ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р.Справа № 923/280/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Головея В.М., Шевченка В.В.,

при секретарі судового засідання: Ляшенко М.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився, повідомлений належним чином;

від відповідача: не з'явився, повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

на рішення господарського суду Херсонської області від 21 квітня 2015 року

по справі № 923/280/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна»

до Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

про стягнення 327 673,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортуна» звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 327 673,00 грн. заборгованості за договорами №56 від 22.09.2011 року та №29 А-М від 12.10.2011 року.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21 квітня 2015 року (суддя Литвинова В.В.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" 327673,00 грн. боргу та 6553,47 грн. судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновків про обґрунтованість позовних вимог, взявши до уваги, що перебіг строків позовної давності переривався підписанням відповідачем актів звірки взаєморозрахунків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Дочірнє підприємство «Херсонський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Херсонської області скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права без повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що суд порушив норми процесуального права, прийнявши в одне провадження дві різні позовні вимоги.

Щодо порушення судом матеріального права, апелянт зауважує, що суд необґрунтовано не застосував строки позовної давності до спірних правовідносин, оскільки акти звірки взаєморозрахунків підписані невідомою особою.

Крім того, апелянт зазначав, що позивачем не надані докази виставлення відповідачу рахунків на оплату, а отже обов'язок оплати не настав, а позов є передчасним.

В судове засідання 16.06.2015 року не з'явились представники сторін, хоча були належним чином повідомлені про час, дата та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 з останніми змінами від 17.10.12 року особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За таких обставин, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення сторін по дату, час та місце судових засідань. Причини неявки повноважних представників сторін суду не відомі.

Судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов'язковою, тому, враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги позивача за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено в ході апеляційного розгляду, 22.09.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортуна" (субпідрядник) та Дочірнім підприємством "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (генпідрядник) укладено Договір №56 від 22 вересня 2011 року (далі - договір №56), за умовами якого субпідрядник зобов'язується у вересні 2011 року - жовтні 2011 року виконати генпідряднику роботи, зазначені в кошторисній документації, а генпідрядник - прийняти та оплатити такі роботи. 22 вересня 2011 року між сторонами було підписано Додаток 1 до договору №56 "Конкретизовані та інші умови Договору" (далі - Додаток №1 до договору №56).

В подальшому, 12.10.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортуна" (виконавець) та Дочірнім підприємством "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (замовник) укладено Договір №29 А-М на роботи (послуги) з реконструкції а-д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог) км 164+000 - км 165+100 (км 176+631-км177+731) від 12 жовтня 2011 року (далі - договір №29), за умовами якого виконавець зобов'язується у жовтні - грудні 2011 року виконати роботи (послуги) з реконструкції на а-д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог) км 164+000 - км 165+100 (км 176+631-км177+731) - земляні роботи.

Договори, які за свою правовою природою є договорами підряду, що вірно зазначено судом першої інстанції, підписані сторонами без зауважень, скріплені печаткою.

Судом встановлено, що позивач умови договору №56 виконав в повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3) за грудень 2011 року на суму 59900,40 грн. та актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3) за жовтень 2011 року на суму 25500,00 грн.

За умовами п.4.1. договору №56 оплата виконаних робіт проводиться після пред'явлення рахунка на оплату роботи або після підписання сторонами акта приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт.

За умовами п.4.1. Додатку №1 до договору №56 розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок субпідрядника, вказаний у даному договорі протягом 30 банківських днів з дати надходження відповідних коштів від Служби автомобільних доріг у Херсонській області в межах фінансових ресурсів, призначених на ці цілі та на підставі підписаних сторонами акта приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт та одержання рахунку на оплату робіт.

На виконання умов договору №56, позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру №СФ-00048 від 20.09.2012 року на суму 59301,40 грн.

В порушення умов договору №56, відповідач виконані позивачем роботи оплатив частково в сумі 25407,48 грн., заборгованість за договором №56 складає 33893,92 грн.

Наявність спірної заборгованості також сторони погодили в акті звіряння розрахунків, підписаному обома сторонами та скріпленому печатками сторін (а.с.48).

Також судом встановлено, що позивач умови договору №29 А-М виконав в повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3) за грудень 2011 року на суму 293779,33 грн.

За умовами п.2.2., п.2.3. договору №29 рахунок виставляється виконавцем на підставі акту виконаних робіт, який оформляється виконавцем та замовником. Розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок виконавця, вказаний у даному договорі протягом 30 банківських днів з дати надходження відповідних коштів від Служби автомобільних доріг та в межах фінансових ресурсів, призначених на ці цілі, та на підставі підписаних сторонами акта приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт та одержання від учасника рахунку на оплату за виконану роботу.

В порушення умов договору №29 відповідач виконані позивачем роботи не оплатив, заборгованість за договором №29 складає 293779,33 грн., що також сторони погодили в акті звіряння розрахунків, підписаному обома сторонами та скріпленому печатками підприємств (а.с.62).

Матеріалами справи підтверджується, що 26.11.2014 року позивач направляв відповідачу претензії про сплату боргу та акти звірки, які залишились без відповіді, що і послугувало підставою для звернення до суду.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст.853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника..

Положеннями ст.854 вказаного Кодексу передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Судом встановлено, що на підтвердження існування заборгованості позивачем надано акти приймання виконаних будівельних робіт грудень за 2011 року (форма №КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року, підписані сторонами (форма №КБ-3).

Судова колегія зазначає, що обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Отже, оскільки замовником належним чином прийнято виконані роботи, шляхом підписання актів приймання виконаних будівельних робіт, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для звільнення відповідача від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Доводи скаржника про відсутність обов'язку оплати виконаних робіт у зв'язку з тим, що він не отримував рахунки на оплату, судова колегія до уваги не приймає, оскільки з платіжних доручень №13544 від 13.10.2011 року, №14255 від 08.12.2011 року вбачається, що відповідач здійснював перерахування коштів на виконання договору №56 від 22.09.2011 року, а з платіжного доручення №16712 від 20.09.2015 року вбачається перерахування відповідачем коштів згідно рахунку №СФ-00048 від 20.09.2012 р. (а.с.95-97), що свідчить про отримання відповідачем вказаного рахунку.

Крім того, слід звернути увагу на приписи ст.854 ЦК України, згідно якої замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Що стосується доводів апелянта про пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про переривання позовної давності підписанням актів звірки взаєморозрахунків.

З акту за 01.01.2010-31.12.2013 рр. на суму 33893,32 на користь позивача (а.с.48) вбачається, що він підписаний представником ДП «Херсонський облавтодор» та скріплений печаткою відповідача, а з акту від 01.08.2013 року (а.с.62) вбачається, що він підписаний головний бухгалтером філії «Великоолександрівський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» С.О. Дуднік, і також скріплений печаткою відповідача.

Згідно п 3.4.1. Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампі (затвердженої наказом МВС України 11.01.99 № 17 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 р. за № 264/3557) відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб'єктів підприємницької діяльності, інших організаційних форм підприємництва, діяльність яких передбачена чинним законодавством України.

За таких обставин, відповідач як суб'єкт підприємницької діяльності, несе повну відповідальність за законність користування його печаткою, а також особисто відповідає за її використання, тобто за засвідчення актів звірки взаєморозрахунків цією печаткою.

Отже, оскільки доказів втрати чи викрадення печатки підприємства станом на час підписання спірних актів в матеріалах справи немає, при цьому сума заборгованості, погодженої сторонами в актах, збігається з сумою позову, судова колегія приймає акти як належні та допустимі докази по справі.

Доводи скаржника про помилкове прийняття судом першої інстанції двох різних вимог не відповідають дійсності, оскільки позовні вимоги за договорами №56 від 22 вересня 2011 року та №29 А-М від 12.10.2011 року є аналогічними, сторонами договорів є ті ж самі сторони, надані послуги також є ідентичними, а тому порушень правил об'єднання вимог в даному випадку не вбачається.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 21 квітня 2015 року по справі № 923/280/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до ВГСУ.

Повний текст постанови підписаний 17.06.2015 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.М. Головей

Суддя В.В. Шевченко