РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015Справа №910/7281/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Хардекс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет"

про стягнення 79 152,50 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Власенко В.П. (дов. № 1 від 20.03.2015)

від відповідача: Перетятько В.Є. (дов. від 28.03.2015)

В судовому засіданні 08.06.2015 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.03.2015. до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява № 18/03/15 від 20.03.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю"Хардекс" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" (надалі - відповідач) про стягнення 79 152,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/7281/15-г, розгляд справи призначено на 15.04.2015.

Представник позивач 07.04.2015 через канцелярію суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, які долучені судом до матеріалів справи

В судове засідання, призначене на 15.04.2015, з'явився представник позивача.

В судове засідання, призначене на 15.04.2015, представник відповідача не з'явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладав розгляд справи на 13.05.2015

В судове засідання, призначене на 13.05.2015, сторони зявились.

Представник відповідача заявив клопотання про припинення провадження у справі. Суд відклав розгляд вказаного клопотання.

Представник відповідача, заявив клопотання про відкладення розгляду справи та про продовження строків розгляду справи.

13.05.2015 ухвалою суду строк розгляду справи продовжено на 15 днів та відкладено на 27.05.2015

27.05.2015 оголошено перерву в судовому засіданні до 08.06.2015.

04.06.2015 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом і подальший розгляд справи відбуватиметься з урахуванням положень вказаної заяви.

В судове засідання, призначене на 08.06.2015, представники сторін з'явились та надали пояснення по суті справи.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю"Хардекс" (далі - Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" (далі - Відповідач, Продавець) було укладено договір поставки № NF (надалі - Договір.)

Відповідно до п. 1.1 Постачальник зобов'язується поставляти Товари по цінах і в асортименті вказаними в Специфікації і товарних накладних, разом з супровідною документацією, відповідно до поданих Покупцем та підтверджених Постачальником Замовлень, а Покупець зобов'язується приймати такі Товари і оплачувати.

За своєю правовою природою правовідносини, що виникли між сторонами є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 названого кодексу).

Позивач поставив Продукцію Відповідачеві , що підтверджується видатковими накладними (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи). Разом з тим, Відповідач не оплатив вказаний товар внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 54 927, 62 грн.

Позивач направив на адресу Відповідача вимогу про оплату поставленої продукції. Разом з тим, відповідач здійснив часткове повернення товару. На час розгляду справи заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 54 927, 62грн.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, свого обов'язку щодо поставки товару відповідачем не виконано, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість у розмірі 54 373,64 грн.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь три відсотки річних в сумі 4 532,66 грн. та індексу інфляції в сумі 28 151,33 грн. нарахованих на суму боргу за весь час прострочення.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.

Суд перевірив розрахунок позивача та дійшов висновку про правильність здійсненного позивачем розрахунку.

Разом з тим позивач просить стягнути кошти витрачені останнім за надання правової допомоги в сумі 7 000 грн. Вказана сума підтверджується копією платіжного доручення № 1321 від 20.03.2015.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача;

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, будинок 57; ідентифікаційний код: 36387233) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"Хардекс" (02660, м. Київ, вулиця Автопаркова, будинок 7; ідентифікаційний код 33598178) 54 927 (п'ятдесят чотири тисячі дев'ятсот двадцять сім) грн. 62 коп. - основного боргу, 4 532 (чотири тисячі п'ятсот тридцять дві) грн. 66 коп. - 3 % річних, 28 151 (двадцять вісім тисяч сто п'ятдесят одна) грн. 33 коп. - інфляційних втрат; 7 000 (сім тисяч) грн.. - кошти , витрачені позивачем на правову допомогу; 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - суму судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 15.06.2015

Суддя М.О. Лиськов