ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Справа № 917/2485/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Опішнянське міжгосподарське Інкубаторно-птахівниче підприємство", 38164, Полтавська область, Зіньківський район, смт. Опішня, вул. Мороховця, 47

до Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії", 01601, м. Київ-30, вул. Володимирська, 46

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, вул. Кіквідзе,1/2, прим. 1, м. Київ

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Храпач О.С. , довіреність б/н від 20.05.2014 р.

від відповідача: Чиляков М.В., довіреність б/н від 04.08.2014 р.

від третьої особи: не з'явився

Після виходу з нарадчої кімнати, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив дату складання повного рішення.

Суть справи: розглядається позовна заява про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною двадцять п'ятого квітня дві тисячі чотирнадцятого року, зареєстрованого в реєстрі за № 3251.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає з мотивів, викладених у позовній заяві та надав додаткові документи по справі.

Представник відповідача підтримав заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа в засідання суду не з'явилась та надіслала письмові пояснення по справі в яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Розгляд справи просить проводити без її участі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив:

11.02.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» та Приватним підприємством «Паритет» (позичальник) було укладено договір про відкриття кредитної лінії №02-Н/13/37/ЮО (копія, а.с. - 33-43), за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну Кредитну лінію в національній валюті України (надалі - Кредитна лінія), надає позичальнику на умовах цього Договору кредитні кошти (надалі - Кредит) в межах ліміту Кредитної лінії, а позичальник зобов'язується використовувати кредит за цільовим призначенням, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користуванням Кредитом, а також повернути наданий йому кредит у розмірах та у терміни, зазначені в ст. 8 цього договору, і виконувати інші умови цього Договору.

В забезпечення виконання зобов'язань ПП «Паритет» за вказаним договором про відкриття кредитної лінії №02-Н/13/37/ЮО укладений іпотечний договір між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії " та товариством з обмеженою відповідальністю "Опішнянське міжгосподарське інкубаторно-птахівниче підприємство), що посвідчений приватним нотаріусом Зіньківського районного нотаріального округу у Полтавській області Глушенко В.В. (а.с. - 25-30).

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вепровською Оленою Володимирівною 25.04.2014 р. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №3251, яким запропоновано звернути стягнення на:

- виробничі будівлі загальною площею 661,7 м.кв., що складаються з: контори (літера «А-1» за планом земельної ділянки) площею 166,5 м ; інкубаторія (літера «Б-1» за планом земельної ділянки) площею 267.1 м2; прохідної (літера «В-1» за планом земельної ділянки) площею 11,9 м2; цеху переробки відходів (літера «Г-1» за планом земельної ділянки) площею 89,2 м ; сараю (літера «Є-1» за планом земельної ділянки) площею 91,2 м2; складу ГСМ (літера «Ж-1» за планом земельної ділянки) площею 21,1 м2; сараю (літера «З-1» за планом земельної ділянки) площею 14,7 м2; огорожі №1,3; воріт з хвірткою №2, що знаходяться за адресою: Полтавська обл., Зіньківський р-н, смт. Опішня, вул. Мороховця, буд.47; які належать на праві власності згідно з Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія САЕ №320533, виданого 31.10.2012 виконавчим комітетом Опішнянської селищної ради №228 від 17.10.2012, Товариству з обмеженою відповідальністю "Опішнянське міжгосподарське інкубаторно-птахівниче підприємство" (38164, Полтавська обл., Зіньківський р-н, смт.Опішня, вул.Мороховця, буд.47; ; р/рахунок № в ПАТ "Полтава-банк", МФО 331489), - заставна вартість яких визначена сторонами цього договору в розмірі 211559,00 грн.

Крім того в даному виконавчому написі зазначено наступне: "Зазначене нерухоме майно передане в іпотеку ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" за іпотечним договором, посвідченим 11 лютого 2013 року приватним нотаріусом Зіньківського районного нотаріального округу Полтавської області Глушенко В.В. за реєстровим №94, а також всіх договорів про внесення змін та доповнень до нього, для забезпечення виконання зобов'язань за Договором №02-Н/13/37/100 від 11 лютого 2013 року (надалі - Кредитний договір), а також усіх змін та доповнень до нього, укладених між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" та Приватним підприємством "Паритет" (38132, Полтавська обл., Зіньківський р-н, с. Підозірка, вул. Заозеро, буд.5; ; р/рахунок № в ПАТ "Полтава-банк", МФО 331489).

Заборгованість Приватного підприємства "Паритет" перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" згідно Кредитного договору станом на 12 лютого 2014 року складає 624593,85 грн. (шістсот двадцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто три гривні 85 копійок), з яких:

- заборгованість з повернення кредитних коштів за Кредитним договором - 570000,00 грн. (сімсот п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок);

- заборгованість із сплати відсотків за користування кредитними коштами, нарахованих за період з 14.10.2013 по 11.02.2014 - 47158,23 грн. (сорок сім тисяч сто п'ятдесят вісім гривень 23 копійки);

- пеня за прострочення повернення кредитних коштів за Кредитним договором, нарахована за період з 15.10.2013 по 12.02.2014 - 6857,50 грн. (шість тисяч вісімсот п'ятдесят сім гривень 50 копійок);

- пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами, нарахована за період з 14.11.2013 по 01.02.2014 - 578,12 грн. (п'ятсот сімдесят вісім гривень 12 копійок).

Строк, за який проводиться стягнення за Кредитним договором: з 14 жовтня 2013 року по 12 лютого 2014 року.

За невиконання Позичальником основного зобов'язання Іпотекодавець (як майновий поручитель) несе відповідальність перед Заявником (іпотекодержателем) виключно в межах вартості предмета іпотеки (ч.1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку»).

Сума, що підлягає стягненню: 211559,00 грн. (двісті одинадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 00 копійок).

За рахунок коштів виручених від реалізації у встановленому порядку переданого в іпотеку майна, задовольнити вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНК РОСІЇ» (01601, м.Київ-30, вул. Володимирська, буд. 46, , р/рахунок 37399604 в AT "СБЕРБАНК РОСІЇ", МФО 320627) за кредитним договором в сумі 211559,00 грн. (двісті одинадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 00 копійок).

Суму виручену від реалізації предмету іпотеки, перерахувати для погашення заборгованості на рахунок №3739604, в AT "СБЕРБАНК РОСІЇ", МФО 320627.

Відповідно до пункту 2 глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України цей виконавчий напис вступає в силу з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та підлягає пред'явленню у відповідний орган виконавчої служби протягом одного року.»

Вважаючи, що даний виконавчий напис вчинений з порушенням норм законів: "Про виконавче провадження" та з порушенням норм Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить суд визнати виконавчий напис № 3251 від 25.04.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Вепровською Оленою Володимирівною, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається не те, що в оспорюваному виконавчому написі не зазначений ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Опішнянське міжгосподарське інкубаторно-птахівниче підприємство". Так, позивач зазначає, що у виконавчому написі зазначено , в той час як згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариства з обмеженою відповідальністю "Опішнянське міжгосподарське інкубаторно-птахівниче підприємство" має ідентифікаційний код юридичної особи : 05385163.

За таких обставин позивач вважає виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни вчинений двадцять пятого квітня дві тисячі чотирнадцятого року, таким що не відповідає вимогам до виконавчих документів передбаченим пунктом 3 частини 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та звернувся до суду з вимогою визнати його таким, що не підлягає виконанню.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до частин першої та третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Приписами статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно зі ст. 13 ГПК України місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.

Згідно з абз. 2 пункту 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24 жовтня 2011 року № 10 зазначено, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК України.

В господарських судах при вирішенні спору між боржниками і стягувачами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вирішується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства, тобто розглядається справа за наявності між боржниками і стягувачами спору про право.

Господарські суди при розгляді позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, перевіряють лише належність банку, як кредитору, права звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення його вимог за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі або встановити наявність (відсутність) об'єктивних обставин, при яких виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню.

При цьому, господарські суди не повинні перевіряти правильність виконавчого напису з позиції законності дій приватного нотаріуса при його вчиненні та здійснювати оцінку його діям при вчиненні виконавчого напису, оскільки за змістом статей 1, 2, 18 ГПК України, статей 1 і 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а у відповідності до статті 50 названого Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Відповідно до абз. 3 пункту 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24 жовтня 2011 року № 10 зазначено, що до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства.

Судом враховано вищенаведені норми чинного законодавства та роз'яснення пленуму Вищого господарського суду України. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню оспорюваного виконавчого напису, з підстав викладених у позовній заяві, задоволенню не підлягають, оскільки межах господарського спору про право, основаного на вчинені нотаріальної дії, суд не може надавати оцінку діям нотаріуса, який не є відповідачем в господарській справі, та перевіряти чи були дотримані вимоги Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" при вчиненні виконавчого напису.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з'ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33,43,49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено 12.06.2015 р.

Суддя Н.Г. Гетя