РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015Справа №910/8489/15-г
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом фізичної особи-підприємця Гримало Ігоря Валерійовича

до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про зобов'язання виконати платіжні доручення

Представники сторін:

від позивача: Гримало І.Г. - паспорт серії СН 598297, виданий Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві 21.11.2001 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги фізичної особи-підприємця Гримало Ігоря Валерійовича до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов'язання останнього виконати платіжне доручення від 10.02.2015 року №11 для перерахування до УК у Подільському районі (18050400) єдиного податку за 4 квартал 2014 року на суму 15 263,37 грн., яке було оформлено фізичною особою-підприємцем Гримало Ігорем Валерійовичем 10.02.2015 року в системі електронних платежів «Клієнт-Банк» на підставі договору на розрахунково-касове обслуговування №16/00117 від 04.04.2007 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.02.2015 року позивачем в системі електронних платежів «Клієнт-Банк» було оформлено платіжні доручення: №11 для перерахування до УК у Подільському районі (18050400) єдиного податку за 4 квартал 2014 року на суму 15 263,37 грн. та №21 для перерахування ТОВ «КА-СОФТ» поворотної безвідсоткової фінансової допомоги на суму 25 000 грн. Однак, враховуючи, що відповідач у строк, встановлений у п.5.2 додаткової угоди №1 від 04.04.2007 року до договору на розрахунково-касове обслуговування №16/00117 від 04.04.2007 року (надалі - договір) та положень чинного законодавства провів лише платіж для ТОВ «КА-СОФТ», в той час як інший платіж, для УК у Подільському районі (18050400) єдиного податку за 4 квартал 2014 року не провів, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.04.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 25.05.2015 року.

У зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання 25.05.2015 року, ухвалою суду від 25.05.2015 року відкладено розгляд справи на 08.06.2015 року.

Під час проведення судового засідання 08.06.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

На призначене судове засідання 08.06.2015 року представник відповідача повторно не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, хоча про дату та час його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення №014.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з статтею 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

04.04.2007 року між Банком «Фінанси та Кредит» (банк) та фізичною особою-підприємцем Гримало Ігорем Валерійовичем (клієнт) укладено договір, відповідно до п.1.1 якого банк відкриває клієнту поточний рахунок №0201 у національній валюті (рахунок) та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язався оплачувати послуги банку згідно тарифів банку в порядку і на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.2.1 договору банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Списання банком грошових коштів з рахунку здійснюється за дорученням клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України (п.2.2 договору).

Пунктом 3.2.1 договору встановлено, що клієнт має право самостійно розпоряджатись грошовими коштами на рахунку, окрім випадків обтяження такого права, встановлених чинним законодавством України.

У п.8.1 договору зазначено, що останній набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє протягом невизначеного строку.

Додатком №1 до договору визначено тарифи комісійної винагороди по обслуговуванню клієнтів приватних підприємців (юридичних осіб) у національній валюті.

04.04.2007 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, відповідно до п.5.2 якої, банк зобов'язаний обслуговувати клієнта в суворо визначений строк: з 09:00:00 до 17:30:00 год., крім суботи, неділі та святкових днів.

Розрахункові документи, прийняті банком від клієнта по системі «Клієнт-Банк» в операційний день з 09:00:00 до 17:30:00 проводяться по рахункам в тій же сумі, не перевищуючи кредитний залишок на рахунку клієнта станом на 17:00:00. Документи, прийняті після 17:30:00, відзначаються відміткою «вечірня пошта» і проводяться по рахунку на наступний день (п.5.2 додаткової угоди №1 від 04.04.2007 року).

Судом встановлено, що 10.02.2015 року позивачем було подано до банку, зокрема, платіжне доручення №11 для перерахування до УК у Подільському районі (18050400) єдиного податку за 4 квартал 2014 року на суму 15 263,37 грн.

З представленої позивачем виписки по рахунку №201 слідує, що станом на 10.02.2015 року залишок коштів на вказаному рахунку фізичної особи-підприємця Гримало Ігоря Валерійовича становив 50 728,21 грн.

Однак, банк, в порушення умов договору, не виконав платіжне доручення позивача, не зважаючи на достатній залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта, що стало підставою звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до положень статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно частини 3 статті 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (ст. 1073 ЦК України).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 ЦК України).

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується наявність на рахунку позивача грошових коштів достатніх для виконання розпорядження про списання станом на момент їх подання, відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання платіжного доручення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємець Гримало Ігоря Валерійовича є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, Шевченківський район, вул. Артема, 60, ідентифікаційний код 09807856) виконати платіжне доручення від 10.02.2015 року №11 для перерахування до УК у Подільському районі (18050400) єдиного податку за 4 квартал 2014 року на суму 15 263 (п'ятнадцять тисяч двісті шістдесят три) грн. 37 коп., яке було оформлено фізичною особою-підприємцем Гримало Ігорем Валерійовичем (04108, м. Київ, проспект Правди, 6, кв.181, ідентифікаційний номер ) 10.02.2015 року в системі електронних платежів «Клієнт-Банк» на підставі договору на розрахунково-касове обслуговування №16/00117 від 04.04.2007 року.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, Шевченківський район, вул. Артема, 60, ідентифікаційний код 09807856) на користь фізичної особи-підприємця Гримало Ігоря Валерійовича (04108, м. київ, проспект Правди, 6, кв.181, ідентифікаційний номер ) судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 15.06.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий