ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.06.2015 року Справа № 907/620/15

За позовом Старокостянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Старокостянтинівської міської ради та Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств м. Старокостянтинів

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 с. Білки Іршавський район

про розірвання договору від 10.12.2014 року та стягнення 850 000 грн.

Суддя господарського суду -Кривка В.П.

представники:

Прокурор - Ярош Р.І., прокурор відділу прокуратури Закарпатської області;

Позивача Старокостянтинівської міської ради - не з'явився;

Позивача Старокостянтинівського ККП - Булича В.Є., начальник ККП;

Шевчук А.О., довіреність №122 від 09.06.2015 року;

Відповідача - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Старокостянтинівським міжрайонним прокурором в інтересах держави в особі Старокостянтинівської міської ради та Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств м. Старокостянтинів заявлено позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 с. Білки Іршавський район про розірвання договору від 10.12.2014 року та стягнення 850 000 грн.

Правовою підставою для звернення із даною позовною заявою до суду прокурор зазначив ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру" та вказав на те, що допущене відповідачем порушення зобов'язань порушує конституційні вимоги щодо чіткого і неухильного дотримання всіма суб'єктами суспільного життя Конституції та законодавства України, внаслідок чого завдається шкода державним інтересам в особі органу місцевого самоврядування та територіальній громаді, представництво яких відповідно до ч.2 ст. 121 Конституції України покладено на органи прокуратури.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на підставі договору про закупівлю автомобіля за державні кошти від 10.12.2014 року, укладеного між Старокостянтинівським комбінатом комунальних підприємств м. Старокостянтинів та Фізичною особою-підприємця ОСОБА_2 с. Білки Іршавський район позивачем було перераховано грошові кошти в сумі 500 000 грн., однак останній свої зобов'язання щодо поставки товару відповідно до умов договору виконано не було. Зважаючи на те, що відповідачем допущено значне прострочення виконання зобов'язань відповідно до умов договору та положень закону заявник просив розірвати договір про закупівлю автомобіля за державні кошти від 10.12.2014 року та стягнути з відповідача суму 820 000 грн., з яких 500 000 грн. - перераховані відповідно до договору кошти, 320 000 грн. - пені.

У ході судового розгляду уповноважений представник позивача та прокуратури в зв'язку з проведеним уточненням розрахунку штрафних санкцій, подали спільну письмову заяву, в порядку ст. 22 ГПК України, в якій позовні вимоги зменшили і просять: розірвати договір про закупівлю автомобіля за державні кошти від 10.12.2014 року та стягнути з відповідача 500 000 грн. та 32 054,79 грн. - пені. За таких обставин, суд розглядає зменшені (уточнені) позовні вимоги.

На адресу господарського суду від уповноваженого представника Старокостянтинівської міської ради надійшов лист з клопотанням про розгляд справи без участі представника у зв'язку з службовою зайнятістю та неможливістю забезпечити явку.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи на адресу вказану прокурором, в т.ч. підтверджену реєстраційними документами (ухвали суду від 05.06.2015 року та 11.06.2015 року надіслані відповідачу рекомендованою кореспонденцією, повідомлення органу зв'язку з відміткою про вручення - в матеріалах справи), проте відповідач своїми процесуальними правами не скористався: у судові засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, витребувані ухвалами докази та документи не подав, причин неявки та невиконання вимог суду не повідомив, тому справа розглядається у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши прокурора та уповноважених представників позивача,

суд встановив:

10 грудня 2014 року між Старокостянтинівським комбінатом комунальних підприємств м. Старокостянтинів та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 с. Білки Іршавський район було укладено договір про закупівлю автомобіля за державні кошти, відповідно до умов якого учасник зобов'язується у 2014 році поставити Замовникові автомобіль (далі-товар) зазначений в пункті 1.2, а Замовник - прийняти і оплатити такий товар. Найменування товару: „Автомобіль спеціальної призначеності (сміттєзбирач) DENNIS" (а.с. 13-14).

Згідно п. 3 Договору ціна цього договору становить 500 000 грн. Порядок здійснення оплати проводиться шляхом оплати Замовником після пред'явлення Учасником рахунка на оплату Товару. Учасник протягом 1 місяця з дня надходження коштів підтверджує їх використання згідно актом приймання-передачі товару про використання котів за призначенням.

Відповідно до п.п. 5.1.,6.3.1 Договору, Учасник зобов'язався забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим Договором, тобто до 31.12.2014 року.

10.12.2014 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 складено гарантійний лист, відповідно до якого він гарантував поставку вказаного автомобіля до 31.12.2014 року, а у разі його не поставки, зобов'язався повернути кошти та сплатити пеню у розмірі 1% за кожен прострочений день в місячний термін.

На виконання умов даного Договору 13.02.2015 року Старокостянтинівським ККП на рахунок ФОП ОСОБА_2 перераховано грошові кошти в сумі 500 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №88 від 13.02.2015 року. (в матеріалах справи, а с. 18). Проте, за даними позивача, які відповідачем в установленому порядку не спростовані та не заперечені ФОП ОСОБА_2 умови договору щодо поставки обумовленого товару не виконано. У зв'язку з цим, позивач звернувся до відповідача з претензією від 02.04.2015 року про невиконання умов договору та повернення коштів у сумі 500 000 грн., однак останній на вказану вимогу належним чином не відреагував, кошти не перерахував. Даний Лист з урахуванням умов договору та взятим на себе відповідачем гарантійних зобов"язань, суд розцінює як відмову позивача від договору та пропозицію його розірвати у зв'язку з істотним порушенням відповідачем зобов'язання щодо виконання умов договору в натурі та пов'язує з ним виникнення у відповідача обов'язку з повернення перерахованих за договором коштів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому коментованою нормою встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В даному випадку відповідач не виконав взятих на себе зобовязань щодо поставки обумовленого договором товару.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-IV з наступними змінами та доповненнями (ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.03 № 435-IV з наступними змінами та доповненнями) господарське зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно положень ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, заявлені вимоги належним чином доведені матеріалами справи, обумовлені положеннями ст.ст. 526, 530, 612, 626, 629, 693 ЦК України, ст. 193 ГК України, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), відповідачем в установленому порядку не спростовані та не заперечені, тому порушене право позивача підлягає захисту судом, шляхом розірвання укладеного договору про закупівлю автомобіля за державні кошти від 10.12.2014 року укладеного між Старокостянтинівським комбінатом комунальних підприємств м. Старокостянтинів та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 с. Білки Іршавський район та стягнення з відповідача суми 500 000 грн. проведеної оплати.

Поряд з цим, за прострочення виконання грошових зобов'язань, покликаючись на умови укладеної угоди, гарантійних зобов'язань, положення закону, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми 32 054,79 грн. пені (період нарахування 10.04.2015 року -18.05.2015 року).

Відповідно до п. 7.2 Договору, у разі виконання або несвоєчасного виконання зобовязань при закупівлі товарів за бюджетні кошти Учасник сплачує Замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф). При цьому, відповідно до гарантійного листа від 10.12.2014 року відповідач зобов'язався у разі не поставки до 31.12.2014 року обумовленого даним договором автомобіля спеціального призначення повернути кошти та сплатити пеню у розмірі 1% за кожен прострочений день в місячний термін (а.с. 27).

Згідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, ст.202 Господарського кодексу України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. При цьому неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України)). Згідно до ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Заявлені в зазначеній частині уточнені вимоги належним чином розраховані згідно положень Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР та вимог ст. 232 ГК України (розгорнутий розрахунок в матеріалах справи), обумовлені законом, договором та гарантійним листом, відповідачем в установленому порядку не заперечені та не спростовані, тому підлягають до задоволення повністю у сумі 32 054,79 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України та положень п.п. 2.10., 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013, № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір, який становить 11 859,10 грн. покладається на відповідача та підлягає стягненню до державного бюджету

Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 1, 2, 43, 22, 29, 33, 35, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Розірвати договір про закупівлю автомобіля, укладений між Старокостянтинівським комбінатом комунальних підприємств м. Старокостянтинів та Фізичною особою-підприємця ОСОБА_2 с. Білки Іршавський район від 10.12.2014 року.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств м. Старокостянтинів, вул. Красовського,1-А, Хмельницька область () суму 532 054 (П'ятсот тридцять дві тисячі п'ятдесят чотири) грн. 79 коп.

4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України, а саме (банк отримувача ГУДКУ у Закарпатській області, МФО 812016, отримувач коштів - державний бюджет м. Ужгород 22030001; рахунок отримувача - 3002; код отримувача - 38015610) суму 11 859 (Одинадцять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 10 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.06.2015 року.

Суддя В. Кривка