ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" червня 2015 р.Справа № 916/1230/15-г

Позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ „Порто-Форанко" Красюка Ігоря Івановича

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю „НОТЛЕКСІНВЕСТ"

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Дочірнє підприємство „МАККЕНЛІ"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Блек сі партнерс"

Про: застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача: Чиркін Д.В. - довіреність

від відповідача: не з`явився

від третіх осіб: 1. не з`явився

2. не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ „Порто-Форанко" Красюка Ігоря Івановича (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „НОТЛЕКСІНВЕСТ" (далі - Відповідач) про застосування наслідків недійсності нікчемного Договору від 13.03.2014р. (реєстровий номер 487) про розірвання (відмову) Іпотечного договору, посвідченого Задорожнюк В.К. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 27.12.2011 за реєстровим № 4447 повернувши сторони у первісний стан.

Крім того, позивач у вказаній позовній заяві просить суд визначити спосіб виконання рішення суду, встановивши, що зазначене рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження у виді заборони на наступний об`єкт: „майнові права, які випливають з договору купівлі-продажу майнових прав №8/Н/5 від 23.12.2011р., укладеного між дочірнім підприємством „Маккенлі" та Іпотекодавцем згідно якого Іпотекодавець за рахунок своїх коштів фінансує, а дочірнє підприємство „Маккенлі" здійснює будівництво житлового приміщення (квартири) під будівельним №8 на поверсі 5, орієнтувальною загальною площею 38,3 кв.м. у житловому будинку за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, село Фонтанка, вулиця Центральна,, , будинок №25, корпус 2".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.03.2015р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Дочірнє підприємство „МАККЕНЛІ".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.05.2015р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю „"Блек сі партнерс".

14.05.2015р. (вх.№2-2654/15) позивачем до суду надано заяву про зміну предмету позову, згідно якої ПАТ АБ „ПОРТО-ФРАНКО" просить:

1. Визнати нікчемний правочин - договір про розірвання (відмову) Іпотечного договору, посвідченого Задорожнюк В.К. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 27.12.2011 за реєстровим № 4447, підписаний 13.03.2014р. - недійсним.

2. Застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення.

3. „Визнати за Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк „ПОРТО-ФРАНКО", ідентифікаційний код 13881479 прав та обов`язків іпотекодержателя за іпотечним договором від 27 грудня 2011року, посвідченого Задорожнюк В.К., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 27.12.2011, за реєстровим № 4447".

Суд зазначає, що вищевказаною заявою позивачем змінено не тільки предмет позову, а й збільшено розмір позовних вимог, оскільки заявлено ще одну позовну вимогу - про визнання договору недійсним.

В пункті 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. зазначено, що збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог, то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Оскільки нормами ГПК України не передбачено часткового повернення без розгляду заяви про зміну предмету позову - судом не розглядається вищевказана заява позивача в частині заявленої позовної вимоги про визнання недійсним нікчемного правочину - договору про розірвання (відмову) Іпотечного договору, посвідченого Задорожнюк В.К. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 27.12.2011 за реєстровим № 4447, підписаного 13.03.2014р.

Остаточні позовні вимоги, що є предметом спору по цій справі з урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову (вх.№2-2654/15 від 14.05.2015р.), що розглядаються судом по цій справі, є вимоги про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - Договору від 13.03.2014р. (реєстровий номер 487) про розірвання (відмову) Іпотечного договору, посвідченого Задорожнюк В.К. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 27.12.2011 за реєстровим № 4447 шляхом відновлення становища, яке існувало, а саме - визнання за Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк „ПОРТО-ФРАНКО" прав та обов`язків іпотекодержателя за Іпотечним договором від 27 грудня 2011року, посвідченим Задорожнюк В.К., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 27.12.2011, за реєстровим № 4447".

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 05.05.2015рр. о 15.00.

В С Т А Н О В И В :

20.12.2011р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОТЛЕКСІНВЕСТ" було укладено Кредитний договір (відзивна реверсивна кредитна лінія) № 573/1-11.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, 27.12.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений Іпотечний договір, посвідчений Задорожнюк В.К., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 4447.

Пунктом 1.2. цього договору зазначалось, що предметом іпотеки за ним є майнові права, які випливають з Договору купівлі-продажу майнових прав №8/Н/5 від 23.12.2011, укладеного між дочірнім підприємством «Маккенлі» та Іпотекодавцем згідно якого Іпотекодавець за рахунок своїх коштів фінансує, а дочірнє підприємство «Маккенлі» здійснює будівництво житлового приміщення(квартири) під будівельним №8 на поверсі 5, орієнтувальною загальною площею 38,3 кв.м., у житловому будинку за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, село Фонтанка, вулиця Центральна, будинок №25, корпус 2.

13.03.2014 року між вищевказаними сторонами був укладений Договір (реєстровий номер 487) про розірвання (відмову) від іпотечного договору, посвідченого Задорожнюк В.К., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 27.12.2011 року за реєстровим №4447.

Позивач вважає зазначений Договір від 13.03.2014р. про розірвання (відмову) від іпотечного договору нікчемним і просить застосувати наслідки недійсності цього нікчемного договору шляхом відновлення становища, яке існувало, а саме - визнання за Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк „ПОРТО-ФРАНКО" прав та обов`язків іпотекодержателя за Іпотечним договором від 27 грудня 2011року, посвідченим Задорожнюк В.К., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 27.12.2011, за реєстровим № 4447.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що Постановою Правління Національного банку України від 30.01.2015 № 67 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «ПОРТО-ФРАНКО» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 30.01.2015 № 19 «Про початок процедури ліквідації АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «ПОРТО-ФРАНКО» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Красюка Ігоря Івановича строком на 1 рік з 30.01.2015р. по 29.01.2016р. включно.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: виконує повноваження органів управління банку; виконує повноваження, які визначені частиною другою статті 37 цього Закону.

Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Наказом № 52 від 17.11.2014 року Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АБ «ПОРТО-ФРАНКО», серед інших, було визнано нікчемним Договір реєстровий номер 487 про розірвання (відмову) від іпотечного договору, укладений 13 березня 2014 року між ПАТ АБ „Порто-Франко" та ТОВ „Нотлексінвест".

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) є нікчемними зокрема у випадку коли банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.

Тобто, нікчемність Договору від 13.03.2014р. , на думку позивача, полягає в тому, що між сторонами по справі протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, було вчинено правочин, яким ПАТ АБ „Порто-Франко" відмовилось від власних майнових вимог, що були передбачені вищевказаним Іпотечним договором.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що позивачем не доведено факту порушення його прав та охоронюваних законом інтересів та наявності передбачених законом підстав для визнання договору недійсним, а спірний договір було укладено за згодою сторін, у відповідності до вимог чинного законодавства щодо свободи договору та відсутності законодавчих заборон щодо можливості укладення такого договору.

Також, відповідач вважає, що позивачем не надано доказів того, що спірним договором передбачали відмову ПАТ АБ „Порто-Франко" від майнових вимог.

Крім того, відповідач стверджує, що вимоги, передбачені ч.3 ст.38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", на яких ґрунтуються позовні вимоги - набрали чинності після укладення спірного договору і не можуть бути застосовані при вирішенні спору, оскільки не мають зворотної сили.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Як зазначалось вище, пунктом 1 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав того, що банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.

Відповідно до ст.546 ЦК України - застава є одним з видів забезпечення зобов`язання.

Частиною 1 статті 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Як передбачено абзацом другим статті 1 Закону України „Про іпотеку" - іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Основне зобов'язання, відповідно до абзацу четвертого вказаної статті - це зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання,

яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

За змістом абзаців третього та четвертого статті 3 Закону „Про іпотеку" - предметом іпотеки можу бути майнові права на об'єкт незавершеного будівництва та нею може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Як зазначалось вище, предметом Іпотечного договору від 27.12.2011р., укладеного між позивачем та відповідачем по справі, були майнові права Іпотекодавця (ТОВ „Нотлексінвест"), які випливають з Договору купівлі-продажу майнових прав №8/Н/5 від 23.12.2011, укладеного між дочірнім підприємством «Маккенлі» та Іпотекодавцем згідно якого Іпотекодавець за рахунок своїх коштів фінансує, а дочірнє підприємство «Маккенлі» здійснює будівництво житлового приміщення(квартири) під будівельним №8 на поверсі 5, орієнтовною загальною площею 38,3 кв.м., у житловому будинку за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Фонтанка, вулиця Центральна, будинок №25, корпус 2.

Вказаною іпотекою було забезпечено виконання зобов`язань ТОВ „Нотлексінвест" за Кредитним договором (відзивна реверсивна кредитна лінія) № 573/1-11 від 20.12.2011р.

Абзацами 5, 6 статті 3 Закону України „Про іпотеку" встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Позивач стверджує, що спірним Договором від 13.03.2014р. про розірвання (відмову) від вищевказаного Іпотечного договору, ПАТ АБ „Порто-Франко" відмовилось від власних майнових вимог по цьому договору, що свідчить про нікчемність такого правочину, з огляду на положення п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд не погоджується з такими висновками позивача, оскільки, як зазначалось вище, іпотекою є вид забезпечення зобов`язання і право на задоволення, забезпечених нею вимог у іпотекодержателя виникає у разі невиконання основного зобов`язання.

Тобто, станом на дату укладення між сторонами спірного Договору від 13.04.2014р. про розірвання (відмову) від Іпотечного договору, майнові вимоги до відповідача, в розумінні вищевказаної норми Закону, у позивача існували лише по основному договору (Кредитному договору № 573/1-11 від 20.12.2011р.).

При цьому, Додатковими угодами № 10, 11, 12, 13 до Кредитного договору (відзивна реверсивна кредитна лінія) № 573/1-11 від 20.12.2011р., строки на який надавався кредит встановлювались, відповідно, до 18.03.2014р., 18.06.2014р., 17.07.2014р. та 15.08.2014р.

Станом на 13.03.2014р. ПАТ АБ „Порто-Франко" не заявляло претензій до відповідача з приводу порушення останнім основного зобов`язання і не ставило питань щодо задоволення своїх майнових вимог по погашенню кредиту та процентів по ньому за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, у т.ч. шляхом надання до суду відповідної позовної заяви.

Таким чином, на вищезазначену дату у позивача не існувало майнових вимог до відповідача по Іпотечному договору від 27.12.2011р.

Тому, при укладенні спірного Договору від 13.03.2014р. про розірвання (відмову) від Іпотечного договору - не могло мати місце здійснення відмови позивача від власних майнових вимог, оскільки неможливо відмовитись від того чого не існує.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування при вирішенні спору положень п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги щодо нікчемності спірного правочину і застосування наслідків недійсності цього нікчемного правочину.

Що стосується Наказу № 52 від 17.11.2014 року Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АБ «ПОРТО-ФРАНКО», яким серед інших, було визнано нікчемним Договір реєстровий номер 487 про розірвання (відмову) від іпотечного договору, укладений 13 березня 2014 року між ПАТ АБ „Порто-Франко" та ТОВ „Нотлексінвест", - то для суду цей наказ не є обов`язковим, оскільки є внутрішнім документом, складеним під час здійснення вищевказаною Уповноваженою особою функцій тимчасової адміністрації в ПАТ АБ „Порто-Франко".

Крім того, відповідно до частини другої статті 4 ГПК України - господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти на відповідають законодавству України.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 15 червня 2015 р.

Суддя О.А. Демешин