ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа № 917/15/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Борецької О.Л., за довіреністю від 21.04.2015р. №31; адвоката Пльотки П.Ю., за договором від 09.01.2015р. №09/01-2015.

відповідача - Гордієнко Ю.П., за довіреністю від 09.02.2015р. №1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Велика Круча", с. Велика Круча, Пирятинський район, Полтавська область (вх. №2451П/1-18)

на рішення господарського суду Полтавської області від 23.03.2015р.

у справі № 917/15/15

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз", м. Лубни, Полтавська область

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Велика Круча", с. Велика Круча, Пирятинський район, Полтавська область

про визнання недійсними частин господарського договору,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 23.03.2015р. у справі №917/15/15 (суддя Гетя Н.Г.) позов задоволено; визнано недійсною частину договору № 8 - ПК-П на постачання природного газу за регульованим тарифом від 03.01.2014 р., який було укладено між ПАТ "Лубнигаз" та ПАТ "Велика Круча", а саме текст на сторінці 8: "Підписуємо без урахування додатку № 3 до цього договору "Розрахунок питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу". Підписую з зауваженнями"; визнано недійсною частину договору № 8 - ПК-П на постачання природного газу за регульованим тарифом від 03.01.2014 р., який було укладено між ПАТ "Лубнигаз" та ПАТ "Велика Круча", а саме текст на Додатку № 3: "Не погоджуємося з розрахунком питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами (роз'яснення НКРЕ). Оплату будемо проводити по показникам лічильника. Підписуємо з зауваженням"; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Велика Круча" на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз 1218,00 грн. судового збору.

Публічне акціонерне товариство "Велика Круча", с. Велика Круча, Пирятинський район, Полтавська область з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 23.03.2015р. у справі №917/15/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своєї правової позиції апелянт зазначає, що після отримання договору, підписаного ПАТ «Велика Круча» із вказаними зауваженнями, протягом 2014 року, на виконання умов договору, позивач постачав, а відповідач приймав природний газ, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу за січень - грудень 2014 року. Також, зазначає, що місцевим господарським судом не була врахована та обставина, що відповідач у відповідності до ч.1 статті 646 ЦК України зробив пропозицію відповідачу, а саме виклав свої зауваження у договорі та Додатку 3 до договору, а позивач відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України прийняв таку пропозицію, здійснивши постачання природного газу протягом всього 2014 року.

Крім того, вказує на те, що місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права, а саме те, що позивачем при зверненні до суду з позовом не було заявлено позовних вимог про визнання недійсним частин господарського договору.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу Терещенко О.І.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 15.04.2015р., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.04.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Россолов В.В.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 02.06.2015р. об 11:30 год.

27.05.2015р. на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін. (вх.№8474).

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 02.06.2015р. оголошено перерву до 10.06.2015р.

У судовому засіданні 10.06.2015р. представник відповідача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2014 р. між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" та Публічним акціонерним товариством "Велика Круча" укладено договір №8-ПК-П на постачання природного газу за регульованим тарифом, відповідно до умов п.1.1 якого постачальник зобов'язався постачати природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачувати постачальнику вартість послуг з постачання газу (вартість газу і наданих послуг) у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 10.1 даного договору сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2014р. Договір діє в частині поставки газу до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків за надані постачальником послуги з постачання газу - до повного виконання споживачем своїх зобов'язань за цим договором.

Відповідно до п. 10.3. договору додатки до договору: додаток № 1 "Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання", додаток № 2 "Договірні обсяги постачання природного газу", додаток № 3 "Розрахунок питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу" є невід'ємними частинами договору.

Як встановлено місцевим господарським судом, вказаний договір підписано обома сторонами та скріплено печатками підприємств. Так, з боку відповідача вказаний договір підписано із зауваженням, а саме: без урахування додатку № 3 до договору, яким передбачено розрахунок питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу. В свою чергу, додаток № 3 до договору також підписано відповідачем із зауваженням, згідно з яким відповідач не погодився з розрахунком питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами та зазначив про проведення ним оплати за показниками лічильника.

Зазначене вище стало підставою для звернення позивача до господарського суду Полтавської області за захистом своїх порушених прав. В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначив, що такі зауваження відповідача суттєво змінюють умови договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, суперечать умовам Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, які є обов'язковими для сторін такого договору, а тому не відповідають вимогам закону, а саме: ч. 2 ст. 12 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" та Постанові НКРЕ від 22.09.2011 р. № 1580 "Про затвердження Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом" та звернувся до суду з даною позовною заявою.

Зокрема, позивач просив господарський суд першої інстанції, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, визнати недійсним частину договору №8-ПК-П на постачання природного газу за регульованим тарифом від 03.01.2014р., який було укладено між Пат «Лубнигаз» та ПАТ «Велика Круча», а саме текст на сторінці 8: «Підписуємо без урахування додатку №3 до цього договору «Розрахунок питомих втрат та виробничо - технологічних витрат природного газу». Підписую з зауваженнями»; Визнати недійcною частину договору № 8 - ПК-П на постачання природного газу за регульованим тарифом від 03.01.2014 року, який було укладено між ПАТ "Лубнигаз" та ПАТ "Велика Круча", а саме текст на Додатку №3: "Не погоджуємося з розрахунком питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами (роз'яснення НКРЕ). Оплату будемо проводити по показникам лічильника. Підписуємо з зауваженнями."

23.03.2015р. господарським судом Полтавської області прийнято оскаржуване рішення, з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як вже зазначалось вище, 03.01.2014р. сторонами у даній справі укладено договір №8-ПК-П на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Пунктом 1.2 договору сторони погодили, що передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку № 1 до договору.

Відповідно до п.3.2 договору, облік обсягів газу, що транспортується на умовах цього договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання (далі - Правила), затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України № 618 від 27.12.2005р. і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2006 за № 67/11941, які були затверджені на виконання Указу Президента України від 14.04.2000р. № 598 "Про Міністерство палива та енергетики України" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2001р. № 1089 "Про Концепцію створення єдиної системи обліку природного газу" та регламентують взаємовідносини між суб'єктами господарювання під час передачі з газорозподільних мереж споживачу природного газу, у тому числі видобутого з газових і газоконденсатних родовищ, та нафтового газу, отриманого з нафтових родовищ.

Пунктом 5.17. зазначених Правил, у разі розташування комерційного вузла обліку газу на території споживача, витрати і втрати газу, які виникають на газопроводі та на його елементах від місця входу газопроводу на територію споживача або від точки балансового розмежування до місця встановлення комерційного вузла обліку газу, відносяться на рахунок споживача і додаються до об'єму газу, облікованого комерційним вузлом обліку газу. Розрахунки цих втрат і витрат проводяться відповідно до Методик визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом Мінпаливенерго від 30.05.2003р. №264 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 09.07.2003р. за №570/7891 та за №571/7892.

Ті ж самі положення закріплені і в типовому договорі на постачання природного газу за регульованим тарифом, затвердженим постановою НКРЕ № 1580 від 22.09.2011р., якому відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" мають відповідати умови договору на постачання природного газу, укладеного між постачальником та споживачем природного газу.

В пункті 3.3 даного договору зазначено, що кількість реалізованого газу споживачу визначається на межі балансової належності об'єктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору. У разі розташування вузлів обліку до межі балансової належності об'єктів споживача витрати і втрати газу, які виникають від місця встановлення комерційного вузла обліку до точки балансового розмежування, віднімаються від загального обсягу протранспортованого газу, визначеного за допомогою вузлів обліку. У разі розташування вузлів обліку за межею балансової належності об'єктів споживача витрати і втрати газу, які виникають від точки балансового розмежування до місця встановлення комерційного вузла обліку, додаються до загального обсягу про транспортованого газу, визначеного за допомогою вузлів обліку. Витрати і втрати газу розраховуються відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003р. № 264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.07.2003р. за N 570/7891, та Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003р. № 264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.07.2003р. за № 571/7892, та оформлюються окремим додатком до договору.

Відповідно до розділу 4 зазначеної Методики, виробничо-технологічні (нормовані) втрати газу - це граничний витік газу, під час якого ще можливо забезпечити надійне функціонування та умовну нормативну герметичність газопроводів, з'єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, приладів тощо. Крім того, до виробничо-технологічних втрат належить об'єм витоку газу під час технічного обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, що використовує газ, і з'єднувальних деталей, який не перевищує норм, установлених чинними нормативними документами.

Як встановлено в п.5.10. Методики, під час розрахунку виробничо-технологічних втрат газу враховуються всі елементи системи газопостачання, через яку протранспортовано одержаний від постачальника газ. У разі розташування комерційного вузла обліку газу на території споживача, втрати газу, які виникають на газопроводі та його елементах від місця входу газопроводу на територію споживача або від точки балансового розмежування до місця встановлення комерційного вузла обліку газу, розраховуються відповідно до даної Методики, відносяться на рахунок споживача і додаються до об'єму газу, облікованого комерційним вузлом обліку газу.

Крім того, частиною 2 статті 12 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», обов'язкові умови договору між гарантованим постачальником та споживачем природного газу за регульованим тарифом встановлюються в типовому договорі про постачання природного газу.

А отже, колегія суддів приходить до висновку, що для сторін договору на постачання природного газу за регульованим тарифом обов'язковими є умови, що визначені типовим договором на постачання природного газу. Сторони не мають права виключати окремі умови такого договору.

Сторони, укладаючи договір на постачання природного газу за регульованим тарифом, можуть лише конкретизувати умови типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, проте будь-які пункти договору, що включені сторонами, не можуть суперечити умовам типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Проте, відповідач не погодився із Додатком № 3 до договору "Розрахунок питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу", який є невід'ємною частиною договору та Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, а отже обов'язковою умовою для сторін.

Крім того, відповідач всупереч п. 3 договору зазначив, що оплату за спожитий природній газ буде здійснювати за показниками лічильника.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що рукописний текст відповідача на підписаному позивачем примірнику договору та названий ним самим "зауваження", фактично є частиною договору у відповідності до приписів ст. 181 Господарського кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що зауваження відповідача з Додатком №3 не уточнюють його умов, а за своєю суттю зменшують обсяг зобов'язань відповідача по оплаті вартості за спожитий природний газ, оскільки відповідач у зауваженнях заперечує проти сплати витрат та втрат газу під час його транспортування газорозподільчими мережами і обмежує кількість газу, що підлягає оплаті, показаннями лічильника.

Однак, в той же час умовами договору, який укладено між сторонами передбачено, що витрати і втрати газу, які виникають від точки балансового розмежування до місця встановлення комерційного вузла обліку, додаються до загального обсягу протранспортованого газу, визначеного за допомогою вузлів обліку.

А тому, колегія суддів приходить до висновку, що зауваження відповідача, які зазначені ним на останній сторінці договору та на Додатку №3 до нього, не можуть вважатися конкретизацією умов Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, оскільки такі зауваження не уточнюють його умов, а змінюють їх в бік зменшення зобов'язань відповідача по оплаті природного газу.

Статтею 630 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість використання сторонами типових умов, передбачених законодавством.

Таким чином, сторони у договорі повинні керуватись умовами Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, затвердженим постановою НКРЕ № 1580 від 22.09.2011р.

Відповідно до статей 203, 215 ЦК України недійсним є правочин, який не відповідає актам цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Приписами статті 217 ЦК України встановлено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до частини 2 статті 207 Господарського кодексу України, недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов'язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими умовами зобов'язання порушує права та законні інтереси другої сторони.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що зауваження відповідача, які є частиною договору, а саме : текст на сторінці 8 договору, де зазначено: "Підписуємо без урахування додатку №3 до цього договору "Розрахунок питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу". Підписую з зауваженнями." та текст Додатку №3, де зазначено: "Не погоджуємося з розрахунком питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами (роз'яснення НКРЕ). Оплату будемо проводити по показникам лічильника. Підписуємо з зауваженнями.", порушують права та інтереси позивача та не відповідають змісту чинного законодавства.

А отже, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання спірних частин договору недійсними.

Не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення місцевого господарського суду посилання апелянта про те, що факт постачання позивачем природного газу та його прийняття відповідачем протягом 2014р. саме на умовах договору підтверджується актами приймання - передачі природного газу за січень-грудень 2014р. з наступних підстав.

Акти приймання - передачі природного газу надавались позивачем відповідно до умов договору з урахуванням витрат та втрат природного газу, проте відповідач підписував їх з зауваженнями, не погоджуючись із обсягами газу, що зазначені в актах.

Із вказаного вище випливає, що позивач не погодившись з зауваженнями відповідача та вважаючи їх незаконними надавав акти приймання - передачі природного газу у розмірі, що відповідає умовам договору та Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Пунктом 2.8 договору встановлено, що у випадку відмови від підписання акта приймання - передачі газу розбіжності підлягають врегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом обсяг та вартість послуг з постачання газу встановлюються відповідно до даних постачальника.

А отже, факт підписання відповідачем актів приймання - передачі газу не свідчить про врегулювання обсягів спожитого газу та його вартості між сторонами, оскільки обсяги газу врегульовуються сторонами у судовому порядку і до винесення відповідного рішення суду вартість і обсяги газу встановлюються по даних постачальника і акти є підставою для остаточних розрахунків.

Також не знайшли свого підтвердження й посилання апелянта на те, що місцевим господарським судом порушено норми процесуального права, а саме те, що позивач при зверненні з позовною заявою до господарського суду Полтавської області просив визнати недійсними зауваження ПАТ «Велика Круча».

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Позивач, при зверненні з позовом до господарського суду Полтавської області зазначив його назву - про визнання недійсною частини господарського договору.

Крім того, позивач звертався до господарського суду першої інстанції з уточненою заявою в якій просив визнати недійсними частини договору. (а.с.96-97).

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Велика Круча", с. Велика Круча, Пирятинський район, Полтавська область слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Велика Круча", с. Велика Круча, Пирятинський район, Полтавська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 23.03.2015р. у справі №917/15/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 12.06.2015р.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Россолов В.В.