ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 рокуСправа № 912/1607/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1607/15

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Ойл Груп", м. Київ

до відповідача: приватного підприємства "Трансфудсервіс", м. Кіровоград

про стягнення 19 482,08 грн.

Представники сторін:

від позивача - Гноян О.К., довіреність №б/н від 02.06.15;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Ойл Груп" звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимогу про стягнення з приватного підприємства "Трансфудсервіс" заборгованості в сумі 19 482,08 грн., з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовано порушенням відповідачем зобов'язань, що виникли за договором поставки № 112164 від 01.09.2012 щодо оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою господарського суду від 06.05.2015 поданий позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/1607/15.

В судовому засіданні 16.06.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач участі уповноваженого представника в засідання суду не забезпечив, відзиву на позов не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 45).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

На підставі викладеного господарський суд вважає можливим розглянути справу по суті в судовому засіданні 16.06.2015 за відсутності представника відповідача та за наявними у справі доказами.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2012 між приватним підприємством "Трансфудсервіс" (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Ойл Груп" (Постачальник) укладено договір поставки № 112164 (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених даним Договором передати у власність (поставити), а Покупець - прийняти та оплатити Товар (оливи та мастила), загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна ціна яких визначена сторонами у рахунках (п. 1.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що розрахунки за кожну поставлену партію Товару, в тому числі відшкодування вартості транспортних витрат Постачальника (у разі транспортування Товару за рахунок Постачальника) здійснюється в безготівковому порядку протягом 15 календарних днів з моменту фактичного отримання товару, якщо інше не передбачено Додатками до даного Договору.

Оплата здійснюється шляхом переказу Покупцем грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, що визначений у цьому Договорі або окремо вказаний Постачальником у відповідному рахунку. Розрахунок за фактично одержану партію Товару здійснюється на підставі відповідного Рахунку ( п.п. 3.2., 3.3. Договору).

Загальна вартість Товару визначається шляхом додавання вартості кожної партії Товару за всіма накладними до даного Договору.

Відповідно до п. 8.1. Договору №112164 даний договір набуває сили з моменту його укладення і діє до 31.12.2012 року. Цей строк автоматично продовжується на наступні періоди в 1 (один) рік кожен, якщо жодна з Сторін не повідомить іншу сторону на 30 (тридцять) днів до закінчення кожного однорічного періоду дії цього Договору про намір припинити його дію, а в частині грошових розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань згідно умов даного Договору.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем здійснено поставку відповідачеві товару на загальну суму 24 902,01 грн., що підтверджується видатковими накладними: № КГ2-2310 від 11.06.2013, № КГ2-2509 від 21.08.2013, № КГ1-3047 від 04.09.2013, № КГ2-2553 від 04.09.2013, № КГ2-2554 від 04.09.2015, № КГ2-2600 від 23.09.2015, № КГ2-2705 від 24.10.2013, № КГ1-3248 від 31.10.2013, № КГ2-2865 від 19.12.2013, № КГ2-2864 від 19.12.2013 (а.с. 12-21) та на оплату яких виставлено рахунки-фактури: № КГ2-2983 від 11.06.2013 на суму 7 682,56 грн., № КГ2-3247 від 21.08.2013 на суму 820,00 грн., № КГ1-3746 від 04.09.2013 на суму 35,00 грн., № КГ2-3305 від 04.09.2013 на суму 705,52 грн., № КГ2-3306 від 04.09.2013 на суму 216,00 грн., № КГ2-3366 від 23.09.2013 на суму 7 714,56 грн., №КГ2-3507 від 22.10.2013 на суму 3 262,63 грн., № КГ1-3981 від 31.10.2013 на суму 230,00 грн., №КГ2-3579 від 05.11.2013 на суму 733,00 грн., № КГ2-3727 від 19.12.2013 на суму 3 502,74 грн. (а.с. 28-37).

Особа, яка отримала товар за вказаними видатковими накладними, уповноважена на отримання згідно довіреностей № 38 від 05.06.2013, № 54 від 21.08.2013, № 56 від 04.09.2013, № 58 від 23.09.2013, № 63 від 14.10.2013, № 71 від 18.12.2013 (а.с. 22-27).

Оформленні вище документи відповідають Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" щодо вимог, встановлених до первинних документів, та положенням Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 N 99, а отже оцінюються судом як належні докази на підтвердження поставки позивачем та отримання відповідачем відповідного товару.

Однак, як повідомляє позивач, відповідач за отриманий товар розрахувався не в повному обсязі, що стало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

Заборгованість відповідача на час подання позову становила 19 482,08 грн.

Наявність вказаної заборгованості відповідачем не заперечувалась, про що свідчать акт звірки взаємних розрахунків за період з10.06.2013 по 19.11.2014, який підписано сторонами і скріплено печатками підприємств.

При вирішенні спору господарський суд враховує наступне.

Як передбачено ст. 265 Господарського кодексу України, матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб'єктів господарювання, здійснюються суб'єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

За договором поставки, згідно ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно положень Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина перша ст. 662), натомість покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (частини перша та друга ст. 692).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає виконання зобов'язань сторонами належним чином, тобто відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства і у строки, передбачені сторонами чи законом.

За приписом ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши поставку товару, що підтверджується матеріалами справи. Натомість відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості товару не виконав, за отриманий товар розрахувався частково, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 19 482,08 грн.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Відповідачем докази погашення заборгованості за отриманий товар господарському суду не надані. Поряд з тим, відповідач підтвердив отримання від позивача відповідного товару та наявність заборгованості в сумі 19 482,08 грн. за такий товар.

З огляду на викладене, враховуючи фактичне отримання відповідачем поставленого товару та не підтвердження матеріалами справи його повної оплати, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Ойл Груп" про стягнення з приватного підприємства "Трансфудсервіс" боргу в розмірі 19 482,08 грн. є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Трансфудсервіс" (25014, м. Кіровоград, вул. Аерофлотська, 17-А, ідентифікаційний код 36200255) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Ойл Груп" (02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 19, ідентифікаційний код 36272859) заборгованість в сумі 19 482,08 грн., а також 1 827,00 грн. судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.06.2015.

Суддя В.В.Тимошевська