РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015Справа №910/9974/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про зобов'язання перерахувати кошти у розмірі 4 127 838, 99 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Бондаренко Д.М.;

від відповідача: Луцький М.І., Мухін М.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна» (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі-відповідач) про зобов'язання відповідача перерахувати залишок коштів з рахунків позивача № 2401 (UAH/USD/EUR) у розмірі 2 925 910, 08 грн., 44 977, 96 доларів США (за курсом НБУ (21, 44 грн. за 1 дол. США) - 964 327, 46 грн.), 10 343, 99 Євро (за курсом НБУ (22, 97 грн. за 1 Євро) - 237 601, 45 грн.) на рахунок позивача № 685 (UAH/USD/EUR), який відкритий у Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк».

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 027-14/АНВ на розрахунково-касове обслуговування від 23.07.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.2015 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 07.05.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У судовому засіданні 07.05.2015 р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що на даний час платіжні доручення, зазначені у позовній заяві, на виконанні у банку не перебувають.

У судовому засіданні 07.05.2015 р. оголошувалась перерва до 25.05.2015 р.

25.05.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна» про визнання недійсним договору № 027-14/АНВ на розрахунково-касове обслуговування від 23.07.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.05.2015 р. зустрічну позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» без розгляду.

11.06.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання, в якому повідомляє, що відповідач виявив бажання укласти мирову угоду з позивачем з метою припинення провадження у справі № 910/9974/15-г, конкретні умови перебувають на завершальній стадії підготовки та будуть адресовані позивачу і суду в найближчий час, а тому просить суд відкласти розгляд справи.

У даному судовому засіданні представник відповідача підтримав подане клопотання про відкладення розгляду справи для надання сторонам часу врегулювати спір мирним шляхом.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та заперечив проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи для врегулювання спору мирним шляхом.

Суд відхилив клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи з підстав необґрунтованості.

Як вбачається з позовної заяви, представником позивача заявлено вимогу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кореспондентські рахунки відповідача.

Так, відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Оскільки позивач не навів обставин, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, відповідно суд відмовляє у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 11.06.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна» (далі - клієнт) укладено договір № 027-14/АНВ на розрахунково-касове обслуговування, умовами якого передбачено, що банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті № 2401 і (або) поточний (поточні) рахунок (и) в іноземній валюті:

№ 2401 в USD;

№ 2401 в EUR;

№ 2401 в RUB

та зобов'язується здійснювати його (їх) розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку відповідно до тарифів банку на розрахунково-касове обслуговування рахунків в порядку і на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.1. договору, банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунків в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Згідно п. 3.3.2 договору, банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунків та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові та інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами. Надання інших послуг, що безпосередньо не відносяться до розрахунково-касового обслуговування (кредитування, операції з цінними паперами, факторинг, лізинг та інші операції), здійснюється на підставі окремих договорів, укладених між банком і клієнтом.

Банк зобов'язується здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунків у визначений внутрішніми документами банка робочий час крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів (п. 3.3.3 договору).

Умовами п. 5.1. договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє протягом невизначеного строку (п. 8.1 договору).

30.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна» укладено додаткову угоду до договору № 027-14/АНВ на розрахунково-касове обслуговування від 23.07.2014 р., відповідно до якого сторони дійшли згоди викласти п. 1.2. договору в наступній редакції:

1.2. банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунків клієнта на умовах Тарифного пакету «Оптимальний плюс індивідуальний», починаючи з 01.08.2014 р.

23.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна» укладено додатковий договір № 001 про обслуговування клієнта з використанням системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк» до договору № 027-14/АНВ на розрахунково-касове обслуговування від 23.07.2014 р., умовами якого передбачено, що банк зобов'язується здійснювати обслуговування клієнта з використанням системи дистанційного обслуговування «Клієнт-банк», тобто здійснювати розрахункові операції за дорученням клієнта з використанням розрахункових документів в електронній формі та приймати такі документи, що передаються по каналах електронного зв'язку на умовах, які передбачені договором на розрахунково-касове обслуговування і даним додатковим договором, діючим законодавством України і внутрішніми правовими актами банку.

Відповідно до п. 2.1. договору, дистанційне обслуговування клієнта здійснюється з використанням документів в електронній формі, в т. ч. платіжних доручень, заявок на купівлю-продаж валюти, виписок по рахунку клієнта, зведених відомостей сум заробітної плати для зарахування на поточні рахунки працівників клієнта, інших документів клієнта.

Згідно п. 5.2. договору, банк здійснює дистанційне обслуговування клієнта в системі «Клієнт-банк» в операційні дні (крім вихідних, святкових та неробочих днів). Операції за розрахунковими документами, що надійшли від клієнта протягом операційного дня, але не пізніше 17:00, здійснюється банком в день надходження цих документів. Операції за розрахунковими документами, які надійшли після 17:00, банк виконує не пізніше наступного операційного дня. Сторони підписанням даного додаткового договору дійшли згоди, що банк має право самостійно змінювати зафіксований в даному пункті додаткового договору час та доводити рішення про такі зміни до відома клієнта шляхом розміщення повідомлень з відповідною інформацією на зовнішньому сайті банку та/або у приміщеннях відділень банку (на вибір банку) не менше ніж за 10 (десять) днів до дати введення в дію таких змін. При цьому банк не несе відповідальності за те, що з будь-яких, незалежних від банку причин клієнт своєчасно, до дати введення в дію зазначених змін, не ознайомився із ними.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і скріплення печатками сторін, і діє до дати закінчення дії (або до дати розірвання сторонами) договору на розрахунково-касове обслуговування (п. 8.1 договору).

Також, між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна» укладено додаткову угоду від 30.07.2014 р. до договору № 027-14/АНВ на розрахунково-касове обслуговування від 23.07.2014 р.

Як стверджує позивач, відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо здійснення переказу коштів відповідно до умов договору № 027-14/АНВ на розрахунково-касове обслуговування від 23.07.2014 р. та додаткового договору № 001 від 23.07.2014 р.

Так, у березні 2015 року позивач звернувся до відповідача з рядом платіжних доручень для перерахування коштів, проте направлені доручення Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» залишені без виконання.

08.05.2015 р. позивач повторно звернувся до відповідача з листом, в якому просить останнього прийняти до виконання платіжне доручення № 149 від 08.05.2015 р. на суму 2 925 000, 00 грн., платіжні доручення в іноземній валюті № 263 від 08.05.2015 р. на суму 44 977, 96 доларів США, № 264 від 08.05.2015 р. на суму 10 343, 99 Євро, який отриманий відповідачем 08.05.2015 р., що підтверджується відтиском печатки Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» за вхідним № 1380-Г (копії платіжних доручень є додатком до листа).

Проте, відповідач всупереч положенням договору операції за розрахунковими документами не виконав.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо здійснення переказу коштів, просить суд зобов'язати останнього виконати умови договору № 027-14/АНВ на розрахунково-касове обслуговування від 23.07.2014 р. та додаткового договору № 001 від 23.07.2014 р. в частині здійснення переказу

з рахунків позивача № 2401 (UAH/USD/EUR) залишку грошових коштів у розмірі 2 925 910, 08 грн., 44 977, 96 доларів США (за курсом НБУ (21, 44 грн. за 1 дол. США) - 964 327, 46 грн.), 10 343, 99 Євро (за курсом НБУ (22, 97 грн. за 1 Євро) - 237 601, 45 грн.) на рахунок позивача № 685 (UAH/USD/EUR), який відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк».

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 027-14/АНВ на розрахунково-касове обслуговування від 23.07.2014 р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором банківського рахунка.

Так, згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1073 Цивільного кодексу України передбачено, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

За платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту (ч. 1 ст. 1089 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 1091 Цивільного кодексу України банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 8.4 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

У разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону (ч. 1 ст. 1092 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач в порушення умов договору та п. 8.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" вчасно не виконав доручень позивача про переказ з рахунків № 2401 (UAH/USD/EUR) залишку грошових коштів у розмірі 2 925 910, 08 грн., 44 977, 96 доларів США, 10 343, 99 Євро на рахунок позивача № 685 (UAH/USD/EUR), який відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк».

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо переказу коштів у передбачені законодавством України строки, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору № 027-14/АНВ на розрахунково-касове обслуговування від 23.07.2014 р. та додаткового договору № 001 від 23.07.2014 р., положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити переказ з рахунків позивача № 2401 (UAH/USD/EUR) залишку грошових коштів у розмірі 2 925 910, 08 грн., 44 977, 96 доларів США, 10 343, 99 Євро на рахунок позивача № 685 (UAH/USD/EUR), який відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк».

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна» задовольнити.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (04054, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код - 09807856) перерахувати залишок коштів з рахунків № 2401 (UAH/USD/EUR), що відкриті Товариством з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна» (01001, м. Київ, вул. Софіївська, 4, кв. 26, ідентифікаційний код - 25389499) у розмірі 2 925 910, 08 грн., 44 977, 96 доларів США (за курсом НБУ (21, 44 грн. за 1 дол. США) - 964 327, 46 грн.), 10 343, 99 Євро (за курсом НБУ (22, 97 грн. за 1 Євро) - 237 601, 45 грн.) на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна» (01001, м. Київ, вул. Софіївська, 4, кв. 26, ідентифікаційний код - 25389499) № 685 (UAH/USD/EUR), який відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк» (код банку 322313, ).

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04054, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код - 09807856) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна» (01001, м. Київ, вул. Софіївська, 4, кв. 26, ідентифікаційний код - 25389499) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 16.06.2015 р.

Суддя Бондарчук В.В.