ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2015 р. Справа № 922/182/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Білецька А.М. , суддя Істоміна О.А.,

при секретарі Логвін О.О.,

за участю представників:

позивача - Баглікова В.С. (дов.№08-11/4678/2-14 від 24.12.2014р.),

відповідача - Яковенко І.В. (дов.№б/н від 20.04.2015р.), Соловйова Є.А. (в.о.директора),

Харківської обласної ради - Клименко В.В. (дов. №01-44/86 від 19.01.15р.),

Державної інспекції сільського господарства по Харківській області - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх.№1542Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 09 лютого 2015 року по справі №922/182/14

за позовом Харківської міської ради, м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрокот", м.Харків,

про стягнення збитків у розмірі 1352058,82 грн.,

за зустрічними позовами Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрокот", м.Харків,

до Харківської міської ради, м.Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом - Державна інспекція сільського господарства по Харківській області, м.Харків,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом - Харківська обласна рада, м.Харків,

про визнання незаконною бездіяльності Харківської міської ради та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрокот" про стягнення 1352058,82 грн. збитків.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.04.2014 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.07.2014 року, в задоволенні позову Харківської міської ради відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.09.2014 року вищезазначені судові акти було скасовано, а справу передано до господарського суду Харківської області на новий розгляд.

Скасовуючи рішення господарського суду Харківської області від 07.04.2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.07.2014 року, суд касаційної інстанції вказав на те, що спірна сума збитків обґрунтована позивачем умовним припущенням про можливість отримання ним прибутку в результаті випадкового збігу обставин, оскільки плата за землю справляється у вигляді земельного податку та орендної плати, яка в свою чергу за земельні ділянки державної та комунальної власності нараховується та сплачується за регульованою ціною. Звідси, Харківська міська рада при наданні земельних ділянок у користування не може застосовувати інші, ніж визначені законодавчими актами ставки орендної плати.

Не погоджується колегія суду касаційної інстанції і з посиланням суду на відсутність в даному питанні протиправної бездіяльності відповідача, яким сплачувався земельний податок, як підставу для відмови в позові, оскільки платниками земельного податку є власники земельних ділянок та землекористувачі, до кола яких відповідач не відноситься, а є землекористувачем, на якого законодавством покладено обов'язок сплачувати саме орендну плату за використання землі комунальної власності.

Вищий господарський суд зазначив, що твердження суду щодо відсутності у ст.156 ЗК України такої підстави настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, як не оформлення правовстановлюючого документу (договору оренди) у строк, встановлений органом місцевого самоврядування, оскільки предметом позову у даній справі є стягнення збитків за час тимчасового невикористання позивачем земельної ділянки, що в свою чергу є підставою для відшкодування збитків власникам землі в силу положень п. "д" ч. 1 ст. 156 ЗК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.09.2014 року справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.10.2014 року об 11:00 год.

22.10.2014 року до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрокот" надійшли два зустрічних позови про визнання незаконною бездіяльності Харківської міської ради та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 27.10.2014 року подані відповідачем зустрічні позовні заяви були прийняті судом до розгляду разом з первісним позовом.

Ухвалою суду від 10.12.2014 року, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача по первісному позову була залучена Державна інспекція сільського господарства по Харківській області та судове засідання було відкладене до 20.01.2015 року о 14:30 години.

Ухвалою суду від 20.01.2015 року до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача по первісному позову, була залучена Харківська обласна рада. Розгляд справи було відкладено на 03.02.2015 року о 14:40 год.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09 лютого 2015 року по справі №922/182/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Жельне С.Ч., судді: Аюпова Р.М., Лаврова Л.С.) в задоволенні первісного позову Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрокот" про стягнення 1352058,82 грн. збитків відмовлено. В задоволенні зустрічних позовів ТОВ "Дрокот" про визнання незаконною бездіяльності Харківської міської ради та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Харківська міська рада з рішенням суду першої інстанції не погодилася та звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 09.02.2015 року по справі №922/182/14 за позовом Харківської міської ради до ТОВ "Дрокот", треті особи - Харківська обласна рада, Державна інспекція сільського господарства у Харківській області про стягнення коштів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що Харківською міською радою вжито вичерпних заходів щодо належного оформлення договору оренди землі з відповідачем шляхом надання дозволу на розробку проекту відведення спірної земельної ділянки. Апелянт вважає, що в порушення вимог діючого земельного законодавства відповідачем не вжито відповідних заходів щодо розробки та узгодження проекту відведення спірної земельної ділянки, у зв'язку з чим Харківській міській раді нанесені збитки за використання земельної ділянки з порушенням вимог земельного законодавства.

20.04.2014р. від Державної інспекції сільського господарства в Харківській області до суду надійшло клопотання (вх.№6393), в якому просить суд розглядати справу №922/182/14 без участі уповноваженого представника Держсільгоспінспекції в Харківській області.

20.04.2015р. від Державної інспекції сільського господарства в Харківській області до суду надійшов відзив (вх.№6394) на апеляційну скаргу.

22.04.2015р. від ТОВ «Дрокот» до суду надійшов відзив (вх.№6591) на апеляційну скаргу, в якому просить суд залишити рішення господарського суду Харківської області від 09.02.2015р. по справі №922/182/14 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.04.2015р. по справу №922/182/14 розгляд справи було відкладено на 20.05.2015р. о 10:00 год.

Розпорядженням голови суду від 20.05.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Потапенка В.І. та хворобою судді Тарасової І.В. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Білецька А.М., суддя Істоміна О.А.

У судовому засіданні 20.05.2015р. було оголошено перерву до 08.06.2015р. до 09:30 год.

05.06.2015р. від Державної інспекції сільського господарства в Харківській області до суду надійшло клопотання (вх.№8829), в якому просить суд розгляд справи №922/182/13 здійснювати без участі уповноваженого представника Держсільгоспінспекції в Харківській області.

Представник позивача за первісним позовом вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, зазначених у відзиві (вх.№6591) на апеляційну скаргу. Просить суд залишити рішення господарського суду Харківської області від 09.02.2015р. по справі №922/182/14 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом - Харківська обласна рада просить суд задовольнити апеляційну скаргу Харківської міської ради, рішення господарського суду Харківської області від 09.02.2015р. по справі №922/182/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом - Державна інспекція сільського господарства по Харківській області у судове засідання не з'явився, просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника інспекції.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів встановила наступне.

Згідно з інформаційною довідкою з реєстру права власності на нерухоме майно від 15.10.2013р. за N10861681 право власності на нежитлові будівлі літ. "А-2" загальною площею 1629,5 кв. м та літ "Б-1" загальною площею 83,5 кв. м по вул. Римарська,14 у м.Харкові зареєстровано за ТОВ "Дрокот" на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2009 р. N3922.

Реєстрацію права власності на зазначену будівлю за відповідачем - ТОВ «Дрокот» підтверджує також витяг КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" про реєстрацію прав власності на нерухоме майно N25723284 від 30.03.2010р.

Рішенням Харківської міської ради N303/10 від 27.10.2010р. "Про надання дозволу на розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" (а.с.27-а.с.29, том 1) надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Дрокот" дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки по вул.Римарській,14, (Дзержинський район), орієнтовною площею 0,1085 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-2", літ. "Б-1".

Пунктами 2.1., 2.2. вказаного рішення встановлено, що відповідачу після прийняття цього рішення необхідно: виконати проект відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-2", літ. "Б-1" та подати його на затвердження у встановленому порядку; виконати на етапі розробки проекту відведення земельної ділянки виконавчу зйомку земельної ділянки М 1:500 та передати її до управління містобудування та архітектури для занесення до єдиного топографічного плану.

Пунктом 2.3. рішення встановлено, що земельні ділянки для експлуатації та обслуговування зазначених у додатку до цього рішення об'єктів буде надано їм у користування окремими рішеннями після надання проектів відведення земельних ділянок, погоджених у встановленому порядку.

Актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки N01/13 від 23.10.2013 р. (а.с.15-а.с.17, том 1), складеним посадовими особами відділу контролю за використанням земель Департаменту самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради при обстеженні земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 14, встановлено, що вказана земельна ділянка загальною площею 0,1085 га використовується товариством з обмеженою відповідальністю "ДРОКОТ" для експлуатації та обслуговування одноповерхової нежитлової будівлі літ. "А-2", літ. "Б-1".

Право користування земельною ділянкою відповідно до положень діючого земельного законодавства не оформлено, що є порушенням вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради N 711 від 06.11.2013 р. (а.с.14, том 1) затверджено акт N1 від 29.10.2013р. про визначення збитків (а.с. 13,том1), згідно з яким неодержаний Харківською міською радою дохід за використання товариством з обмеженою відповідальністю "Дрокот" земельної ділянки площею 0,1081 га, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 14 протягом періоду з 01.11.2010 р. по 30.09.2013р. без оформлення документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, склав 1352058,82 грн.

Департаментом самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради рекомендованим листом було направлено відповідачу повідомлення N 993/0/226-13 від 07.11.2013 р. (а.с.30, том 1), в якому запропоновано розглянути акт про визначення збитків та вирішити питання про добровільну сплату вказаної суми.

Відповідач збитки у розмірі 1352058,82 грн. в добровільному порядку позивачу не відшкодував.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач за первісним позовом не довів належними доказами протиправної поведінки відповідача за первісним позовом.

Колегія суддів апеляційної інстанції з такими доводами не погоджується, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку посвідчується відповідним державним актом. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Згідно з приписами статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на загальні положення статей 22, 1116 Цивільного кодексу України для застосування такої міри відповідальності як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. При цьому, для стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) також необхідним є встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до приписів статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом, відшкодування заподіяних збитків.

Відповідно до пункту "д" статті 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі статтею 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284, відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі, орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Таким чином, предметом правового регулювання норм статей 156, 157 Земельного кодексу України та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284, є відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок законного вилучення земельних ділянок на користь інших осіб, їх тимчасового зайняття такими користувачами та обумовленого цим неодержання власником (позивачем) доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За приписами статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток, паїв, а також постійних землекористувачів, що визначено підпунктом 14.1.72 статті 14.

Отже, відповідно до визначення поняття земельного податку він є платежем, що сплачується власниками земельних ділянок та земельних часток, паїв, а також постійними землекористувачам, до яких відповідач не відноситься.

Крім того, позов подано про стягнення збитків, завданих користуванням земельною ділянкою без оформлення договору оренди землі, і без сплати за її користування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши усі обставини справи та надавши оцінку зібраним у справі доказам, з урахуванням вказівок суду касаційної інстанції, встановила наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, факт порушення відповідачем вимог земельного законодавства, що виявився у тривалому використанні земельних ділянок без укладення договорів оренди, що є підставою для нарахування збитків, визначення і відшкодування яких врегульовано вказаним Порядком; причинний зв'язок між збитками і протиправною поведінкою відповідача, оскільки використання земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення, позбавило міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї земельної ділянки дохід у вигляді орендної плати.

Позивачем за первісним позовом було вжито всіх заходів щодо оформлення в майбутньому договору оренди землі з відповідачем за первісним позовом, які полягали в наданні відповідним рішенням органу місцевого самоврядування дозволу на виготовлення проекту спірної земельної ділянки.

Так, в силу п. 2.1., п.2.2. рішення Харківської міської ради № 303/10 від 27.10.2010 року у відповідача за первісним позовом виникли зобов'язання щодо виконання проекту відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-2", літ. "Б-1", подання його на затвердження у встановленому порядку, виконання на етапі розробки проекту відведення земельної ділянки виконавчої зйомки земельної ділянки М 1:500 та передачі її до управління містобудування та архітектури для занесення до єдиного топографічного плану.

Проте, відповідач за первісним позовом вказаного обов'язку не виконав, не здійснив відповідних заходів щодо розробки та погодження проекту відведення спірної земельної ділянки.

Колегія суддів вважає, що зазначеним обставинам суд першої інстанції не надав належної правової оцінки, а тому необґрунтовано відмовив в задоволенні первісного позову про стягнення збитків у розмірі 1352058,82 грн.

Щодо позовних вимог, заявлених у зустрічних позовних заявах ТОВ "Дрокот", то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про їх безпідставність та недоведеність, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Дрокот" до початку розгляду судом першої інстанції справи по суті було заявлено два зустрічних позови з наступними вимогами:

1.Визнати незаконною бездіяльність Харківської міської ради щодо ненадання ТОВ "Дрокот" наступної інформації та документів:

- інформації про те, хто конкретно є власником земельної ділянки орієнтовною площею 0,1081 га, що розташована в місті Харкові по вулиці Римарській, 14;

- інформації про те, на яких підставах набуто право власності існуючим власником земельної ділянки орієнтовною площею 0,1081 га, що розташована в місті Харкові по вулиці Римарській, 14;

- інформації про те, з якого моменту було набуто право власності існуючим власником земельної ділянки орієнтовною площею 0,1081 га, що розташована в місті Харкові по вулиці Римарській, 14;

- копій документів на підставі розгляду яких було складено Акт № 1 про визначення збитків від 29.10.2013 року, а саме, зазначені в Акті за № 5 (Розрахунок розміру збитків за використання ТОВ "Дрокот" земельної ділянки загальною площею 0,1081 га, що розташована в місті Харкові по вулиці Римарській,14, виконаний Департаментом самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради) та № 9 (Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 17384375 від 17.10.2013 року).

2. Зобов'язати Харківську міську раду забезпечити надання ТОВ "Дрокот" перелічених у вищезазначеному пункті інформації та документів.

3. Визнати незаконною бездіяльність Харківської міської ради щодо невиконання пункту 2 та підпунктів 2.1., 2.2. рішення 49 сесії Харківської міської ради Харківської області п'ятого скликання від 27.10.2010 року № 303/10 "Про надання дозволу на розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд", а саме - непопередження ТОВ "Дрокот" про те, що:

- після прийняття цього рішення необхідно виконати проект відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-2", літ. "Б-1" та подати його на затвердження у встановленому порядку;

- виконати на етапі розробки проекту відведення земельної ділянки виконавчу зйомку земельної ділянки М 1:500 та передати її до управління містобудування та архітектури для занесення до єдиного топографічного плану.

Частина перша ст. 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 10 ч. 2 вказаної статті Кодексу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Положення вищенаведеної норми Закону передбачають оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади до суду, який має надати правову оцінку їх відповідності вимогам закону, але не наділений повноваженнями щодо вирішення питань, віднесених до компетенції вказаних органів.

Колегія суддів зазначає, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

ТОВ "Дрокот" при зверненні до господарського суду Харківської області із відповідними позовними вимогами про визнання незаконною бездіяльності Харківської міської та зобов'язання вчинити певні дії, не було зазначено, які конкретно норми чинного законодавства були порушені даним органом місцевого самоврядування та з якими заявник кореспондує обов'язок такого органу представити підприємству запитувані ним інформацію та документи, а також вчинити відповідні дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «Дрокот».

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 43 ГПК встановлено, що наявні докази підлягають оцінці в їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у судовому рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 42 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального права та при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 09 лютого 2015 року по справі №922/182/14 скасуванню в частині відмови в задоволенні первісного позову про стягнення збитків в сумі 1352058,82 грн., в іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 09 лютого 2015 року по справі №922/182/14 в частині відмови в задоволенні первісного позову Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрокот" про стягнення 1352058,82 грн. збитків скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити первісний позов Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрокот" про стягнення 1352058,82 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрокот» (61044, м. Харків, пр.Московський, 257, ) на користь Харківської міської ради (610003, м.Харків, м-н Конституції,7 ) збитки у розмірі 1352058,82 грн., судовий збір у розмірі 27041,18 грн. за подання позовної заяви та 13520,59 грн. за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області 09 лютого 2015 року по справі №922/182/14 залишити без змін.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 15.06.15р.

Головуючий суддя Горбачова Л.П.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Істоміна О.А.