ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.06.2015 Справа № 907/460/15

За позовом Свалявської міської ради, м. Свалява

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, м. Ужгород

до комунального унітарного підприємства „Свалявське районне бюро технічної інвентаризації", м. Свалява

з участю у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Прокуратури Закарпатської області, м. Ужгород та Реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції, м. Свалява

про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.05.2009 року серії ПАЗ № 638849.

Суддя господарського суду - В.В.Мокану

представники:

Позивача - Бомбушкар Е.С., довіреність № 702/02-9 від 07.05.2015 року

Відповідача РВ ФДМУ по Закарпатській області - Міца О.І., довіреність № 1 від 05.01.2015 року

Відповідача КУП „Свалявське РБТІ" - Міщенко Я.М., керівник

Третьої особи Прокуратури Закарпатської області - Лемак Р.В., старший прокурор відділу прокуратури Закарпатської області

Третьої особи Реєстраційної служби Свалявського РУЮ - не брав участі

СУТЬ СПОРУ: Свалявською міською радою, м. Свалява заявлено позов до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, м. Ужгород, до комунального унітарного підприємства „Свалявське районне бюро технічної інвентаризації", м. Свалява про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.05.2009 року серії ПАЗ № 638849. Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 27.04.2015 року про порушення провадження у справі залучено прокуратуру Закарпатської області, м. Ужгород, яка є балансоутримувачем спірної будівлі та Реєстраційну службу Свалявського районного управління юстиції, м. Свалява в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

В судових засіданнях 12.06.2015 року та 16.06.2015 року за участі представників сторін оголошувалися перерви відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, які обґрунтовано порушенням встановленого законодавством порядку передачі нерухомого майна із комунальної до державної власності. Наголосив, що за клопотанням Свалявської районної прокуратури, не в повній мірі дослідивши подані документи, виконавчий комітет Свалявської міської ради прийняв рішення від 21.05.2009 року № 128 „Про видачу свідоцтва про право власності" на нерухоме майно - будівлю прокуратури Свалявського району по вул. Духновича, 8 в м. Свалява площею 273,1 кв. м, яке скасовано рішенням Свалявської міської ради від 16.12.2014 року № 1101.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 18.06.2015 року у справі № 907/460/15

Представник відповідача РВ ФДМУ по Закарпатській області проти позову заперечила, вважає недоведеним факт перебування спірної будівлі у комунальній власності міста до прийняття виконавчим комітетом Свалявської міської ради рішення про оформлення права власності за державою в особі Верховної ради України. Наголосила на порушенні строку позовної давності, на застосуванні якого наполягає. Звертає увагу на те, що рішення виконкому, на підставі якого було видано оскаржуване свідоцтво, підписано міським головою, що виключає необізнаність позивача про наявність даного рішення, а спірне свідоцтво видано самою радою за підписом міського голови. Стверджує про порушення Свалявською міською радою встановленого чинним законодавством порядку внесення змін та скасування рішень органів місцевого самоврядування, посилаючись на рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009, який зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Наводить практику Верховного Суду України, який у постанові від 06.06.2011 року дійшов висновку, що розпорядження райдержадміністрації, на підставі якого були видані свідоцтва про право власності, є ненормативним правовим актом одноразового застосування і вичерпало свою дію фактом його використання, тому не може бути в подальшому скасоване райдержадміністрацією.

Представник відповідача КУП „Свалявське РБТІ" позовні вимоги не визнала, зазначила, що реєстрацію нерухомого майна за адресою: м. Свалява, вул. Духновича, 8 було проведено у відповідності до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності, виданого Свалявською міською радою від 27.05.2009 року на підставі рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради № 128 від 21.05.2009 року за державою в особі Верховної Ради України.

Представник третьої особи прокуратури Закарпатської області проти позову заперечив з підстав, наведених у поданих суду поясненнях. Зокрема, наголосив на пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки позивачу про видачу оспорюваного свідоцтва стало відомо ще у травні 2009 року, коли Свалявським міським головою було підписано рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради від 21.05.2009 року № 128 „Про видачу свідоцтва про право власності", а також саме свідоцтво. Крім того, вважає, що позивач звернувся з позовом до неналежного відповідача, оскільки власником будівлі згідно свідоцтва є держава в особі Верховної Ради України.

Представник третьої особи Реєстраційної служби Свалявського РУЮ, який брав участь в судовому засіданні 21.05.2015 року, подав заяву, якою зазначив, що реєстраційна служба проти задоволення позову не заперечує, доповнень, клопотань, зауважень не має та просить розглянути справу без участі представника реєстраційної служби.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників учасників спору, суд встановив:

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 18.06.2015 року у справі № 907/460/15

Рішенням виконавчого комітету Свалявської міської ради від 21.05.2009 року № 128 „Про видачу свідоцтва про право власності", прийнятим за результатом розгляду клопотання прокуратури Свалявського району, визначено оформити право державної власності за державою в особі Верховної Ради України (балансоутримувач - прокуратура Закарпатської області) на нерухоме майно - будівлю прокуратури Свалявського району по вул. Духновича, 8 в м. Свалява (літ. А) та видати свідоцтво про право власності.

На підставі зазначеного рішення Свалявською міською радою 27.05.2009 року видано свідоцтво серії ПАЗ № 638849 про право власності на нерухоме майно - будівлю прокуратури Свалявського району загальною площею 273,1 кв. м, розташовану в м. Свалява по вул. Духновича (вул. Жовтнева), буд. 8, власником якої зазначено державу в особі Верховної Ради України, балансоутримувачем - прокуратуру Закарпатської області, форма власності - державна. Свідоцтво підписано міським головою, скріплено печаткою міської ради.

Рішенням Свалявської міської ради від 16.12.2014 року № 1101 вищевказане рішення виконавчого комітету, а також рішення виконкому Свалявської міської ради від 21.03.1996 року № 31 № Про згоду виконкому міської ради на передачу частини приміщень дитячого садка № 1 в м. Свалява районній прокуратурі" скасовані.

Предметом даного спору є свідоцтво серії ПАЗ № 638849 про право власності на нерухоме майно від 27.05.2009 року.

Відповідно до п.п. 6.1, п.6.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року, № 7/5 (в редакції, чинній станом на 27.05.2009 року), оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності.

Свідоцтво про право власності містить таку інформацію: назву об'єкта нерухомого майна; місце видачі свідоцтва; дату видачі свідоцтва; назву органу, який видав свідоцтво; адресу (місцезнаходження) нерухомого майна; відомості про власника (власників); форму власності; вид і розмір часток спільної власності; дату прийняття рішення; прізвище, ім'я, по батькові керівника органу, який прийняв рішення; підпис керівника. Свідоцтво скріплюється печаткою органу, який видав зазначене свідоцтво.

Відповідно до п. 6 Додатку № 1 до вищевказаного Тимчасового положення свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна, видані органами місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями, входять до „Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна". Отже, спірне свідоцтво про право власності на нерухоме майно є правовстановлюючим документом та підлягає оцінці як правовий акт органу місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Водночас, суд констатує, що саме свідоцтво про право власності не є правочином, його наслідком не є виникнення, зміна чи припинення правовідносин. Свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформляється (підтверджується) право власності. Питання правомірності видачі та дії свідоцтва про право власності на нерухоме майно безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого таке свідоцтво видане.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 18.06.2015 року у справі № 907/460/15

Факт скасування рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради від 21.05.2009 року № 128 „Про видачу свідоцтва про право власності" рішенням Свалявської міської ради від 16.12.2014 року № 1101 судом до уваги не приймається з огляду на норму ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) визначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Ні стаття 26, ні стаття 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", не містять прямого дозволу органу місцевого самоврядування скасовувати власні рішення. При цьому, Конституційний суд у розглядуваному рішенні зазначив, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити в них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Отже, відзначаючи неправомірність скасування Свалявською міською радою рішення виконавчого комітету від 21.05.2009 року № 128 „Про видачу свідоцтва про право власності" у позасудовому порядку, суд оцінює законність оспорюваного свідоцтва з огляду на правомірність рішення виконавчого комітету, на підставі якого воно було видано, та констатує наступне.

Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи, станом на 1968 рік приміщення дитячого дошкільного закладу по вул. Жовтневій, 8 у м. Свалява складалось, зокрема, з основної частини під літерою "А" площею 267,30 кв. м, рік будівництва 1930; з основної частини під літерою „Б" площею 450,80 кв. м, рік будівництва 1962.

В процесі розмежування державної та комунальної власності на підставі рішення одинадцятої сесії Закарпатської обласної Ради народних депутатів двадцять першого скликання від 23 грудня 1992 року „Про комунальну власність області та програму її приватизації" рішенням Свалявської районної Ради народних депутатів від 27.01.1993 року „Про комунальну власність району та програму її приватизації" затверджено перелік об'єктів комунальної власності району, переданих рішенням обласної Ради народних депутатів від 23 грудня 1992 року, та перелік підприємств, організацій та установ, майно яких віднесено до комунальної власності міста Свалява, в якому значаться, зокрема, дитсадки.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 18.06.2015 року у справі № 907/460/15

Рішенням Свалявської міської Ради народних депутатів від 09.02.1993 року „Про комунальну власність міста та програму її приватизації" затверджено перелік об'єктів комунальної власності міста, переданих рішенням районної Ради народних депутатів від 27 січня 1993 року, який у розділі „народна освіта" включає дитсадки у кількості 7.

Рішенням Свалявської міської Ради народних депутатів від 18.08.1994 року „Про ліквідацію фонду комунального майна м. Свалява та передачу об'єктів комунальної власності міста фонду державного майна України по Свалявському району" визначено перелік майна підприємств, організацій та установ міста, майно яких віднесено до комунальної власності міста Свалява та у зв'язку з ліквідацією фонду комунального майна м. Свалява передається в управління фонду державного майна України по Свалявському району; в ньому у розділі „народна освіта" зазначено, зокрема, дитсадок № 1 по вул. Жовтневій.

Рішенням виконавчого комітету Свалявської міської Ради від 21.05.1996 року № 31 надано згоду на передачу частини приміщень дитячого садка № 1 в м. Свалява по вул. Жовтневій, 8 (окремо побудований будинок старої будови) Свалявській районній прокуратурі, яка знаходилася в цьому будинку у період з квітня 1950 року до 1961 року, потім була переміщена у будівлю виконкому. Це рішення затверджено рішенням Свалявської міської Ради від 08.05.1996 року.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 17.12.1996 року № 440 передано у комунальну власність міста окремо побудований будинок дитсадка № 1 по вул. Духновича, 8 міста Сваляви.

Рішенням Свалявської міської Ради від 24.12.1996 року визначено прийняти на баланс міської ради окремо побудований будинок дитячого садка № 1 по вул. Духновича, 8 в м. Свалява балансовою вартістю 14438 грн. 68 коп. площею 256,4 кв. м та передати цю будівлю на баланс обласної прокуратури.

Рішенням Свалявської міської Ради від 30.04.1998 року „Про втрату чинності рішенням другої сесії міської ради від 18.08.94 року „Про ліквідацію фонду комунального майна м. Свалява та передачу об'єктів комунальної власності міста фонду держмайна України по Свалявському району" затверджено перелік майна, яке відноситься до власності територіальної громади міста Сваляви та с. Драчино, де у розділі „народна освіта" значиться дитсадок № 1 по вул. Жовтневій.

На підставі зазначеного рішення Свалявською міською Радою 10.07.1998 року видано свідоцтво про право комунальної власності на дитячій садок № 1, розташований в м. Свалява по вул. Духновича, 8 в цілому.

Рішенням виконавчого комітету Свалявської міської ради від 22.10.1998 року № 287 „Про створення відділу комунального майна територіальної громади" затверджено перелік об'єктів, майно яких відноситься до власності територіальної громади м. Свалява та с. Драчино, до якого включено приміщення садка № 1 в цілому по Духновича, 8.

Аналіз вищевказаних рішень показує, що в процесі розподілу державної власності будівля дитячого садка в цілому по вул. Жовтневій, 8 (в наступному вул. Духновича) в м. Свалява була передана до комунальної власності міста Свалява. З 1996 року частину приміщення (літеру „А" згідно первісної редакції інвентаризаційної справи) займає прокуратура Свалявського району, приміщення передавалось на баланс прокуратурі Закарпатської області.

Відповідно до ст. ст. 5, 6 Закону України „Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та постанови Кабінету Міністрів України від

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 18.06.2015 року у справі № 907/460/15

21.09.1998 року № 1482 „Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" передача об'єктів з комунальної у державну власність здійснюється за рішенням сільських, селищних, міських, районних у містах рад щодо об'єктів права комунальної власності відповідних територіальних громад та за наявності згоди на передачу Кабінету Міністрів України; передача здійснюється комісією з питань передачі об'єктів, до складу якої входять представники виконавчих органів відповідних рад, місцевих органів виконавчої влади, органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій, фінансових органів, підприємств, трудових колективів підприємств, майно яких підлягає передачі; передача оформляється актом приймання - передачі; право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання - передачі.

Судом встановлено, що рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради від 21.05.2009 року № 128 „Про видачу свідоцтва про право власності", яким визначено оформити право державної власності за державою в особі Верховної Ради України (балансоутримувач - прокуратура Закарпатської області) на нерухоме майно - будівлю прокуратури Свалявського району по вул. Духновича, 8 в м. Свалява (літ. А) та видати свідоцтво про право власності, прийнято без дотримання встановленої законодавством процедури передачі майна з комунальної власності до державної, є неправомірним. Отже, є незаконним і видане на підставі вказаного рішення свідоцтво серії ПАЗ № 638849 про право власності на нерухоме майно від 27.05.2009 року, яким порушено права позивача.

Однак, відповідачем Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки вважає, що він сплив ще 27.05.2012 року.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем, є підставою для відмови у позові.

Твердження представника позивача про дотримання ним строку позовної давності, оскільки позов заявлено в межах трьохрічного строку, з якого про спірне свідоцтво стало відомо чинному складу депутатів Свалявської міської ради, суд відхиляє як помилкове. Відповідно до ч. 1, 5,10 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень; акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію; акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Стороною в судовому процесі виступає рада як представницький орган територіальної громади, а не конкретний

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 18.06.2015 року у справі № 907/460/15

колегіальний склад ради. За приписами ч. ч.1, 3 ст. 12 та п. п. 2,3 ч.4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міський голова є головною посадовою особою територіальної громади міста; міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях, міський голова організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету. Отже, термін позовної давності відраховується з моменту поінформованості ради як юридичної особи про видачу оспорюваного свідоцтва, тобто з дня видачі свідоцтва.

Таким чином, строк позовної давності, у межах якого могла бути заявлена вимога про визнання недійсним свідоцтва, слід вважати таким, що сплив у 2012 році, тому в задоволенні позовних вимог до Регіонального відділення Фонду держмайна України в Закарпатській області належить відмовити (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Аргументи представника прокуратури Закарпатської області стосовно помилкового визначення позивачем в якості відповідача Регіонального відділення Фонду держмайна України в Закарпатській області замість Верховної Ради України судом відхилено. Згідно зі ст. 4 Закону України від 21.09.2006 року № 185-У „Про управління об'єктами державної власності" суб'єктами управління об'єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері управління об'єктами державної власності; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування реалізує державну політику у сфері економічного розвитку; міністерства та інші органи виконавчої влади; Фонд державного майна України; органи, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України; органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об'єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації; Національна академія наук України, галузеві академії наук. Верховна Рада України як власник майна згідно вказаної норми Закону не здійснює функцію управління майном.

Звернення з даним позовом до комунального унітарного підприємства „Свалявське районне бюро технічної інвентаризації" слід визнати неправомірним, оскільки відповідно до положень Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" і Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно бюро технічної інвентаризації не вирішує питання про оформлення і видачу свідоцтва, здійснює лише державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а отже, не може бути стороною у справі щодо визнання свідоцтва недійсним, оскільки не є особою, яка може претендувати на будь - які оформлені свідоцтвом права.

З огляду на викладене у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. на підставі ст. 49 ГПК України належить віднести на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

суд вирішив:

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 18.06.2015 року у справі № 907/460/15

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати віднести на позивача.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.06.2015 року.

Суддя Мокану В.В.