ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2015 р. Справа № 920/1454/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Істоміна О.А. , суддя Потапенко В.І.,

при секретарі Логвін О.О.,

за участю представників сторін:

позивача - Линник Л.В. (дов.№298 від 25.02.2015р.),

відповідача - Васильця С.О. (дов.№б/н від 05.01.2015р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№2578С/2) на рішення господарського суду Сумської області від "14" жовтня 2014р. у справі №920/1454/14

за позовом Тростянецької міської ради м. Тростянець, Сумська область

до ТОВ "Локнянське - БСР" м.Тростянець, Сумська область

про стягнення 145 050,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Тростянецька міська рада, звернувся до господарського суду Сумської області з позовом про стягнення з ТОВ "Локнянське БСР" до цільового фонду розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Тростянець пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту в розмірі 145050,00 грн.; судові витрати просив покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Сумської області від 14.10.2014р. у справі №920/1454/14 (суддя Зражевський Ю.О.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду Сумської області не погодився та, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, просить рішення господарського суду скасувати та прийняте нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дійшов невірного висновку щодо зазначення об'єкта будівництва, не вивчалось питання дійсної забудови земельної ділянки. Як зазначає апелянт, Тростянецька міська рада неодноразово зверталась до відповідача з листами про необхідність укладання договору про пайову участь, однак відповідей на звернення не отримувала. Позивач вважає, що відповідач ухиляється від покладеного на нього законом обов'язку щодо пайової участі в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, наносить шкоди законним правам та інтересам територіальної громади м.Тростянець та завдає збитків міському бюджету.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.04.2015р. про прийняття апеляційної скарги до провадження розгляд апеляційної скарги призначено на "08" червня 2015 р. о 10:30 год. у складі колегії суддів: головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Потапенко В.І., суддя Тарасова І.В.

Розпорядженням секретаря третьої судової палати від 05.06.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Тарасової І.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Істоміна О.А., суддя Потапенко В.І.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає її незаконною та необґрунтованою з підстав, зазначених у відзиві (вх.№1749 від 18.05.2015р.) на апеляційну скаргу. Просить суд рішення господарського суду Сумської області від 14 жовтня 2014р. по справі №920/1454/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши в судовому засіданні повноважних представників сторін, в межах вимог передбачених ст.101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник об'єкта будівництва зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування.

Згідно з абзацом другим названої статі замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (частина 3 ст. 40 Закону).

Згідно з частиною п'ятою цієї статті величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію (частини 6 ст. 40 цього Закону).

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором (частини 7 ст. 40 цього Закону).

Кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту (абз. 10).

Відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області від 12.02.2014р. за №СМ4, реконструкція приймального відділення зернових по вул.Гришина, 26а в м.Тростянець вважається закінченим будівництвом об'єкт готовим до експлуатації.

З Декларації про готовність об'єкта до експлуатації вбачається, що вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію становить 14505 тис. грн.(а.с. 8-а.с.13).

Замовником реконструкції за даною декларацією є відповідач ТОВ "Локнянське - БСР".

В матеріалах справи міститься звернення від 30.12.2013р. виконавчого комітету Тростянецької міської ради №2949 до ТОВ «Локнянське -БСР» з вимогою з'явитися до міської ради, маючи при собі проектно-кошторисну документацію на будівництво приймального відділення зернових для визначення умов договору, строків сплати тощо (а.с.7).

Листом від 14.01.2014р. відповідач повідомив Тростянецьку міську раду, що станом на 14.01.2014р. ТОВ «Локнянське-БСР» не проводить забудову земельної ділянки, яка надана йому в користування, лише здійснює реконструкцію вже існуючих раніше забудов, в тому числі, установлюючи нове обладнання, а тому вимога міської ради про укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури у м.Тростянець, не повинна розповсюджуватися.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача в примусовому порядку до цільового фонду розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Тростянець пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту в розмірі 145050,00 грн. В заявленому позові суд відмовив.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Сумської області виходив з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не проводилося нове будівництво об'єктів нерухомого майна, а лише проводилася реконструкція раніш придбаних об'єктів нерухомого майна у ТОВ "Експосервісгруп" згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна від 07 жовтня 2011р., посвідченого Степаненко Т.І., приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за № 2166.

16 липня 2012р. на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07 жовтня 2011р. Виконавчим комітетом Тростянецької міської ради було видано ТОВ "Локняняське-БСР" Свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

28 серпня 2012р. між Тростянецькою міською радою, як орендодавцем та ТОВ "Локняняське-БСР", як орендарем було укладено Договір оренди землі, який було зареєст ровано 2012р. у відділі Держкомзему у Тростянецькому районі Сумської області, про що 25 вересня 2012р. у Державному реєстрі земель вчинено запис за №1311.

В п. 3 даного Договору оренди землі вказано: "на земельній ділянці знаходяться нежитлові приміщення, що належать ТОВ "Локняняське-БСР" відповідно договору купівлі-продажу №2166 від 07 жовтня 2011р.".

Відповідно до п.6 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" від 13 квітня 2011р. №466 ТОВ "Локняняське-БСР" була подана до Інспекції ДАБК у Сумській області Декларація про початок виконання будівельних робіт по реконструкції приймального відділення зернових по вул. Гришина, 26/а в м. Тростянець Сумської області. Дана декларація була зареєстрована Інспекцією ДАБК у Сумській області 24 вересня 2012р. за №СМ 2.

Згідно з п. 4.2 робочого проекту ТОВ "Локнянське БСР" "Реконструкції приймального відділення зернових по вул. Гришина, 26а в м. Тростянець Сумської області" відповідач планував здійснити реконструкцію сушильно-очистного комплексу по прийманню зернових (а.с. 46).

По завершенню робіт по реконструкції приймального відділення зернових ТОВ "Локняняське-БСР" була подана до Інспекції ДАБК у Сумській області Декларація про готовність об'єкта до експлуатації, яка була зареєстрована 12 лютого 2014р. за №4.

05 березня 2014р. Реєстраційною службою Тростянецького районного управління юстиції Сумської області ТОВ "Локняняське-БСР" було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

При цьому відомості про об'єкти нерухомого майна, які містяться в Свідоцтвах про право власності на нерухоме майно від 16 липня 2012р. та 05 березня 2014р. свідчить про проведення саме робіт з реконструкції таких об'єктів.

Статтею 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва, тобто приймати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту мають особи, які здійснюють будівництво нових об'єктів нерухомого майна на земельних ділянках.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з п.4 ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч.1 ст.225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

За змістом ст. 623 ЦК України відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду рішень у справі про відшкодування збитків (постанова Верховного Суду України від 30.05.2006 р. у справі №42/266-6/492).

При цьому відповідно до частини 4 статті 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому кожна суттєва для справи обставина повинна підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на зазначене, колегія зазначає, що у діях відповідача відсутні будь-які ознаки протиправної поведінки по відношенню до позивача. Позивач не довів суду ані розміру заявлених збитків, ані того, що відповідач є особою, діями або бездіяльністю якої позивачеві було спричинено збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) в розмірі 145050,00 грн.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши, що посилання позивача на відмову відповідача від укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Тростянець та порушення відповідачем приписів ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", як на підставу своїх позовних вимог є необґрунтованими, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність факту порушення права позивача. Місцевий господарський суд надав належну правову оцінку доказам по справі та дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту (збитків) в розмірі 145050,00 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення по даній справі, тому рішення господарського суду Сумської області від "14" жовтня 2014р. у справі №920/1454/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 ГПК України, - колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Тростянецької міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від "14" жовтня 2014р. у справі №920/1454/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 15.06.2015 року.

Головуючий суддя Горбачова Л.П.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Потапенко В.І.