ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" червня 2015 р. Справа № 914/616/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

Данко Л.С.

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Г.С.-Україна" за вих. №3 від 01.05.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/2041/15 від 12.05.2015 року)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 28.04.2015 року

у справі №914/616/15 (суддя - Яворський Б.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Г.С.-Україна", м. Львів

до Приватного підприємства "Торгівельно - логістичний центр", м. Львів

про визнання недійсним договору

за участю представників сторін:

від позивача: Худзій Д.М. - представник (довіреність б/н від 02.02.2015 р.)

від відповідача: Майстришин С.Р. - представник (довіреність б/н від 01.10.2014 р.);

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області 28.04.2015 р. у справі №914/616/15 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Г.С.-Україна", м. Львів до Приватного підприємства "Торгівельно - логістичний центр", м. Львів про визнання недійсним договору залишено без розгляду на підставі п.1 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

ТОВ «П.Г.С.-Україна», не погодившись з винесеною ухвалою, подав апеляційну скаргу за вих. №3 від 01.05.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/2041/15 від 12.05.2015 року), в якій посилається на те, що остання прийнята з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

Судом не в повній мірі, на думку Скаржника, дано оцінку рішенню загальних зборів учасників ТОВ «П.Г.С. Україна» від 12.11.2014 р. №12/10-14 , яким було призначено Закалюжного В.М. особою, яка має право вчиняти будь-які дії від імені ТОВ «П.Г.С.-Україна» без довіреності,у тому числі підписувати договори, крім тих дій, які належать до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. І на підставі даного рішення Закалюжний В.М. для захисту інтересів товариства у суді уклав договір про надання юридичних послуг від 02.02.2015 р. з адвокатом Худзієм Д.М.

Також , вказує, що при винесенні ухвали не взято до уваги п.3 ст. 237 ЦК України та ч.1 ст. 28 ГПК України.

Дані обставини Скаржник вважає підставою для скасування ухвали господарського суду Львівської області від 28.04.2015 р. у справі №914/616/15.

Відповідач - ПП «Торгівельно-логістичний центр»,- у відзиві за вих. №08/06/15 від 08.08.2015 р. заперечує доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що юридична особа відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав і здійснює їхчерез свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. При цьому зазначає, що з позовної заяви вбачається, що її підписано представником за довіреністю від 02.02.2015 р. Худзієм Д.М., виданою «підписантом Закалюжним В.М.», який діє без довіреності на підставі рішення загальних зборів» для ведення судових справ товариства. Однак, серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази, які б підтвердили посадове становище «підписанта Закалюжного В.М.», діючого без довіреності на підставі рішення загальних зборів», як керівника Позивача.

09.06.2015 р. представником Позивача подано пояснення від 09.06.2015 р. №4, в яких зазначено, що ним в процесі розгляду справи в суді першої інстанції, подано примірник укладеного 02.02.2015 Договору про надання юридичних послуг, який укладено на підставі рішення загальних зборів учасників від 12.02.2014 р. №12/10-14 і підписано підписантом Закалюжним В.М.

Даний договір, як вказує представник, укладено 02.02.2015 р., тобто такий на момент подачі позовної заяви був дійсним. Він не розірваний і не містить ознак нікчемності. Відповідно до цього вважає, що у місцевого господарського суду не було підстав для залишення позову без розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Г.С.-Україна" за вих. №3 від 01.05.2015 р. (вх. № ЛАГС 01-05/2041/15 від 12.05.2015 року) на ухвалу господарського суду Львівської області від 28.04.2015 року у справі №914/616/15 та призначено до розгляду в судове засідання на 25.05.2015 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (а.с.104).

В подальшому, за клопотанням представника Скаржника, розгляд справи відкладено в судове засідання на 08.06.2015 р. в складі колегії : головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (а.с.116-117).

Розпорядженням голови суду від 08.06.2015 р. у зв»язку із перебуванням у відпустці судді Кордюк Г.Т. в склад колегії по розгляду справи №914/616/15 введено суддю Данко Л.С. (а.с.137).

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні 08.06.2015 р. судовою колегією, з метою повного та всестороннього дослідження всіх обставин справи оголошено перерву до 09.06.2015 р. (а.с.146).

В судовому засіданні 09.06.2015 р. представники сторін підтримали свої доводи і заперечення, з мотивів наведених в апеляційній скарзі та поясненнях до неї, а також у відзиві.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, поясненнями на неї та відзивом, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали господарського суду Львівської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

17.02.2015 р. ТОВ «П.Г.С.-Україна» звернулось до господарського суду Львівської області з позовною заявою до ПП «Торгівельно-логістичний центр» про визнання недійсним договору про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача» №1/14 від 03.01.2014 р. (а.с.5-10).

Дана позовна заява підписана представником ТОВ «П.Г.С.-Україна» Худзієм Д.М. на підставі довіреності б/н від 02.02.2015 р. (а.с.21), яка долучена до матеріалів позовної заяви.

Позовна заява ухвалою від 26.02.2015 р. прийнята до розгляду. Ухвалами суду в Позивача неодноразово вимагалось подання доказів повноважень Закалюжного В.М. щодо видачі довіреності на представництво інтересів Товариства.

Місцевим господарським судом ухвалою суду від 28.04.2015 р. позов ТОВ «П.Г.С.-Україна» залишено без розгляду на підставі п.1.ч.1 ст.81 Господарсько процесуального кодексу України.

Позивач, не погодившись з даною ухвалою, подав апеляційну скаргу, яка підписана також представником позивача - «Худзієм Д.М.», при цьому, до матеріалів такої не додано доказів на підставі якого документа такий представляє інтереси ТОВ «П.Г.С.- Україна».

В результаті апеляційного розгляду справи, судова колегія прийшла до висновку, що ТОВ «П.Г.С.-Україна» не наділяло Худзія Д.М. повноваженнями звертатись в суд як з позовною заявою так і з апеляційною скаргою, виходячи з наступного.

При поданні позовної заяви Худзій Д.М. діяв на підставі довіреності, виданої - Закалюжним В.М. (а.с.21), про що зазначено в додатку до позовної заяви.

З аналізу поданої довіреності вбачається, що Закалюжний В.М. видав таку як представник Позивача, який діє без доручення і має право представляти товариство на підставі Рішення загальних зборів учасників товариства, причому в тексті доручення немає покликання ні на дату проведення зборів, ні на їх протокол, а тому твердження Апелянта про те, що в даному випадку йде мова про рішення загальних зборів учасників ТОВ «П.Г.С.-Україна» від 12.11.2014 р. (оформлених протоколом №12/10-14), судова колегія вважає документально необґрунтованим.

При розгляді справи в суді першої інстанції також досліджено, що 12.11.2014 р. відбулися збори ТОВ «П.Г.С.-Україна», які оформлені протоколом (а.с.90-93), і на яких:

- призначено Кузика Романа Богдановича директором ТОВ «П.Г.С.-Україна» на строк до 12.12.2014 р. включно. Питання продовження строку перебування Кузика Романа Богдановича на посаді директора вирішено розглянути на наступних зборах учасників товариства. Передано директору ТОВ «П.Г.С.-Україна» Кузику Р.Б. печатку, статут та іншу документацію товариства згідно акту приймання-передачі;

- призначено Закалюжного Володимира Миколайовича особою, яка має право вчиняти будь-які дії від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» без довіреності , у тому числі підписувати договори, крім тих дій, які належать до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства.

Таким чином як на час прийняття позовної заяви до провадження 26.02.2015 р., так і на даний час керівником ТОВ «П.Г.С.-Україна» є Кузик Роман Богданович (а.с.122).

Як зазначено вище, питання продовження строку перебування Кузика Романа Богдановича на посаді директора вирішено розглянути на наступних зборах учасників товариства.

В судовому засіданні Львівського апеляційного господарського суду з"ясовано, що питання продовження строку перебування Кузика Р.Б. на посаді директора загальними зборами більше не розглядалось, оскільки такі товариством не скликались.

У ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» визначено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців це автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Із спеціального витягу з ЄДРЮОФОП, який зроблено Львівським апеляційним господарським судом вбачається, що як час видачі Худзію Д.М. довіреності (02.02.2015 р.), на час звернення з позовною заявою (26.04.2015 р.) і на час винесення оскаржуваної ухвали (28.04.2015 р.) керівником ТОВ «П.Г.С.-Україна» є Кузик Р.Б. (а.с.119-121,122-124, 125-127).

В матеріалах справи наявний витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб - фізичних осіб на ТзОВ «П.Г.С.-Україна» станом на 23.04.2015 р., поданий в суді першої інстанції (а.с.71-73) та витяг із єдиного державного реєстру юридичних осіб - фізичних осіб на ТзОВ «П.Г.С.-Україна» станом на 08.06.2015 р. (а.с.134-135), поданий представником Відповідача, з яких вбачається, що Соренс Герт є підписантом, Кузик Р.Б. - керівником з 12.11.2014 р. (призначений на посаду директора на строк до 12.12.2014 р. включно) та Закалюжний В.М. - підписант з 12.11.2014 р.

Термін «підписант» та його повноваження не визначені ні Цивільним, ні Господарським кодексами України. Не зазначено такого терміну та не визначено його повноваження і в Статуті Товариства.

У відповідності до ч. 2 ст. 145 Цивільного кодексу України у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. У п.4 даної статті зазначено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: створення та відкликання виконавчого органу товариства.

Згідно ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» (із змінами та доповненнями) дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора). Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов'язкові для учасників товариства. Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами. Генеральний директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства. Інші члени дирекції також можуть бути наділені цим правом.

Згідно п.5.2. Статуту ТОВ «П.Г.С.-Україна» видача довіреності на представництво інтересів товариства належить до компетенції генерального директора , комерційного директора.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що навіть при наявності «підписантів Соренсен Герт та Закалюжного В.М.», такі не мають права видавати довіреність від імені підприємства, оскільки вони не є ні керівниками, ні уповноваженими на це статутом особами.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, в процесі розгляду справи в суді першої інстанції представником Позивача подано договір про надання юридичних послуг від 02.02.2015 р. який укладено ТОВ «П.Г.С.-Україна» в особі Закалюжного В.М., що діє на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «П.Г.С.-Україна» від 12.11.2014 р. №12/10-14 та Адвокатом Худзієм Д.М., який діє на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю №1583 (а.с.94-5). Такий зі сторони Замовника підписано Закалюжним В.М., а зі сторони Виконавця - Приватним підприємцем Худзієм Дмитром Михайловичем.

Однак, судова колегія прийшла до висновку про те, що Худзій Д.М. при поданні позову діяв саме на підставі довіреності від 02.02.2015 р., як і зазначено в додатку до позовної заяви.

У відповідності до вимог ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Вищевказаний договір про надання юридичних послуг підписаний Худзієм Д.М. не як адвокатом, а як приватним підприємцем, про що свідчить п.7 договору. Копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю у матеріалах справи відсутня та не подана така суду апеляційної інстанції.

Процесуальний представник діє у господарському процесі від імені і в інтересах іншої особи у межах наданих нею повноважень. Відповідно до ст. 237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. У зв»язку з цим процесуально-правові відносини складаються у зв»язку з визначенням і оформленням повноважень представника у господарському процесі. Отже, обсяг прав представника у господарському суді визначається цим Кодексом, а також повноваженнями, наданими йому особою, представником якої він є.

Слід також враховувати, що законодавець не ототожнює поняття «уповноважена особа» і «представник», оскільки керівники підприємств та організацій не завжди є їх представниками. Повноваження інших осіб мають підтверджуватися довіреністю від імені підприємства, організації тощо.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов»язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони , яку вона представляє.

Представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє (ст. 240 Цивільного кодексу України). Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті (ст. 245 Цивільного кодексу України).

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ст. 244 Цивільного кодексу України).

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (ст. 246 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ч. ч. 3, 7 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації. Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов»язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Враховуючи те, що і названий вище договір і довіреність на юриста Худзія Дмитра Михайловича, підписані Закалюжним В.М. саме другого лютого 2015 р., а при подачі позовної заяви в додатку вказано лише довіреність, судова колегія вважає доведеним той факт, що при зверненні з позовною заявою в господарський суд юрист Худзій Дмитро Михайлович діяв як представник ТОВ «П.Г.С.-Україна» на підставі довіреності, виданої представником товариства Закалюжним В.М.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що положення Статуту товариства в сукупності з рішенням загальних зборів, оформлених протоколом №12/10-14 від 12.11.2014 р. дозволяють зробити висновок про те, що Закалюжний В.М., хоча і має право представляти підприємство, не має права видавати довіреності від імені Підприємства, оскільки він не є ні керівником, ні уповноваженою на це статутом особою, як передбачено ст. 246 Цивільного кодексу України.

Крім того, підписуючи довіреність, Закалюжний В.М., визначив свій статус як представник, а тому не міг передавати свої повноваження в порядку передоручення, оскільки таке не передбачено Статутом підприємства. Крім того, в силу ст. 245 Цивільного кодексу України, довіреність, що видається у порядку передоручення , підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно п.1 ч. 1 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її , або посадове становище якої не вказано.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність у представника Худзія Д.М. повноважень на звернення в господарський суд з позовною заявою від імені ТОВ «П.Г.С-Україна».

З аналогічних підстав представник Худзій Д.М. не був наділений і повноваженнями щодо звернення з апеляційною скаргою у Львівський апеляційний господарський суд, однак дані обставини з»ясовані лише при розгляді апеляційної скарги в сукупності з матеріалами справи в процесі перегляду оскаржуваної ухвали.

В п.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що якщо після прийняття апеляційної скарги виникають сумніви у наявності в особи, яка підписала скаргу, права на її підписання, суд пропонує заявникові подати відповідні докази. У разі неподання таких доказів скарга залишається без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 81 ГПК з винесенням відповідної ухвали.

Однак, при прийнятті даної апеляційної скарги у судової колегії не було підстав витребовувати у Апелянта доказів повноважень Худзія Д.М. на підписання апеляційної скарги, оскільки такі містились в матеріалах справи (а.с.21,94-95) і саме ці документи в сукупності з іншими доказами підлягали оцінці в судовому засіданні Львівського апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу підписано особою, яка не мала права її підписувати, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Г.С.-Україна" за вих. №3 від 01.05.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/2041/15 від 12.05.2015 року) на ухвалу господарського суду Львівської області від 28.04.2015 року у справі №914/616/15 слід залишити без розгляду.

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням). Зважаючи на те, що суд залишає апеляційну скаргу без розгляду, сума сплаченого судового збору у розмірі 609,00 грн. підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи наведене та керуючись п.4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 91, 99, п.1 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Г.С.-Україна" за вих. №3 від 01.05.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/2041/15 від 12.05.2015 року) на ухвалу господарського суду Львівської області від 28.04.2015 року у справі №914/616/15 залишити без розгляду.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "П.Г.С.- Україна" (79015, м. Львів, вул. Ліска, буд.15, кв. 2А, ідентифікаційний ) з Державного бюджету України 609 грн. сплаченого судового збору згідно квитанції №381337745.5.1 від 05.05.2015 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Данко Л.С.