ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" червня 2015 р.Справа № 916/1621/15-г

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання Ошарін Д.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Похилько О.М. (довіреність від 17.02.2015р.);

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Аквілон" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром-Інвест-Буд" про стягнення 92 783,75 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 17.04.2015р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Аквілон" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром-Інвест-Буд" про стягнення 92783,75 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.04.2015р. порушено провадження у справі № 916/1621/15-г з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 15.06.2015р. представником позивача було надано витребувані ухвалою суду документи.

Відповідач в засідання суду призначені на 08.05.2015р. 02.06.2015р. та 15.06.2015р. не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області від 20.04.2015р., 08.05.2015р. та 02.06.2015р. були направлені за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 23.04.2014 р. Товариству з обмеженою відповідальністю "Пром-Інвест-Буд". Проте, поштове відправлення ухвали суду від 20.04.2015р. було повернене до суду (поштове повідомлення вх.№19373/15 від 08.05.2015р.), ухвали суду від 08.05.2015р. (поштове повідомлення вх.№21872/15 від 21.05.2015р.) та від 15.05.2015р. (поштове повідомлення вх.№22508/15 від 25.05.2015р.) із зазначенням того, що адресат за даною адресою відсутній.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 "Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання. При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення скеровувалися на адресу відповідача зазначеною в позовній заяві та спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 23.04.2014 р., суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

15.06.2015р. у судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив:

16 березня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Аквілон" (надалі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАЗІНВЕСТБУД" (надалі - замовник) було укладено договір на надання послуг будівельних механізмів і вантажопідйомних машин, автотехніки № 1204/12С (надалі - договір), відповідно до п.1 якого, виконавець приймає на себе зобов'язання по наданню послуг будівельних механізмів, вантажопідйомних машин і автотранспорту, вільних від основної діяльності, необхідних для виробництва робіт по установці бетонної підлоги за заявками замовника, а замовник зобов'язується прийняти вказані послуги та оплатити їх на умовах вказаних в даному договорі. Будівельні механізми, вантажопідйомні машини та автотранспорт передаються виконавцем замовнику по акту приймання-передачі.

Відповідно до п.3.1. Договору, замовник здійснює передоплату в сумі 50 000,00 грн.

Згідно п. 3.2. Договору, замовник щомісячно приймає виконані роботи шляхом підписання актів виконаних робіт (наданих послуг) кожного 15-го та 30 (31) числа звітного місяця та здійснити розрахунок шляхом перерахування грошових коштів не пізніше 2-х днів з моменту підписання акту виконаних робіт (наданих послуг).

На виконання умов договору, в 2012 році ТОВ «ВБК «Аквілон» виконало свої зобов'язання та надало послуги будівельних механізмів, вантажопідйомних машин і автотранспорту, необхідні для виробництва робіт по установці бетонної підлоги відповідачу, що підтверджується Актами надання послуг:

1. Акт надання послуг № 18 на суму 79 683 грн. ЗО коп. від 30.03.2012 року:

2. Акт надання послуг № 21 на суму 74 574 грн. 90 коп. від 30.03.2012 року;

3. Акт надання послуг № 28 на суму 43 692 грн. 30 коп. від 23.04.2012 року;

4. Акт надання послуг № ЗО на суму 24 071 грн. 40 коп. від 26.04.2012 року;

5. Акт надання послуг № 33 на суму 129 045 грн. 15 коп. від 30.04.2012 року;

6. Акт надання послуг № 53 на суму 11 400 грн. 00 коп. від 31.05.2012 року.

Відповідно до Договору, ТОВ «ВБК «Аквілон» виписало наступні рахунки на оплату послуг, що були здійснені на користь ТОВ «Пром-Інвест-Буд» за 2012 рік на загальну суму 380 174,75 грн.:

1. Рахунок на оплату послуг № 18 від 16.03.2012 року на суми -50 000 грн.;

2. Рахунок на оплату послуг № 18 від 16.03.2012 року на суми - 79 683,30 грн.;

3. Рахунок на оплату послуг № 26 від 30.03.2012 року на суму 74 574,90 грн.;

4. Рахунок на оплату послуг № 37 від 27.04.2012 року на суму 24 071,40 грн.;

5. Рахунок на оплату послуг № 40 від 30.04.2012 року на суму 129 045,15 грн.;

6. Рахунок на оплату послуг № 58 від 31.05.2012 року на суму 11 400 грн.;

7. Рахунок на оплату послуг № 59 від 31.05.2012 року на суму 11 400 грн.

З вищезазначеного вбачається, що згідно з Договором та актами виконаних робіт, в 2012 році ТОВ «ВБК «Аквілон» надало відповідачу послуги будівельних механізмів, вантажопідйомних машин і автотранспорту, необхідні для виробництва робіт по установці бетонної підлоги на загальну суму 362 467 грн. 05 коп.

Відповідачем в 2012 році було здійснено оплату наданих ТОВ «ВБК «Аквілон» послуг, будівельних механізмів, вантажопідйомних машин і автотранспорту, необхідних для виробництва робіт по установці бетонної підлоги:

1. Перерахування від 16.03.2012 року згідно з рахунком № 18 від 16.03.2012 року на суму 50 000 грн.;

2. Перерахування від 04.04.2012 року згідно з рахунком № 18 від 16.03.2012 року на суму 29 683,30 грн.;

3. Перерахування від 09.04.2012 року згідно з рахунком № 26 від 30.03.2012 року на суму 30 000 грн.;

4. Перерахування від 13.04.2012 року згідно з рахунком № 26 від 30.03.2012 року на суму 30 000 грн.;

5. Перерахування від 11.05.2012 року згідно з рахунком № 37 від 27.04.2012 року на суму 15 000 грн.;

6. Перерахування від 15.06.2012 року згідно з рахунком б/н від 15.06.2012 року на суму 30 000 грн.;

7. Перерахування від 22.06.2012 року згідно з актом звірки б/н від 22.06.2012 року на суму 20 000 грн.;

8. Перерахування від 27.06.2012 року згідно з рахунком б/н від 26.06.2012 року на суму 16 000 грн.;

9. Перерахування від 27.06.2012 року згідно з рахунком б/н від 26.06.2012 року на суму 34 000 грн.;

10. Перерахування від 03.07.2012 року згідно з рахунком б/н від 03.07.2012 року на суму 15 000 грн.

Отже, відповідно до Договору та актів виконаних робіт, відповідачем в 2012 році здійснено оплату здійснених ТОВ «ВБК «Аквілон» послуг будівельних механізмів, вантажопідйомних машин і автотранспорту, необхідних для виробництва робіт по установці бетонної підлоги, на загальну суму 269 683,30 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАЗІНВЕСТБУД» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Пром-Інвес-Буд», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією електронного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 15.04.2015 року.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2013 року у справі про Банкрутство № 904/4079/13 Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна Компанія «Аквілон» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Венеьку Оксану Олександрівну.

17 лютого 2015 року у справі про банкрутство ТОВ «ВБК «Аквілон» № 904/4079/13" Господарський суд Дніпропетровської області продовжив строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора до 15.07.2015 року.

Під час роботи ліквідаційної комісії виявлено дебіторську заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЗІНВЕСТБУД» перед ТОВ «ВБК «Аквілон» у розмірі 92 783,75 (дев'яносто дві тисячі сімсот вісімдесят три) гривень 75 коп.

З наведених підстав позивач звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром-Інвест-Буд" про стягнення 92783,75 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Правовідносини між сторонами склались на підставі укладеного між ними договору на надання послуг будівельних механізмів і вантажопідйомних машин, автотехніки № 1204/12С від 16.03.2012р.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В підтвердження надання послуг будівельних механізмів, вантажопідйомних машин і автотранспорту, необхідних для виробництва робіт по установці бетонної підлоги відповідачу, позивачем надано належним чином засвідчені копії підписаних сторонами актів надання послуг, а саме: акт надання послуг № 18 на суму 79 683 грн. ЗО коп. від 30.03.2012 року; акт надання послуг № 21 на суму 74 574 грн. 90 коп. від 30.03.2012 року; акт надання послуг № 28 на суму 43 692 грн. 30 коп. від 23.04.2012 року; акт надання послуг № ЗО на суму 24 071 грн. 40 коп. від 26.04.2012 року; акт надання послуг № 33 на суму 129 045 грн. 15 коп. від 30.04.2012 року; акт надання послуг № 53 на суму 11 400 грн. 00 коп. від 31.05.2012 року.

Відповідно до Договору, ТОВ «ВБК «Аквілон» виписало наступні рахунки на оплату послуг, що були здійснені на користь ТОВ «Пром-Інвест-Буд» за 2012 рік на загальну суму 380 174,75 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рахунків на оплату послуг, а саме: рахунок на оплату послуг № 18 від 16.03.2012 року на суми -50 000 грн.; рахунок на оплату послуг № 18 від 16.03.2012 року на суми - 79 683,30 грн.; рахунок на оплату послуг № 26 від 30.03.2012 року на суму 74 574,90 грн.; рахунок на оплату послуг № 37 від 27.04.2012 року на суму 24 071,40 грн.; рахунок на оплату послуг № 40 від 30.04.2012 року на суму 129 045,15 грн.; рахунок на оплату послуг № 58 від 31.05.2012 року на суму 11 400 грн.; рахунок на оплату послуг № 59 від 31.05.2012 року на суму 11 400 грн.

В порушення умов вищезазначеного договору та вимог чинного законодавства відповідач за отримані послуги розрахувався не в повному обсязі, в наслідок чого за останнім утворилась заборгованість у загальній сумі 92 783,75 грн.

Перевіривши надай позивачем розрахунок суми заборгованості, дослідивши докази у їх сукупності суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

Згідно статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1 855,68 грн.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Аквілон" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром-Інвест-Буд" про стягнення 92 783,75 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром-Інвест-Буд" (65011, м.Одеса, вул. Успенська, буд. 14; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Аквілон" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Харківська, буд. 5, оф. 11; ) суму основного боргу у розмірі 92 783 /дев'яносто дві тисячі сімсот вісімдесят три/ грн. 75 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 855 /одна тисяча вісімсот п'ятдесят п'ять/ грн. 68 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 22 червня 2015 р.

Суддя Ю.О. Зайцев