ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Справа № 5011-68/3566-2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівКота О.В., Кочерової Н.О. (доповідач), Саранюка В.І.,
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "НПО-5"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 14.04.2015
у справі№ 5011-68/3566-2012 господарського суду міста Києва
за позовомзаступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
до1) Центрального територіального управління капітального будівництва, 2) товариства з обмеженою відповідальністю "НПО-5"
пророзірвання договору
за заявоютовариства з обмеженою відповідальністю "НПО-5"
проперегляд рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2012 за нововиявленими обставинами
за участю представників сторін:

від позивача: Фівкін П.М., дов. від 18.05.2015

від відповідача-1: не з'явилися

від відповідача-2: Зоря В.В. - директор, Черняк І.Ю., дов. від 17.06.2015

від прокуратури (ГПУ): Яговдік С.М.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2012 року заступник військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до господарського суду з позовом до Центрального територіального управління капітального будівництва та товариства з обмеженою відповідальністю "НПО-5" про розірвання договору підряду на будівництво 3-х житлових будинків на 120 квартир по вул. Горішного в с. Клугіно-Башкирівка Чугуївського району Харківської області № 227/ДБ-204Буд від 19.12.2006, укладеного між ТОВ "НПО-5" та Міністерством оборони України.

В обґрунтування вимог позивач з посиланням на ст. 852 ЦК України зазначав, що відповідач-2 порушив строки виконання підрядних робіт, введення об'єкту в експлуатацію та передачі його замовнику - Міністерству оборони України, чим допустив істотні відступи від умов спірного договору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.06.2012 позов задоволено повністю. Розірвано договір № 227/ДБ-204Буд від 19.12.2006, укладений між ТОВ "НПО-5" та Міністерством оборони України. Стягнуто з ТОВ "НПО-5" в дохід Державного бюджету України 1 073,00 грн судового збору. В позові до Центрального територіального управління капітального будівництва - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.11.2012 рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2012 скасовано та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.01.2013 постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.11.2012 скасовано, а рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2012 залишено без змін.

18.11.2014 товариство з обмеженою відповідальністю "НПО-5" звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2012 за нововиявленими обставинами, в якій просило скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2012 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що 03.10.2014 Генеральною прокуратурою України у Департаменті капітального будівництва Міністерства України були виявлені документи, які підтверджують, що рішенням Міністра оборони України Єжеля М.Б. була відкоригована ціна іншого договору підряду до будівельних норм (тобто змінена тверда договірна ціна до договору підряду 2008 року) по реконструкції казарми в житловий будинок на 2,13 млн. грн. Наведене, на думку заявника, свідчить про наявність можливості збільшення фінансування (збільшення договірної ціни спірного договору) для завершення будівництва 3-х житлових будинків, спростовує встановлений господарськими судами факт того, що МОУ на 95% профінансувало будівництво трьох житлових будинків за спірним договором, а також те, що позивач допустив істотні відступи від умов спірного договору в частині строків виконання підрядних робіт, введення об'єкту в експлуатацію та передачі його замовнику

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.02.2015 (суддя Мандриченко О.В.) у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "НПО-5" про перегляд за новоявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2012 у справі № 5011-68/3566-2012 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 (склад колегії суддів: Чорногуз М.Г. - головуючий, Рудченко С.Г., Мальченко А.О) апеляційну скаргу ТОВ "НПО-5" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 03.02.2015 - без змін.

При цьому, суди попередніх інстанцій виходили з того, що обставини, на які посилався відповідач, не є нововиявленими в розумінні ст. 112 ГПК України, оскільки такі обставини були або мали бути відомі заявнику, рішення МОУ щодо коригування договірної ціни, на виявлення якого Генеральною прокуратурою України послався заявник, стосується іншого, а не спірного договору та не стосується предмету розгляду даної справи, а посилання заявника на коло осіб, які на його думку причетні та перешкоджали перегляду істотних умов договору, також не є тією обставиною, що спричинило зупинення будівництва об'єкту, оскільки у матеріалах справи відсутні докази неправомірності дій посадових осіб МОУ, що візували документи та приймали участь у переговорах.

В касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "НПО-5" просить ухвалу господарського суду міста Києва від 03.02.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2012 та відмовити у задоволенні позовні вимог, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників позивача, другого відповідача та Генеральної прокуратури України, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Визначений ст. 112 ГПК України перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами є вичерпним.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

1) їх існування на час розгляду справи,

2) обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

3) істотність даних обставин для розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Предметом позову у даній справі є розірвання договору підряду на будівництво 3-х житлових будинків на 120 квартир по вул. Горішного в с. Клугіно-Башкирівка Чугуївського району Харківської області № 227/ДБ-204Буд від 19.12.2006, укладеного між ТОВ "НПО-5" та Міністерством оборони України.

Під час розгляду даної справи господарський суд міста Києва в рішенні від 12.06.2012, Київський апеляційний господарський суд в постанові від 05.11.2012 та Вищий господарський суд України в постанові від 21.01.2012 встановили, що ТОВ "НПО-5", як генпідрядник, всупереч умов договору підряду № 227/ДБ-204Буд від 19.12.2006 та додаткової угоди № 2/204 від 11.10.2007 до нього порушив графік виконання робіт з будівництва житлових будинків, у зв'язку з чим суди задовольнили позовні вимоги у справі та розірвали вказаний договір підряду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. 2 ст. 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. (ч. 1 ст. 883 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Звертаючись до господарського суду із заявою про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2012 за нововиявленими обставинами, другий відповідач вказав на те, що судами попередніх інстанцій при розгляді даної справи не було досліджено обставин, пов'язаних з фінансуванням будівництва житлових будинків. При цьому, заявник зазначив про те, що недотримання ним графіків виконання робіт з будівництва житлових будинків було обумовлене збільшенням вартості будівництва та відмовою замовника змінювати (збільшувати) тверду договірну ціну, що не було досліджено судами попередніх інстанцій. Також заявник послався на виявлення 03.10.2014 Генеральною прокуратурою України у Департаменті капітального будівництва Міністерства України документів, які підтверджують існування у замовника (МОУ) можливості збільшити фінансування будівництва за спірним договором підряду № 227/ДБ-204Буд від 19.12.2006.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2012 за нововиявленими обставинами, дійшли висновку про те, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст.112 ГПК України, оскільки рішення МОУ щодо коригування договірної ціни, на виявлення якого Генеральною прокуратурою України послався заявник, не стосується спірного договору, а стосується іншого договору № 227/ДБ- 250Буд від 22.05.2008, укладеного між МОУ та ТОВ "Іпотекс".

Однак, суди не звернули уваги на те, що вказаний договір підряду № 227/ДБ-250Буд від 22.05.2008 був укладений між МОУ та ТОВ "Іпотекс" в межах тієї ж бюджетної програми забезпечення житлом військовослужбовців, що і спірний договір підряду № 227/ДБ-204Буд від 19.12.2006, укладений між МОУ та ТОВ "НПО-5". Тобто бюджетне фінансування здійснювалось не щодо конкретного договору будівельного підряду, а на бюджетну програму, в рамках якої Міністерство оборони України на власний розсуд розподіляло фінансування по конкретним договорам в цій бюджетній програмі. При цьому, судами не було враховано, що обставини, наведені ТОВ "НПО-5" в заяві про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2012 за нововиявленими обставинами, стосувались саме наявності у Міністерства оборони України можливості здійснити відповідне цільове бюджетне фінансування для належного виконання своїх договірних зобов'язань в рамках однієї бюджетної програми забезпечення житлом військовослужбовців, в тому числі й за спірним договором підряду № 227/ДБ-204 з ТОВ "НПО-5", а не самого факту прийняття Міністерством оборони України рішення про збільшення вартості договірної ціни за договором підряду з ТОВ "Іпотекс".

Таким чином, висновки судів про те, що наведені відповідачем-2 обставини не є нововиявленими в розумінні ст.112 ГПК України є передчасними, а суди не дослідили обставини належного виконання замовником своїх зобов'язань з фінансування будівництва житлових будинків та, зокрема наявності у замовника можливості збільшити вартість договірної ціни за спірним договором підряду.

Не з'ясувавши наведених обставин, суди не встановили належним чином чим було обумовлене порушення відповідачем-2 строків сдачі будівельних робіт та чи мала місце вина відповідача-2, як підрядника, у порушенні графіків виконання будівельних робіт чи таке порушення було обумовлене відсутністю належного фінансування будівництва замовником.

У зв'язку з цим поза увагою судів залишився і п. 18.1. договору підряду, яким передбачено, що обмеженість та неналежне бюджетне фінансування є обставинами непереборної сили, що виключають відповідальність за неналежне виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Встановлення вказаних вище обставин має істотне значення для розгляду справи, оскільки у разі доведеності існування можливості повного фінансування будівництва та можливості збільшення договірної ціни буде спростований факт того, що МОУ на 95% профінансувало будівництво за спірним договором, який був встановлений господарськими судами при розгляді даної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що суди не дослідили чи відповідає зазначена ТОВ"НПО-5" обставина щодо наявності у МОУ відповідного цільового бюджетного фінансування для належного виконання своїх договірних зобов'язань, в тому числі і за спірним договором підряду, одночасно всім трьом передбаченим ГПК України критеріям нововиявлених обставин.

Крім того, судам слід врахувати позицію всіх учасників судового процесу, зокрема Міністерства оборони України, прокуратури та відповідча-2, щодо необхідності здійснити розгляд заяви ТОВ "НПО-5" за нововивленими обставинами та перегляд рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2012 по суті.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "НПО-5" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 03.02.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 у справі № 5011-68/3566-2012 скасувати, а справу передати до суду першої інстанції на розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю "НПО-5" про перегляд за нововиявленим обставинами рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2012.

Головуючий О. Кот

Судді Н. Кочерова

В. Саранюк