РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015Справа №910/9402/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український папір»

До Публічного акціонерного товариства «Оболонь»

Про стягнення 31 680,06 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Омельченко О.М., довіреність № 11 від 02.01.2015

від відповідача Сергієнко А.В., довіреність № 9/2/25-15 від 29.01.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український папір» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства «Оболонь» (далі - відповідач) про стягнення 31 680,06 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 11 від 02.02.2015р.

Ухвалою суду від 20.04.2015р. порушено провадження у справі № 910/9402/15 та призначено розгляд на 05.06.2015 р.

05.06.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі, а відповідач клопотання про зменшення нарахованих штрафних санкцій.

05.06.2015р. представники позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача повідомив суд про сплату суми основного боргу, просив суд задовольнити подане клопотання про зменшення розміру позовних вимог.

Представник позивача проти зменшення пені заперечив, мотивуючи тим, що відповідач постійно порушує умови договору.

Суд вирішив зменшити нараховану пеню на 50%, беручи до уваги заперечення позивача та сплату основного боргу у повному обсязі, внаслідок чого суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем було укладено договір № 11 від 02.02.2015р., згідно позивач зобов'язася передати у власність відповідача папір офісний (далі - Товар) у кількості та асортименті згідно Додаткових угод, які є Додатками до Договору.

Згідно з п. 2.2. договору, загальна сума даного договору становить суму товару, поставленого на протязі дії даного Договору.

Пунктом 3.6. договору визначено, що датою поставки товару вважається, вказана в товарно-транспортній накладній або видатковій накладній, дата отримання Товару Відповідачем.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав та поставив відповідачу товар на загальну суму 26475,00 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №К-00414 від 03.02.2015 р., яка наявна у обох сторін та актом звірки взаємних розрахунків за період 01.01.15 - 28.02.15 (копії акту та накладної наявні в матеріалах справи).

Згідно з пунктом 3.8. Договору, передача товару оформлюється відповідними товаротранспортними, супровідними документами, податковими накладними, рахунками-фактурами, видатковими накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно з п. 5.2. договору, оплата за поставлений товар проводиться відповідачем на підставі рахунка-фактури та видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з дати поставки товару.

В порушення умов договору. відповідач за отриманий товар у розмірі 26475,00 грн. не розрахувався.

Пунктом 6.6. договору передбачено, що за несвоєчасну оплату поставленого товару, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент несвоєчасного виконання зобов'язання, від вартості несвоєчасно оплаченого товару, за кожен день прострочення платежу.

Згідно наявного акту звірки, підписаного між сторонами за період з 01.01.2015 - 28.02.2015р., відповідач визнав наявну заборгованість, проте не погасив її.

Внаслідок не врегулювання спору у досудовому порядку, позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив суд стягнути з відповідача 31680,06 грн., з яких: 26475,00 грн. - основного боргу, 2223,90 грн. - пені, 121,86 грн. - 3% річних 2859,30 грн. - інфляційних втрат та 1827,00 грн. - судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову частково заперечував, надав докази повної сплати основного боргу, просив суд зменшити нараховану пеню.

Представник позивача проти зменшення пені заперечував, посилаючись на те, що відповідач протягом дії договору, постійно допускає виникнення заборгованості.

Суд, наданим йому правом, згідно ст..83 ГПК України, вирішив зменшити пеню на 50 % до 1111,95 грн., беручи до уваги те, що відповідач погасив основний борг у повному обсязі.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

На підставі викладеного, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням сплаченого основного боргу та зменшення пені.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 712, 714 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Оболонь» (, 04655, м.Київ, вул. Богатирська 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український папір» (, 04073 м. Київ, вул. Куренівська 2-Б) 1111 (одну тисячу сто одинадцять) грн. 95 коп. - пені, 121 (сто двадцять одну) грн. 86 коп. - 3% річних, 2859 (дві тисячі вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 30 коп. - інфляційних втрат та 1753 (одну тисячу сімсот п'ятдесят три) грн. 92 коп. - судового збору.

В частині стягнення основного боргу у розмірі 26 475,00 грн. - провадження припинити.

В іншій частині, заявлених позовних вимог - відмовити.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 12.06.2015р.)

Суддя В.І.Мельник