ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" червня 2015 р.Справа № 916/1540/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО"

До відповідача: Фермерського господарства "САДИ ГРАДЕНИЦІ"

про стягнення 1024263,58 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники сторін:

Від позивача: Бонтлаб В.В., представник за довіреністю

Від відповідача: Погорілий О.В., представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Фермерського господарства "САДИ ГРАДЕНИЦІ" про стягнення основної заборгованості в сумі 517466,04 грн., дооцінки вартості неоплаченого товару в розмірі 258733,02 грн., 36% річних у розмірі 91993,20 грн., пені в сумі 33219,77 грн., індексу інфляції у розмірі 19358,34грн., штраф в сумі 103493,21 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.04.2014р. суддею Малярчук І.А. порушено провадження у справі №916/1540/14.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.09.2014 року по справі №916/1540/14 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.11.2014 року рішення господарського суду Одеської області від 15.09.2014 року по справі № 916/1540/14 скасовано, позов задоволено частково стягнуто з Фермерського господарства "Сади Градениці" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" 29452,00 грн. основного боргу, 5257,79 грн. 36% річних, 5890,40 грн. штрафу, 1903,49 грн. пені, 2110,07 грн. інфляційних втрат та 1161,93 грн. судового збору, в тому числі 387,45 грн. за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2015р. частково задоволено касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО", скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.11.2014 року та рішення господарського суду Одеської області від 15.09.2014 року у справі №916/1540/14, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Згідно даних автоматичного розподілу справ між суддями справу №916/1540/14 було призначено до розгляду судді Гуляк Г.І., у зв'язку з чим ухвалою суду від 03.03.2015р. справу №916/1540/14 було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні суддею Гуляк Г.І.

10.03.2015 р. до господарського суду Одеської області надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 6159/15), у якому він просив суд здійснити розгляд справи №916/1540/14 за участю представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручити господарському суду міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-в).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.03.2015р. призначено розгляд справи № 916/1540/14 в режимі відеоконференції.

У зв'язку з перебування судді Гуляк Г.І. з 05.05.2015р. на лікарняному, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 05.05.2015р. було призначено повторний автоматичний розподіл справи між суддями з метою визначення складу суду.

Згідно даних повторного автоматичного розподілу справи між суддями справу №916/1540/14 передано на розгляд судді Д'яченко Т.Г., у зв'язку з чим ухвалою господарського суду Одеської області від 06.05.2015р. справу було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні суддею Д'яченко Т.Г.

Відповідач - Фермерське господарство "САДИ ГРАДЕНИЦІ" проти задоволення позовних вимог у справі заперечує, що вбачається з наданих суду усних та письмових заперечень повноважних представників.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, суд встановив.

26 березня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Імперія-Агро" (Постачальник) та Фермерським господарством „Сади Градениці" (Покупець) було укладено договір поставки №КВ-48/13, згідно п.1.1. якого Постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього суму (вартість, ціну) визначену договором.

З урахуванням п. 2.2. договору, ціна продукції, що поставляється за цим Договором, вказується у Додатках в національній валюті та визначається, в залежності від виду товару (Засоби Захисту Рослин (ЗЗР), Насіння, Насіння Вітчизняного виробництва, Міндобривата Мікродобрива). Для Товару (ЗЗР, Насіння та Мікродобрива) сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США.

У відповідності до п.п. 2.1., 2.3., 2.4. договору, Покупцю постачається виключно оригінальна продукція, виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість, ціна якої визначаються додатками та (або) накладними та (або) рахунками-фактури, що є невід'ємною частиною цього договору. Загальна сума договору визначається сукупністю Додатків та/або накладних та/або рахунків-фактур, що зазначені в п. 2.1. Договору, та які є невід'ємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у Додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід'ємною частиною договору та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару). У разі зміни курсу гривні до долара США, постачальник проводить перерахунок (дооцінку) вартості поставленого, але не оплаченого покупцем товару.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається в Додатках до даного договору. Сторони погоджуються застосовувати при проведені розрахунків за цим договором курс Долара США до гривні, що встановлений на міжбанківській валютній біржі на день підписання договору. В тому випадку коли курс на міжбанківській валютній біржі, щодо продажу дол. США до гривні на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вищим за курс відповідної іноземної валюти на день укладення додатку, сторони для визначення суми належної до оплати використовують таку формулу: С=А1/А2 х В, де С - сума належна до оплати, В - ціна товару на момент підписання додатку, А1 - (курс на міжбанківській валютній біржі, щодо продажу дол. США до гривні) на день перерахування коштів, А2 - (курс на міжбанківській валютній біржі, щодо продажу дол. США до гривні) на день підписання відповідного додатку. При проведенні розрахунків, сума у гривнях, яку покупець зобов'язаний сплатити постачальнику, як належну оплату повної вартості товару, визначається з врахуванням умов ч.1 цього пункту шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого товару в доларах США на курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день проведення оплати.

Положеннями п. 6.3. договору визначено, що товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем: по кількості (одиниць виміру) - відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладній (товарній, товарно-транспортній); по якості - відповідно до якості, вказаній в сертифікаті якості підприємства-виробника. При цьому фактичним вантажоотримувачем товару може бути як покупець, так і вказані ним треті особи, які не є сторонами цього договору і діють на підставі доручення.

Як вбачається з додатку №1 від 26.03.2013р. до договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13, сторонами договору було визначено асортимент, кількість, ціну та вартість товару, що підлягає поставці на загальну суму 288381,80грн., в т.ч. ПДВ. З урахуванням положень п.п. 3.1., 3.2., 4. додатку № 1 Покупець зобов'язався оплачувати Постачальнику в порядку попередньої оплати 45% вартості товару, що складає 129771,81грн., зазначеної в п.2 цього додатку та рахунку-фактурі шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 15 серпня 2013р. Залишок суми 55% вартості товару, що складає 158609,99грн. перераховуються покупцем до 15 жовтня 2013р. Оплата вартості товару здійснюється Покупцем з врахуванням п.3.3. договору від 26.03.2013р. №КВ-48/13.

Як вбачається з додатку №2 від 27.03.2013р. до договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13, сторонами договору було визначено асортимент, кількість, ціну та вартість товару, що підлягає поставці на загальну суму 251420,60грн., в т.ч. ПДВ. З урахуванням положень п.п. 3.1., 3.2., 4. додатку № 2, Покупець зобов'язався оплачувати Постачальнику в порядку попередньої оплати 45% вартості товару, що складає 113139,27грн. зазначеної в п.2 додатку та рахунку-фактурі шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 15 серпня 2013р. Залишок суми 55% вартості товару, що складає 138281,33грн. оплачується покупцем до 15 жовтня 2013р. Оплата вартості товару здійснюється Покупцем з врахуванням п. 3.3. договору від 26.03.2013р. №КВ-48/13.

Як вбачається з додатку №3 від 29.05.2013р. до договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13, сторонами договору було визначено асортимент, кількість, ціну та вартість товару, що підлягає поставці на загальну суму 25352,00грн., в т.ч. ПДВ. У відповідності до п.п. 3.1., 3.2., 4. додатку № 3 Покупець зобов'язався оплачувати Постачальнику в порядку попередньої оплати 45% вартості товару, що складає 11408,40 грн. зазначеної в п.2 додатку та рахунку-фактурі шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 15 серпня 2013р. Залишок суми 55% вартості товару, що складає 13943,60грн. оплачується Покупцем до 15 жовтня 2013р. Оплата вартості товару здійснюється Покупцем з врахуванням п. 3.3. договору від 26.03.2013р. №КВ-48/13.

Як вбачається з додатку №4 від 10.06.2013р. до договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13, сторонами договору було визначено асортимент, кількість, ціну та вартість товару, що підлягає поставці на загальну суму 4100,00грн., в т.ч. ПДВ. У відповідності до п.п. 3., 4. додатку №4, Покупець зобов'язався оплачувати Постачальнику в порядку попередньої оплати 100% вартості товару, що складає 4100,00 грн. зазначеної в п.2 додатку та рахунку-фактурі шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 01 серпня 2013р. Оплата вартості товару здійснюється Покупцем з врахуванням п. 3.3. договору від 26.03.2013р. №КВ-48/13.

На виконання умов договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13, 02.04.2013р. (видаткова накладна №241), 04.04.2013р. (видаткова накладна №311), 05.04.2013р. (видаткова накладна №324), 10.04.2013р. (видаткова накладна №437), 15.04.2013р. (видаткова накладна №536), 16.04.2013р. (видаткова накладна №633), 17.04.2013р. (видаткова накладна №644), 18.04.2013р. (видаткова накладна №683), 22.04.2013р. (видаткова накладна №816), 25.04.2013р. (видаткова накладна №1074), 29.04.2013р. (видаткова накладна №1186), 31.05.2013р. (видаткова накладна №2548), 11.06.2013р. (видаткова накладна №2949) Товариством з обмеженою відповідальністю „Імперія-Агро" поставлено Фермерському господарству „Сади Градениці" товар на загальну суму 559466,04 грн., що підтверджується названими видатковими накладними, а також копіями довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, залучених до матеріалів справи (а.с. 63-75; 77-94, Т.1).

Як вбачається з пояснень представника позивача та засвідчується поданими ним доказами, Фермерським господарством „Сади Градениці" вартість прийнятого товару сплачена частково, на суму 42000 грн., у зв'язку з чим за відповідачем рахується непогашена заборгованість у розмірі 517466,04 грн.

Факт наявності такої заборгованості Фермерського господарства „Сади Градениці" у сумі 517466,04 грн. перед позивачем було визнано представниками сторін при підписанні двостороннього акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2013р. по 16.12.2013р. (а.с. 76, Т.1).

Згідно положень п. 11.2. Договору - договір поставки набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до повних розрахунків.

Як це передбачено п.п. 7.1., 7.1.1, 7.2.1. договору поставки - за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки в порядку передбаченому чинним законодавством та з урахуванням даного договору. Крім відповідальності, встановленої п.7.1. даного договору покупець: за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення, а також, додатково штраф 20 % від суми несплаченого боргу.

З урахуванням п. 7.7 договору поставки - в разі невиконання Покупцем зобов'язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов'язань передбачених розділом 3 цього договору, Покупець відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Постачальника крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлений відповідним додатком до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

У зв'язку з простроченням сплати вартості отриманого товару, позивачем здійснено розрахунок пені (розрахунок проведено починаючи з 16.10.2013р. по 15.04.2014р.), 36% річних (розрахунок проведено починаючи з 16.10.2013р. по 15.04.2014р.), інфляційних (розрахунок проведено з урахуванням офіційно визначених індексів інфляції починаючи з листопада 2013р. по березень 2014р. включно) та штрафу (розрахунок проведено із розрахунку 20% від суми непогашеної заборгованості 517466,04 грн.). Так, відповідно до даних такого розрахунку за відповідачем рахується 36% річних у розмірі 91993,20 грн., пеня в сумі 33219,77 грн., індекс інфляції у розмірі 19358,34 грн., штраф в сумі 103493,21 грн.

Крім того, з урахуванням положень п.п. 2.4, 3.2, 3.3 договору поставки представником Товариства з обмеженою відповідальністю „Імперія-Агро" було розраховано суму обумовленої сторонами дооцінки, що пов'язана зі зміною курсу гривні до долара США з 8.20грн. за 1 долар США на момент укладення договору до 12,32 грн. за 1 долар США станом на момент проведення розрахунку 15.04.2014р. Так, відповідно до даних такого розрахунку за відповідачем рахується 258733,02 грн. дооцінки вартості неоплаченого своєчасно товару.

В ході розгляду справи, в обґрунтування своїх заперечень представником Фермерського господарства „Сади Градениці" зверталась увага суду на те, що поставка товару загальною вартістю 559466,04 грн. здійснювалась Товариством з обмеженою відповідальністю „Імперія-Агро" не на підставі одного договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13, а на підставі трьох окремих договорів, один з яких - договір поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13 було укладено у письмовій формі у вигляді одного документа, інші два договори поставки №ВК-48/13-1, №ВК-48/13-2 - було укладено у спрощений спосіб, шляхом підписання накладних, рахунків-фактур, довіреностей на отримання товару.

Вказані твердження, на думку представника відповідача, підтверджуються фактом зазначення у більшості накладних не номеру договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13, а зовсім інших договорів поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13-1, №ВК-48/13-2. За приведених обставин, представник відповідача вважає заявлені позовні вимоги неправомірними, оскільки вони заявлені позивачем на підставі лише одного договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13, на виконання якого було поставлено значно менше товару - на суму 29452 грн., вартість якого була сплачена відповідачем. В свою чергу, на переконання представника відповідача, решта вимог у справі не мають відношення до спірного договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13, оскільки виникли з двох інших договорів поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13-1, №ВК-48/13-2, що були укладені у спрощений спосіб.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані невиконанням прийнятих на себе договірних зобов'язань відповідачем за договором поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13, та направлені на стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 517466,04 грн., дооцінки вартості неоплаченого товару в розмірі 258733,02 грн., 36% річних у розмірі 91993,20 грн., пені в сумі 33219,77 грн., індексу інфляції у розмірі 19358,34 грн., штрафу в сумі 103493,21 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, при укладенні договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13 та додатків № 1, 2, 3, 4 до нього, Фермерським господарством „Сади Градениці" було прийнято на себе зобов'язання прийняти та оплатити товар певного асортименту, який підлягав поставці у певні строки, а Товариством з обмеженою відповідальністю „Імперія-Агро" було прийнято на себе обов'язок поставити певний асортимент товару у певні строки. Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, вказаний асортимент товару вартістю 559466,04 грн. було поставлено Товариством з обмеженою відповідальністю „Імперія-Агро" та прийнято Фермерським господарством „Сади Градениці".

В свою чергу, наявність посилань у видаткових накладних на договір від 26.03.2013р. №ВК-48/13-1, №ВК-48/13-2 пояснюється представником позивача як нумерація додатків до договору № 1 та №2 (якими визначались окремі умови основного договору), так як положення договору поставки 26.03.2013р. №ВК-48/13 передбачали поставку великого асортименту товару, для зручності у накладних здійснювались відповідні посилання на додаток 1 та 2.

Згідно ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

В ході розгляду справи судом неодноразово витребувались у Фермерського господарства „Сади Градениці" докази, які б вказували на укладення (у т.ч. у спрощений спосіб) між сторонами спору інших договорів, з асортиментом товару, що відображений у накладних, однак, відповідачем таких доказів суду надано не було. Відповідно, у матеріалах справи відсутні листи, факсограми, телеграми, телефонограми та інші документи, які б у розумінні ч. 1 ст. 181 ГК України вказували на укладення між сторонами спору інших договорів № КВ-48/13-1 та № КВ-48/13-2 від 26.03.2013 р.

Згідно ст.ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду, відповідачем у встановленому порядку належними та допустимими доказами не було підтверджено своїх заперечень щодо того, що поставка товару здійснювалась Товариством з обмеженою відповідальністю „Імперія-Агро" на виконання укладених між сторонами спору інших договорів від 26.03.2013 р. за № КВ-48/13-1 та № КВ-48/13-2.

Отже, дослідивши обставини спору і усі наявні в матеріалах справи докази, судом було встановлено факт неналежного виконання Фермерським господарством „Сади Градениці" прийнятих на себе зобов'язань за умовами договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13.

Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Імперія-Агро" про стягнення основної заборгованості в сумі 517466,04 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені, наведеної в листі Національного банку України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на виконання Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", сума простроченого платежу помножена на розмір пені за кожен день прострочення у відсотках, розділена на сто та помножена на кількість днів прострочення платежу буде дорівнювати сумі пені за прострочення платежу.

Як це передбачено у в п.п. 7.1., 7.1.1, 7.2.1. договору поставки, за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки в порядку передбаченому чинним законодавством та з урахуванням даного договору. Крім відповідальності, встановленої п.7.1. даного договору покупець: за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення, а також, додатково штраф 20 % від суми несплаченого боргу.

З урахуванням п. 7.7 договору поставки, в разі невиконання Покупцем зобов'язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов'язань передбачених розділом 3 цього договору, Покупець відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Постачальника крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлений відповідним додатком до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача щодо сплати Відповідачем 36% річних у розмірі 91993,20 грн., пені в сумі 33219,77 грн., індексу інфляції у розмірі 19358,34 грн., штрафу в сумі 103493,21 грн., вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про їх стягнення правомірними.

З урахуванням п. 2.4 договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13 у разі зміни курсу гривні до долара США, постачальник проводить перерахунок (дооцінку) вартості поставленого, але не оплаченого покупцем товару.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається в Додатках до даного договору. Сторони погоджуються застосовувати при проведені розрахунків за цим договором курс Долара США до гривні, що встановлений на міжбанківській валютній біржі на день підписання договору. В тому випадку коли курс на міжбанківській валютній біржі, щодо продажу дол. США до гривні на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вищим за курс відповідної іноземної валюти на день укладення додатку, сторони для визначення суми належної до оплати використовують таку формулу: С=А1/А2 х В, де С - сума належна до оплати, В - ціна товару на момент підписання додатку, А1 - (курс на міжбанківській валютній біржі, щодо продажу дол. США до гривні) на день перерахування коштів, А2 - (курс на міжбанківській валютній біржі, щодо продажу дол. США до гривні) на день підписання відповідного додатку. При проведенні розрахунків, сума у гривнях, яку покупець зобов'язаний сплатити постачальнику, як належну оплату повної вартості товару, визначається з врахуванням умов ч.1 цього пункту шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого товару в доларах США на курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день проведення оплати.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача щодо сплати Відповідачем дооцінки вартості неоплаченого товару в розмірі 258733,02 грн., вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про стягнення правомірними.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача основної заборгованості в сумі 517466,04 грн., дооцінки вартості неоплаченого товару в розмірі 258733,02 грн., 36% річних у розмірі 91993,20 грн., пені в сумі 33219,77 грн., індексу інфляції у розмірі 19358,34 грн., штрафу в сумі 103493,21 грн., у зв'язку з неналежним виконанням умов договору поставки від 26.03.2013р. №ВК-48/13.

Крім того, як встановлено судом, подання позовної заяви було оплачено судовим збором у розмірі 20500 грн. відповідно до платіжного доручення № 203 від 16.04.2014р.

Згідно положень ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру було встановлено у розмірі 2 відсотків ціни позову. Таким чином, загальна сума майнових вимог у справі у розмірі 1024263,58 грн. підлягала оплаті судовим збором у розмірі 20485,28 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України, у зв'язку з повним задоволенням позову, на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору в сумі 20485,28 грн.

В свою чергу, суд приходить до висновку, що при зверненні до суду 14,72 грн. судового збору згідно платіжного доручення № 203 від 16.04.2014р. на суму 20500 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО" сплачено надмірно.

У зв'язку з тим, що при поданні позовної заяви позивачем було надмірно сплачено судовий збір на суму 14,72 грн., згідно до вимог п. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір", сума судового збору у розмірі 14,72 грн. підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО" з Державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Сади Градениці" (67640, Одеська область, Біляївський район, с. Градениці, вул. Леніна, 75, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (54000, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 143, ; п/р 6100 в АКІБ „УкрСиббанк", МФО 351005) 517466 (п'ятсот сімнадцять тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 04 коп. основного боргу, 258733 (двісті п'ятдесят вісім тисяч сімсот тридцять три) грн. 02 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 91993 (дев'яносто одна тисяча дев'ятсот дев'яносто три) грн. 20 коп. 36% річних., 33219 (тридцять три тисячі двісті дев'ятнадцять) грн. 77 коп. пені, 19358 (дев'ятнадцять тисяч триста п'ятдесят вісім) грн. 34 коп. індексу інфляції, 103493 (сто три тисячі чотириста дев'яносто три) грн. 21 коп. штрафу та 20485 (двадцять тисяч чотириста вісімдесят п'ять) грн. 28 коп. судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (54000, м.Миколаїв, вул. Велика Морська, 143, ) з Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 14 (чотирнадцять) грн. 72 коп., сплаченого на підставі платіжного доручення № 203 від 16.04.2014р. на суму 20500 грн., у зв'язку надмірною сплатою судового збору при поданні позовної заяви у справі №916/1540/14.

Повний текст рішення складено 16 червня 2015 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко