ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р. Справа № 922/1070/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 02.06.2015 року);

відповідача ОСОБА_2 (довіреність ВТВ№145818 від 20.11.2012 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№2996Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2015 року у справі №922/1070/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛАДАПОЛІГРАФ", м. Харків

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Харків

про стягнення 47565,64 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року позивач, ТОВ "ЕЛАДАПОЛІГРАФ", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, 42110,42 грн. заборгованості, 4924,60 грн. пені, та 530,23 грн. 3% річних за договором поставки №27/02-14/1 від 27 лютого 2014 року. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 1827,00 гривень судового збору.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.04.2015 року у справі №922/1070/15 (суддя Хотенець П.В.) у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено. Позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛАДАПОЛІГРАФ" 42110,42 грн. заборгованості, 4924,60 грн. пені, 530,23 грн. 3% річних за договором поставки № 27/02-14/1 від 27 лютого 2014 року та 1827,00 грн. судового збору.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2015 року у справі №922/1070/15 та прийняти нове рішення, яким справу №922/1070/15 направити до господарського суду Харківської області для подальшого розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.05.2015 року апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 15.06.2015 року.

Через канцелярію суду представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№9271 від 12.06.2015 року), в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 лютого 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛАДАПОЛІГРАФ" (позивачем, продавцем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (відповідачем, покупцем) було укладено договір поставки № 27/02-14/1.

Відповідно до пункту 1.1. договору поставки № 27/02-14/1 продавець зобовязується передати, а покупець прийняти та оплатити продукцію (товар) в кількості, по номенклатурі, ціни, строкам та умовам поставки згідно умовам цього договору та додатків до нього, які є невідємною частиною договору.

Згідно пункту 5.1. договору поставки від 27 лютого 2014 року при здійсненні розрахунків покупець сплачує товар на підставі виставленого рахунку, з відстрочкою платежу 14 календарних днів.

Відповідно до умов договору № 27/02-14/1 позивачем на склад Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 було відвантажено товар (картон) на суму 42110,42 грн., що підтверджується видатковими накладними № 209 від 30 вересня 2014 року, № 210 від 30 вересня 2014 року, № 221 від 16 жовтня 2014 року та № 249 від 13 листопада 2014 року.

Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛАДАПОЛІГРАФ" у повному обсязі виконало свої обовязки за договором № 27/02-14/1 від 27 лютого 2014 року, а відповідач поставлений товар не оплатив.

Заборгованість Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 перед позивачем складає суму у розмірі 42110,42 грн.

Відповідачем не надано ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції доказів оплати заборгованості в сумі 42110,42 грн., або доказів що спростовують наявність вказаної заборгованості, отже колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого суду щодо обґрунтованості позовних вимог в цій частині.

Заперечення відповідача в апеляційній скарзі щодо дійсності видаткових накладних № 209 від 30 вересня 2014 року, № 210 від 30 вересня 2014 року колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як зазначено самим апелянтом, на спірних накладних стоїть його підпис та його печатка. Наявність кримінального провадження стосовно відсутності факту поставки товару за видатковими накладними від 30.09.2014 року №209 та №210 колегія суддів не може прийняти в якості належного та допустимого доказу, оскільки в розумінні статті 35 ГПК України, обовязковими для господарського суду є лише вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обовязковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, щодо правомірності вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 42110,42 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно пункту 7.3 договору поставки від 27 лютого 2014 у випадку несвоєчасної сплати поставленого товару, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в сумі 4924,60 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних в сумі 530,23 грн. Враховуючи викладене, колегія суддів правомірною вимогу позивач про стягнення з відповідача 530,23 грн. 3% річних.

Отже, дослідивши всі належні докази, які мають відношення до даного спору, з урахуванням приписів ст.ст. 4-3, 32, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом законно та обґрунтовано прийнято рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі в сумі 42110,42 грн., 3% річних в сумі 530,23 грн. та пені в сумі 4924,60 грн., оскільки відповідач не надав доказів належного виконання взятих на себе зобов'язань щодо повної оплати поставленого товару, або інших обґрунтованих заперечень проти позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вимога відповідача в апеляційній скарзі про скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи до господарського суду Харківської області для подальшого розгляду є необґрунтованою та безпідставно. Статтею 103 ГПК України не віднесено до повноважень суду апеляційної інстанції направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційний скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2015 року у справі №922/1070/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відповідача - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2015 року у справі №922/1070/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено 16.06.2015 року.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.