намагається стягнути з останнього суму боргу в розмірі 11300,00 грн. в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав позивачу відповідь на вказану претензію листом № 7 від 22.04.2015 року, в якому зазначив, що договором-заявкою № 1023768 від 18.09.2014 року передбачений порядок оплати, а саме: після отримання оригіналів ТТН з відмітками отримувача після спливу 5-7 банківських днів. При цьому вказує, що оскільки йому не були надані оригінали ТТН, підстава для оплати ще не настала. Разом з тим вказує, що не має можливості розглянути претензію № 41 від 10.04.2015 року з причини ненадання позивачем необхідних для її розгляду документів, передбачених п. 1610 та п. 16.11 наказу Міністерства транспорту № 363 від 14.10.1997 року «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», у зв'язку з чим повертає вказану претензію позивачу. Факт направлення вказаного листа разом претензією на адресу позивача підтверджується описом вкладення від 22.04.2015 року та фіскальним чеком.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір перевезення вантажу. Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно цього типу договору, встановили його предмет, визначили ціну, порядок проведення розрахунків, а тому в розумінні вимог ст. ст. 638, 639, 909 ЦК України договір вважається укладеним.

Статтею 909 ЦК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Приписами ч. 1 ст. 916 ЦК України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Фактичні обставини справи свідчать, що факт надання послуг з перевезення вантажу (води в палетах) орендованим автотранспортом за маршрутом перевезення м. Моршин - м. Цюрупинськ - м. Одеса за договором-заявкою № 1023768 від 18.09.2014 року з боку позивача не підтверджується належними та допустимими доказами, у зв'язку з тим, що доданий позивачем до позовної заяви акт здачі - приймання робіт (надання послуг) № 501/4 від 19.09.2014 року не підписаний відповідачем.

Разом з тим надані позивачем до матеріалів справи акт передання товарів на відповідальне зберігання № МП-П- від 16.09.2014 року з копією акту фіксації часу прибуття на відвантаження та її завершення від 19.09.2014 року та актом транспортного браку не підтверджують факт надання позивачем послуг з перевезення вантажу за договором-заявкою на перевезення вантажу орендованим транспортом територією України № 1023768 від 18.09.2014 року, оскільки не містять посилання на вказаний договір та в них в якості перевізника, вантажовідправника зазначені інші юридичні особи. Так, в акті фіксації часу прибуття на відвантаження та її завершення від 19.09.2014 року перевізником зазначений "Дженерал Лоджистик", а вантажоодержувачем - «ИЛС ДП_АТБ Одеса», а в акті передання товарів на відповідальне зберігання № МП-П- від 16.09.2014 року в графі «відвантажив» зазначене Приватне акціонерне товариство «Індустріальні та дистрибуційні системи», в графі «прийняв» - «Інтегровані логістичні системи ДП». Втім за умовами договору-заявки на перевезення вантажу орендованим транспортом територією України № 1023768 від 18.09.2014 року виконавцем послуг з перевезення, тобто перевізником є ТОВ "ТК "Магнат", вантажовідправником є «Оскар», а організація вантажоодержувача взагалі не визначена. Крім того, вказаний вище акт передання товарів на відповідальне зберігання № МП-П- датований раніше дати укладання договору-заявки № 1023768 від 18.09.2014 року, акт фіксації часу прибуття на завантаження та її завершення містить іншу дату вантаження вантажу, а саме 16.09.2014 року, тоді як договором-заявкою визначена дата вантаження - 17.09.2014 року до 12:00 ночі.

Будь-яких інших доказів в підтвердження надання послуг за договором-заявкою № 1023768 від 18.09.2014 року (ТТН, дорожні листи водія тощо) позивачем до матеріалів справи не надано. При цьому, докази надання відповідачу оригіналів ТТН або їх копій, що є підставою для оплати, в силу положень заявки № 1023768 від 18.09.14р., в т.ч. шляхом факсимільного зв'язку до матеріалів справи не надано.

Таким чином, надані до матеріалів справи докази не підтверджують факт надання позивачем послуг з перевезення вантажу саме за договором-заявкою на перевезення вантажу транспортом територією України № 1023768 від 18.09.2014 року, на підставі якого заявлені позовні вимоги, а відтак позивачем не доведено виникнення обов'язку щодо оплати, в т.ч. наявність заборгованості у відповідача за вказаним договором в сумі 11300,00 грн.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів надання позивачем послуг з перевезення вантажу за договором-заявкою на перевезення вантажу транспортом територією України № 1023768 від 18.09.2014 року, відсутні підстави для стягнення з відповідача боргу за вказаним договором в сумі 11300,00 грн.

При цьому, умовами договору сторони визначили, що оплата за надані послуги здійснюється шляхом перерахування за реквізитами перевізника 11300,00 грн. з наданням оригіналів ТТН з відмітками отримувача зі спливом 5-7 банківських днів.

Втім товарно-транспортні накладні з відмітками отримувача в матеріалах справи відсутні, факт надання оригіналів вказаних накладних відповідачу позивач суду не довів.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Вимоги статті 34 ГПК України визначають, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім, ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач не довів суду факт надання відповідачу послуг з перевезення вантажу за договором-заявкою на перевезення вантажу транспортом територією України № 1023768 від 18.09.2014 року, а відтак і наявність заборгованості у відповідача в сумі 11300,00 грн. Разом з тим, позивачем також не доведено виникнення у відповідача обов'язку з оплати наданих послуг.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Магнат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Лоджистик" про стягнення заборгованості в сумі 11300,00 грн. слід відмовити.

Посилання позивача на те, що в акті передання товарів на відповідальне зберігання № МП-П- від 16.09.2014 року, акті фіксації часу прибуття на відвантаження та її завершення від 19.09.2014 року, акті транспортного браку вказані дані про вантаж та реєстраційний номер автомобіля, які співпадають з вказаними в договорі-заявці № 1023768 від 18.09.2014 року судом приймаються, втім співпадіння номеру автомобілю та даних про вантаж не свідчить, що вказані акти підтверджують надання послуг перевезення саме за договором-заявкою № 1023768 від 18.09.2014 року.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн. покладаються на позивача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Магнат", згідно вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 09.06.2015 року згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 42, 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Магнат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Лоджистик" про стягнення заборгованості в сумі 11300,00 грн. - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн. покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Магнат".

Повне рішення складено - 19.06.2015 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.