ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.06.2015 р. Справа№ 914/1935/15

Суддя Фартушок Т.Б., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд», м.Київ

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна Компанія «ЛЕОДІС»», м.Пустомити, Львівська обл.

про стягнення заборгованості та розірвання договору фінансового лізингу №2582/02/14-В від 13.02.2014р.

ціна позову: 432517,46грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява (вх.№1995 від 15.06.2015р.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна Компанія «ЛЕОДІС»» про заборгованості та розірвання договору фінансового лізингу №2582/02/14-В від 13.02.2014р.; ціна позову: 432517,46грн.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви (вх.№1995 від 15.06.2015р.) до розгляду, судом встановлено наявність підстав для її повернення без розгляду на підставі ст.63 ГПК України, зважаючи на наступне:

1. Датою позовної заяви зазначено: «від 05 травня 2015 року № б/н».

Позовна заява підписана представником Позивача Бічук С.Ф.

У пункті 25 Додатків до позовної заяви вказано про додання: « 25. Засвідчена копії довіреності на представника (підписанта).».

Повноваження Бічук С.Ф. як представника Позивача, в тому числі щодо підписання та подання позовної заяви, посвідчуються довіреністю №174 від: « « 21» травня 2015 року» зі строком дії до 21.05.2016р. Отже, довіреність №174 від 21.05.2015р. діє строком з 21.05.2015р. по 21.05.2016р.

З врахуванням вищенаведеного, в тому числі вивчивши матеріали справи, суд зазначає, що станом на дату підписання позовної заяви - 05 травня 2015р. у представника Позивача Бічук С.Ф. не було повноважень на підписання та подання позовної заяви, які виникли в останньої тільки з 21 травня 2015р., тобто після дати, зазначеної як дата позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.247 ЦК України, строк довіреності встановлюється у довіреності.

Згідно ч.1 ст.54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч.3 ст.57 ГПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно п.1 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З врахуванням вищенаведеного, в тому числі того, що на момент підписання позовної заяви від 05.05.2015р. (вх.№1995 від 15.06.2015р.) згідно з доданих до позовної заяви документів - довіреності №174 від 21.05.2015р. - представник Позивача Бічук С.Ф. не мала права її підписувати, суд зазначає про наявність самостійної підстави для повернення позовної заяви (вх.№1995 від 15.06.2015р.) і доданих до неї документів без розгляду.

2. У позовній заяві Позивач зазначив, що: « 07 березня 2014р. Позивач відповідно до замовлення відповідача придбав у свою власність Предмет лізингу (Автомобіль RENAULT Koleos, 2013 року випуску, шасі № VF1VY0C0VUC458490, номер АА6137ОС) у постачальника на підставі договору купівлі-продажу, оплативши 100% ціни у розмірі 760 674,00гривень. Даний предмет лізингу був переданий Відповідачу на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування за плату для отримання прибутку (винагороди Лізингодавця), тобто Лізингоодержувач (Відповідач) зобов'язався сплачувати щомісячно лізингові платежі … та винагороду Лізингодавця згідно Графіку, що викладений у Додатковій угоді №2 від 20.03.2014р….».

Далі по тексту позовної заяви Позивач наводить: «Витяг з ГРАФІКУ внесення лізингових платежів», у якому зазначається розрахунок позовної вимоги на суму 142626,40грн., - сума, яка зазначена у прохальній частині позовної заяви: «Стягнути …: - збитки у зв'язку з неповерненням Предмета лізингу у розмірі 142626,40 гривень».

Проте, у позовній заяві не вказано коли і на підставі якого договору, з якими істотними умовами Позивачем передано Відповідачу автомобіль RENAULT Koleos.

Крім того, жодних доказів придбання Позивачем, передачі Відповідачу, в тому числі укладення договору чи акту приймання-передачі, автомобіля RENAULT Koleos немає і не зазначено і у додатках до позовної заяви; такі докази відсутні.

Також, Додаткова угода №2 від 20.03.2014р. укладена як додаткова угода до Договору від 13.02.2014р. №2582/02/14-В, який є підставою позовних вимог і предметом лізингу по якому є, згідно п.3 Договору від 13.02.2014р. №2582/02/14-В: «Автомобіль AUDI Q7…», а не RENAULT Koleos. Відтак, у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовні вимоги та які підтверджують розрахунок стягуваної суми - 142626,40грн. збитків.

Суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена в абзаці 5 п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», із змінами та доповненнями, що підставою для повернення позовної заяви є відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Згідно п.4 ч.1 ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

З врахуванням вищенаведеного суд зазначає про наявність самостійної підстави для повернення позовної заяви (вх.№1995 від 15.06.2015р.) і доданих до неї документів без розгляду.

3. У позовній заяві Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість зі сплати лізингових платежів, пеню, 3% річних, інфляційне збільшення, штраф та додаткові витрати, підставою стягнення яких зазначає Договір від 13.02.2014р. №2582/02/14-В, предметом лізингу за яким є Автомобіль AUDI Q7; а також розірвати зазначений Договір.

Як зазначено вище, у позовній заяві Позивач також просить суд стягнути з Відповідача 142626,40грн. збитків, які розраховує у позовній заяві як відповідальність за невиконання Відповідачем умов іншого договору, предметом лізингу за яким є автомобіль RENAULT Koleos.

Таким чином у поданому позові Позивачем об'єднано декілька вимог з різних підстав.

Отже, Позивач зазначає позовні вимоги, які випливають з різних підстав (двох різних договорів), не є логічно пов'язаними одна з одною, логічно не випливають одна з одної. Підставами виникнення даного позову є 2 договори фінансового лізингу, які не пов'язані між собою. Кожен з договорів має окремий предмет; вимоги по одному договорі заявлені - у вигляді стягнення заборгованості зі сплати лізингових платежів, пені, інфляційного збільшення, штрафу, додаткових витрат на вчинення виконавчого напису нотаріуса, а по іншому договорі - у вигляді стягнення збитків за неповернення предмету лізингу.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб'єктивним правом і обов'язком позивача і відповідача. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку.

Згідно ч.1 ст.58 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Суд зазначає, що об'єднані у позовній заяві вимоги не зв'язані ні підставою виникнення (оскільки випливають із різних договорів з різними умовами та предметами лізингу), ані поданими доказами (оскільки щодо вимоги про стягнення збитків, що стосується автомобіля RENAULT Koleos, не зазначено у позовній заяві та не додано до такої жодних доказів). Таким чином, об'єднані вимоги ґрунтуються на різних фактичних обставинах - підставах виникнення та підтверджуються різними доказами.

Поєднання цих окремих вимог в одній позовній заяві перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, адже у стислі терміни, встановлені ст.69 ГПК України для вирішення одного спору, суд вимушений буде встановлювати факти дотримання відповідачем норм чинного законодавства при укладенні двох різних договорів тощо, досліджувати та вивчати правовідносини, які фактично можуть бути предметом дослідження у кількох окремих справах. (детальніше зазначено у п.3.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Так, як зазначено у п.3.6. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", із змінами та доповненнями, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

У абзаці 3 п. 3.6 згаданої Постанови зазначено, що господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо позивачем об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

З врахуванням вищенаведеного суд зазначає про наявність самостійної підстави для повернення позовної заяви (вх.№1995 від 15.06.2015р.) і доданих до неї документів без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 12.12.2007р. у справі №05-5-3/536, від 11.09.2008р. у справі №24/0231 та в ухвалах Господарського суду Львівської області від 24.01.2013р. у справі №914/295/13-г, від 21.03.2013р. у справі №914/1070/13-г, від 18.03.2013р. у справі №914/1031/13-г, від 11.04.2013р. у справі №914/1410/13, від 29.04.2013р. у справі 914/1657/13, від 18.10.2013р. у справі 914/3897/13, від 27.03.2014р. у справі №914/1008/14, від 09.04.2015р. у справі №914/1108/15, які набрали законної сили.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч.1 ст.54, п.4 ч.1, ч.3 ст.57, ч.1 ст.58, п.п.1,3,5 ч.1 ст.63, ст.86 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» позовну заяву і додані до неї документи (вх.№1995 від 15.06.2015р.) без розгляду.

Додаток: позовна заява і додані до неї документи на 55 арк.

Відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Фартушок Т. Б.