ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р.Справа № 923/137/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін:

від ФГ «Соценко» - Тимофеєв Д.В. - за довіреністю;

від прокуратури - Закернична І.П. - прокурор відділу прокуратури Одеської області;

від Скадовської райдержадміністрації - не з'явився;

від ГУ Держземагентства України у Херсонській області - не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «Соценко»

на рішення господарського суду Херсонської області від 19 березня 2015 року

по справі №923/137/15

за позовом Прокурора Скадовського району Херсонської області в інтересах держави в особі:

- Скадовської районної державної адміністрації;

- Головного управління Держземагентства України у Херсонській області

до Фермерського господарства «Соценко»

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 09.06.2015р. згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

29.01.2015р. Прокурор Скадовського району Херсонської області звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом в інтересах держави в особі Скадовської районної державної адміністрації (надалі - Скадовська РДА), Головного управління Держземагентства України у Херсонській області (надалі - Управління) до Фермерського господарства «Соценко» (надалі відповідач, ФГ «Соценко»), в якому просив суд внести зміни до Договору оренди землі від 14.02.2003р., укладеного між Скадовською районною державною адміністрацією та ФГ «Соценко», який зареєстровано 17.02.2003р. за №1 (надалі - Договір оренди від 14.02.2013р.), виклавши п.3.1 договору в наступній редакції - «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, що становить 16233,42грн. на рік».

Позовні вимоги вмотивовані тим, що з 01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України, п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 якого визначено, що розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Наразі орендна плата за Договором оренди від 17.02.2003р. становить меншу суму, ніж 3% нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки (16233,42грн.), а тому до Договору оренди мають бути внесені відповідні зміни.

10.03.2015р. відповідач подав місцевому господарському суду відзив на позову заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 19.03.2015р. (суддя Ситюк В.Г.) позов задоволено, внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 14.02.2003р., укладеного між Скадовською райдержадміністрацією та ФГ «Соценко», який зареєстровано 17.02.2003р. за №1, виклавши п.3.1 договору в наступній редакції - «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, що становить 16233,42 грн.»; стягнуто з ФГ «Соценко» 1218грн. судового збору.

Рішення суду обґрунтовано положеннями ст.525, ч.1 ст.651, ст.ст.652,653 ЦК України, ст.188 ГК України, ст.ст.21,30 ЗУ «Про оренду землі», пп. 288.5.1, 288.5.2 п. 288.5 ст.288 ПК України, роз'яснення, які містяться у п.п.2.18, 2.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» та вмотивовано тим, що нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість перегляду розміру орендної плати (пункт 3.4 договору), а орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Не погодившись з рішенням суду від 19.03.2015р., ФГ «Соценко» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ФГ «Соценко» посилається на наступне:

- суд першої інстанції не застосував п.п.12.3.5. п.12.3. ст.12 Податкового кодексу України, яким встановлено, що у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю;

- у зв'язку з тим, що органами місцевого самоврядування (Улянівською селищною радою Скадовського району) не прийняті та не оприлюднені ставки земельного податку - земельний податок у 2015 році повинен становити 0,1 відсоток від нормативно-грошової оцінки землі, як це було передбачено ст. 272 ПК України. Аналогічний висновок викладений в п. 2.3. Інформаційного листа ДФС України від 16.01.2015р. №722/5/99-99-19-01-01-16. При цьому скаржник зазначає, що ФГ «Соценко» сплачує земельний податок за спірним договором близько 2% від нормативно-грошової оцінки землі.

Також в апеляційній скарзі ФГ «Соценко» містилось клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у зв'язку із значною віддаленістю ФГ «Соценко» від м.Одеси та фінансовою неможливістю направлення представника в засідання суду апеляційної інстанції. Скаржник просив забезпечити проведення засідання в режимі відеоконференції у господарському суді Херсонської області.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2015р. відновлено ФГ «Соценко» пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги; прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду; задоволено клопотання скаржника про проведення судового засідання у режимі відео конференції та доручено забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції господарському суду Херсонської області.

03.06.2015р. в.о. прокурора Скадовського району Херсонської області надіслав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник прокуратури заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскарженого рішення.

Скадовська райдержадміністрація та ГУ Держземагентства України у Херсонській області своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції не направили.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника та прокуратури, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду, що 14.02.2003р. між Скадовською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Фермерським господарством «Соценко» (орендар), укладено договір оренди земельної ділянки №5 (надалі - Договір оренди №5)

Відповідно до п.п.1.1, 1.2,2.1 Договору оренди №5 орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 11.02.2003р. №78 надає, а орендар приймає в тимчасове користування земельну ділянку площею 132,2га, в тому числі: ріллі 125,95га, лісосмуг 4,5га, сіножатей-, пасовищ-, лісів-, шляхів 1,75га із земель резервного фонду згідно з планом землекористування, що додається. Земельна ділянка надається на умовах оренди строком на 5 років. Даний договір складено терміном на 5 років з 14.02.2003р. по 14.02.2008р.

Згідно із п.3.1 Договору оренди №5 сторони домовились, що орендна плата складає 85грн. за рік за один гектар орендованої землі. Плата за орендовану земельну ділянку вноситься в розмірі 10705,50грн. в два терміни частками: перша частка до 15 серпня 5000грн., друга частка до 15 жовтня 5705. Оплата проводиться виключно у грошовій формі на рахунок о/р 0280 код 130502002 в УДК код 852010 м.Херсона .

Пунктом 3.4 Договору оренди №5 визначено, що умови договору оренди про розмір орендної плати можуть переглядатися за згодою сторін. Розмір орендної плати переглядається у випадках та з моменту підвищення цін, тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України. Грошова оцінка земельної ділянки склала 541114грн.

Договір оренди №5 зареєстрований в книзі договорів оренди землі від 17.02.2013р. за №1.

26.02.2007р. між Скадовською райдержадміністрацією та ФГ «Соценко» було укладено додаткову угоду до Договору оренди землі від 17.02.003р., відповідно до умов якої, зокрема, п.1 - на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 18.02.2008р. №107 «Про продовження дії договору оренди землі між ФГ «Соценко» та Скадовською районною державною адміністрацією, внести зміни в п.2.1 договору оренди землі від 17.02.2003р. №1, а саме продовжити термін оренди на 49 років.

Дана додаткова угода зареєстрована у Скадовському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі вчинено запис від 17.03.2007р. №13.

29.04.2014р. та 27.06.2014р. Відділом Держземагентства у Скадовському районі Херсонської області з посиланням на норми ст.288 ПК України надіслано ФГ «Соценко» пропозиції щодо внесення змін до договору оренди землі, які залишені відповідачем без відповіді.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора з огляду такого.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Статтею 30 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно із ч.ч.1-3 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України від 02.12.2010р. №2755-VІ, яким встановлені ставки орендної плати.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України» від 02.12.2010р. №2756-VІ було внесено зміни до ст.21 ЗУ «Про оренду землі», у зв'язку з чим частини 1 та 2 вказаної статті ЗУ «Про оренду землі» були викладена у такій редакції: «Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України)».

У зв'язку з набранням чинності з 01.01.2011р. Податкового кодексу України втратив чинність ЗУ «Про плату за землю».

Згідно із до п.288.4 ст.288 розділу XIII «Плата за землю» Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються в договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014р. (який набрав чинності з 01.04.2014р.) внесено зміни до Податкового кодексу України та підпунктом 288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки;

Таким чином, відповідно до норм ст. 288 ПК України розмір орендної плати з 01.01.2014р. для ФГ «Соценко» як орендаря земельної ділянки згідно із ст.288 ПК України не може бути меншим 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно із відомостями, які містяться у Договорі оренди №5 (п.3.4 Договору), грошова оцінка земельної ділянки складає 541114грн.

3 відсотки від 541114рн. складає 16233,42грн., що є сумою річної орендної плати за змінами до договору оренди від 14.03.2003р.

Відповідно до п.3.1 Договору від 14.03.2003р. плата за орендовану земельну ділянку вноситься у розмірі 10705,50грн. за рік, в той час як розмір орендної плати з урахуванням вимог чинного законодавства має складати 3% від нормативної грошової оцінки землі в рік.

Відповідно до ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.п.2.18, 2.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 ЦК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Судам слід враховувати, що розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору. При цьому згідно з частиною третьою статті 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст.21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Відповідно до ст.35 ЗУ «Про оренду землі» спори пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Згідно із положеннями абз.1 ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог у зв'язку із тим, що нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом та приймаючи до уваги, що сторонами в Договорі оренди від 14.02.2003р. передбачена можливість зміни розміру орендної плати, а також враховуючи, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною і законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами вищезазначеного договору.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 23.05.2011р. у справі №3-42гс11, справі №27/15-10 (постанова від 27.12.2010р.).

Відповідно до ч.1 ст.111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховний суд України, у своїй постанові від 23.05.2011р. по справі №3-42гс11 вказав, що нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість збільшення розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Відповідно до п.8.1 ст.8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно із п.п.9.1.10 п.9.1 ст.9 ПК України (в редакції, яка була чинною до 01.01.2015р.) до загальнодержавних належать такі податки та збори: плата за землю.

Відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, яка була чинною до 01.01.2015р.) плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно із ст.269 ПК України платниками земельного податку є, зокрема власники земельних ділянок та землекористувачі, а об'єктами оподаткування - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Власники земельних ділянок - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які відповідно до закону набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності відповідно (пп.14.1.34 п.14.1 ст.14 ПК України).

Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (пп.14.1.73 п.14.1 ст.14 ПК України).

Платником орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст.288 ПК України).

Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до п.12.3 ст.12, п.п.12.3.1-12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору. Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. У разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Колегія суддів зазначає, що посилання скаржника на незастосування судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм п.12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК України не заслуговують на увагу, оскільки вищезазначена норма стосується встановлення розміру місцевих податків. В наведених нормах йдеться про справляння плати за землю, тобто ст.12 ПК України не регулює зміну орендної плати в договорі оренди земельної ділянки.

Отже доводи апеляційної скарги ФГ «Соценко» не спростовують правильність висновків місцевого господарського суду та підставою для його скасування слугувати не спроможні.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Херсонської області від 19.03.2015р. відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, що є підставою для залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст.99,101-103,105 ГПК України, колегія суддів ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 19.03.2015р. по справі №923/137/15 залишити без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 15. 06.2015р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.