РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015Справа №910/5663/15-г

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАЛЬП УКРАЇНА";

до: державного підприємства "КОНЯРСТВО УКРАЇНИ";

про: стягнення 1.797.569,07 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Жученко І.Ю. - за довіреністю від 16.01.2015, № б/н;

відповідача: Рябков О.В. - за довіреністю від 12.01.2015 № 1.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАЛЬП УКРАЇНА" звернулося до господарського суду із позовом до державного підприємства "КОНЯРСТВО УКРАЇНИ" про стягнення з останнього 1.797.569,07 грн заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не належним чином виконав свої грошові зобов'язання перед позивачем, оскільки не здійснив розрахунок за поставлений позивачем товар за договором поставки від 11.04.2013 № 4218. Вказана обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за вказаним договором в сумі 1.797.569,07 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 910/5663/15-г. Розгляд справи призначено на 27.04.2015.

Ухвалою від 27.04.2015 господарським судом міста Києва продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 20.05.2015.

В судовому засіданні 20.05.2015 оголошено перерву до 08.06.2015.

Відповідач, скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позовні вимоги відхилив повністю з підстав невідповідності найменування товару у видаткових накладних, товару який зазначений в довіреностях на отримання товарно-матеріальних цінностей, виданих відповідачем.

В судовому засіданні 08.06.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "АГРАЛЬП УКРАЇНА", як постачальником, (далі - позивач) та державним підприємством "КОНЯРСТВО УКРАЇНИ", як покупцем, (далі - відповідач) укладено договір поставки від 11.04.2013 № 4218 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язується передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов'язується прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами Договору.

Пунктом 2.1 Договору найменування, кількість та ціни визначаються у специфікаціях та видаткових накладних.

Датою поставки товару вважається дата видаткової накладної (п. 4.6 Договору).

У відповідності до п. 3.3 Договору розрахунок за товар здійснюється шляхом:

- попередня оплата в розмірі 50 % вартості поставки здійснюється відповідачем на протязі трьох календарних днів з дати виставлення рахунку позивачем;

- 50 % вартості товару на протязі 180 календарних дні з дати поставки, але не пізніше 15.10.2013.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов'язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 1.797.569,07 грн. Наведений факт підтверджується такими видатковими накладними: від 11.04.2013 № 145 на суму 4.885,20 грн, від 26.04.2013 № 406 на суму 103.200,00 грн, від 26.04.2013 № 402 на суму 408.212,90 грн, від 29.04.2013 № 410 на суму 538.308,25 грн, від 08.05.2013 № 522 на суму 47.159,00 грн, від 15.08.2013 № 695 на суму 393.049,22 грн, від 23.05.2013 № 712 на суму 7.844,00 грн, від 30.05.2013 № 797 на суму 174.778,30 грн, від 31.05.2013 № 836 на суму 36.574,80 грн та від 12.06.2013 № 906 на суму 83.557,40 грн. Вказані видаткові накладні підписані сторонами та скріплені відбитками їх печаток (засвідчені копії наявні у матеріалах справи). Наведені первинні бухгалтерські документи підписані з боку відповідача особою, яка згідно довіреностей від 08.04.2013 № 246, від 19.04.2013 № 262, від 17.04.2013 № 258, від 29.04.2013 № 275, від 08.05.2013 № 280, від 15.05.2013 № 282, від 30.05.2013 № 286, від 31.05.2013 № 287 та від 12.06.2013 № 293 уповноважена на отримання від позивача товарно-матеріальних цінностей (засвідчені копії вказаних довіреностей наявні в матеріалах справи).

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача строку оплати товару, який закріплений у п. 3.3 Договору, відповідач вартість отриманого товару на користь позивача не здійснив, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 1.797.569,07 грн.

Відносно заперечень відповідача, викладених у відзиві, то вони судом відхиляються, оскільки факт отримання товару відповідачем підтверджується підписаними сторонами спору та скріпленими відбитками їх печаток видатковими накладними, які водночас підписані з боку відповідача уповноваженою особою. Крім того, кількість та найменування товару мали бути перевірені уповноваженою особою відповідача при здійсненні факту передачі товару.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, у тому числі, оплати товару.

Суд відзначає, жодного підтвердження щодо факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 1.797.569,07 грн сторонами судового процесу до суду не подано.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Підсумовуючи сукупність фактичних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача боргу в сумі 1.797.569,07 грн є правомірною та такою, що підлягає задоволенню повністю, з тих підстав, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином останнім доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем жодними доказами не спростовано.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства "КОНЯРСТВО УКРАЇНИ" (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, буд. 1; ідентифікаційний код 37404165, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАЛЬП УКРАЇНА" (49054, м. Дніпропетровськ, вул. Благоєва, буд. 8; ідентифікаційний код 35863053, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) заборгованість в сумі 1.797.569 (один мільйон сімсот дев'яносто сім тисяч п'ятсот шістдесят дев'ять) грн 07 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 35.951 (тридцять п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят одна) грн 38 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15 червня 2015 року

Суддя С.В. Балац