КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа№ 910/28865/14-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Бороденко А.В. - представник;

Від відповідача: Паніотов О.К. - представник,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2015

у справі № 910/28865/14-г (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«Металургійна транспортна компанія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІДРЕЙЛ»

про стягнення 1 100 997, 08 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІДРЕЙЛ» про стягнення 1 100 997, 08 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2015 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Водночас Товариством з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» заявлено клопотання про відновлення строку апеляційного оскарження, у зв'язку з несвоєчасним отриманням оскаржуваного рішення.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» у справі №910/28865/14-г передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначав, що рішення прийнято з неповним з'ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, на підтвердження чого в своїй апеляційній скарзі виклав ряд обставин, які, на його думку, виступають підтвердженням правової позиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» та спростовують правильність винесеного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2015 поновлено пропущений строк подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 16.06.2015.

15.06.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному на 16.06.2015, представники сторін надали свої пояснення по суті спору.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегією встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом між Товариством з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» (надалі - орендодавець), в особі директора Храпача Андрія Вікторовича, який діє на підставі Статуту та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІДРЕЙЛ» (надалі - орендар), в особі Микуленко Юрія Віталійовича, який діє на підставі Статуту, було укладено договір № 265 оренди залізничного рухомого складу (надалі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування для перевезення вантажів по залізницям України, країн СНД та Балтії залізничні вагони-хопери для сипучих вантажів (для перевезення зерна), далі по тексту «рухомий склад» або «вагони», по актах приймання-передачі, які є невід'ємною частиною цього договору (п.1.1.), датою початку оренди є дата підписання акта приймання-передачі, яка визначається по прибуттю рухомого складу на станцію Укрзалізниці, зазначену орендарем, у відповідності з інформацією ГІОЦ УЗ (дані не засвідчуються) чи по календарному штемпелю в залізничній накладній, оплату залізничного тарифу на станцію прибуття, зазначену орендарем, здійснює орендодавець, день підписання акта приймання-передачі вважається першим днем оренди (п.2.1.), акти приймання-передачі підписуються уповноваженими представниками сторін, в актах приймання приймання-передачі зазначаються найменування, модель, кількість, дата будівництва, номери рухомого складу, дати деповського і капітального ремонтів, при передачі вагонів в/з оренди сторонами оформлюється акт огляду технічного стану вагонів. (п.2.2.), по закінченню строку оренди або у випадках дострокового припинення дії цього договору, за згодою сторін, орендар зобов'язаний повернути рухомий склад орендодавцю протягом 20 діб і передати по акту приймання-передачі, датою закінчення оренди є дата підписання акта приймання-передачі. яка визначається по прибуттю рухомого складу на станцію Укрзалізниці, зазначену орендодавцем, у відповідності з інформацією ГІОЦ УЗ (дані не засвідчуються) або по календарному штемпелю в залізничній накладній станції прибуття, оплату залізничного тарифу по поверненню рухомого складу здійснює орендар, день підписання акту вважається останнім днем оренди (п.2.3.), орендна плата нараховується за кожну добу оренди рухомого складу, сума договору в цілому складається з орендної плати за всі одиниці рухомого складу, які були передані в оренду згідно п. 1.1 цього договору (п.5.2.), розмір орендної плати складає 350,45 грн. в тому числі ПДВ, за один вагон на добу, ціна послуг по цьому договору відповідає рівню звичайних цін, сторонам відомо про ціни на аналогічні послуги, які склались на ринку (п.5.3.), орендар виконує 100% попередню оплату до 20 числа місяця, який передує місяцю надання послуг (п.5.4.), орендна плата розраховується виходячи з фактичного часу перебування в оренді кожної одиниці рухомого складу протягом звітного періоду, з урахуванням умов, які викладені в п.2.4. цього договору (п.5.6.), не пізніше п'ятого робочого дня місяця, наступного за звітним, орендодавець надає орендарю акт наданих послуг, оформлений останньою датою звітного місяця, орендар зобов'язаний протягом 3-х робочих днів затвердити і підписати акт наданих послуг, звітним періодом по цьому договору є календарний місяць (п.5.7.), у випадку повернення орендарем рухомого складу з оренди орендодавцю раніше строків, обумовлених в п.10.1. цього договору орендар зобов'язаний виплатити орендодавцю штраф у розмірі 50% від розміру орендної плати за час оренди, що залишився (п.6.11.), листування між орендодавцем та орендарем, що стосується цього Договору, є невід'ємною частиною договору та підлягає обов'язковій реєстрації сторонами (п.9.6.), договір вступає в силу з моменту підписання і діє по 05.05.2014 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання (п.10.1.).

Згідно з умов укладеного між сторонами договору в період з 09.11.2013 по 22.11.2013 орендодавець надав орендареві в строкове платне користування рухомий склад загальною кількістю 122 вагони-хопери, передача яких була оформлена сторонами відповідно до п.п. 2.1, 2.2. договору актами приймання-передачі та актами огляду технічного стану вагонів, що передаються в оренду, які долучені позивачем до позовної заяви.

Відповідно до акту №1/265/13 на надання послуг за листопад 2013 від 30.11.2013 вартість оренди склала 708 609, 90 грн, акту №21/265/13 на надання послуг за грудень 2013 від 31.12.2013 - 1 325 401, 90 грн, акту №1/265/14 на надання послуг за січень 2014 від 31.01.2014 - 1 325 401, 90 грн, акту №2/265/14 на надання послуг за лютий 2014 від 28.02.2014 - 1 115 832, 80 грн, акту №3/265/14 на надання послуг за березень 2014 від 31.03.2014 - 260 734, 80 грн, а всього на суму 4 735 981, 30 грн.

Позивачем до позовної заяви долучені платіжні доручення, відповідно до яких відповідачем була сплачена орендна плата у розмірі 4 735 981, 30 грн.

Як вбачається з актів передачі вагонів з оренди за період з 12.02.2014 по 16.03.2014, відповідачем були повернуті позивачу всі 122 вагони, при цьому, акти за лютий місяць 2014 позивачем підписані та скріплені печаткою, а за березень місяць 2014 акти підписані та скріплені печаткою тільки з боку відповідача. Факт повернення вагонів з оренди у березні місяці 2014 підтверджується залізничними накладними за період з 01.03.2014 по 16.03.2014.

Листами за вих. № 177 від 31.01.2014 та №213 від 10.02.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «СІДРЕЙЛ» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» з пропозицією про припинення відносин оренди по договору № 265 оренди залізничного рухомого складу від 05.11.2013.

У відповідь Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» листами за вих.№1223 від 05.12.2014, №10165 від 07.10.2014 повідомило про застосування п.6.11. договору № 265 оренди залізничного рухомого складу від 05.11.2013, а саме: про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «СІДРЕЙЛ» оплатити штраф у розмірі 50% від розміру орендної плати за час оренди, який залишився, за повернення вагонів-хоперів раніше строку визначеного п.10.1. договору (05.05.2014) на суму 1 100 997, 08 грн.

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що відповідач повернув вагони - хопери раніше строку, який визначений в п.10.1 укладеного між сторонами договору (05.05.2014), а тому позивачем було нараховано відповідачу штраф у розмірі 50% від розміру орендної плати за час оренди, який залишився, відповідно до п.6.11. договору на загальну суму 1 100 997, 08 грн, що і обумовило подання позивачем позову до Господарського суду міста Києва про стягнення з відповідача вказаної суми штрафу.

Мотивуючи апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» вказує на те, що суд першої інстанції штучно розділив Договір оренди № 265 від 05.11.2013 на дві частини: перша - обов'язки орендаря за договором по сплаті 100% орендної плати, як господарські зобов'язання, а друга - сплата 50 % від орендної плати до закінчення строку дії договору, як частина договору, що не пов'язана з виконанням господарським зобов'язань, а тому, на думку суду, вона не підлягає виконанню відповідачем. При цьому, позивач зазначає що відносно п. 6.11 Договору № 265 від 05.11.2013, сторони свідомо дійшли згоди, що Договір повинен діяти до дати його закінчення, а дострокове повернення вагонів з оренди є порушенням умов останнього. Саме тому п. 6.11 міститься в розділі «Відповідальність сторін» Договору. Таким чином, на думку позивача, передбачене зобов'язання відповідача по сплаті 50% від розміру орендної плати за дострокове повернення рухомого складу, є обов'язковим для виконання, як узгоджена сторонами умова Договору, незалежно від того яким терміном сторони назвали цей платіж.

Не погоджуючись з мотивами апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві від 11.06.2015 зазначає, що загалом, в межах дії договору № 265 оренди залізничного рухомого складу від 05.11.2013 (05.11.2013 - 05.05.2014), а фактично в період з 09.11.2013 по 22.11.2013 позивач надав, а відповідач прийняв в оренду 122 вагони-хопери, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі, а в подальшому, за взаємною згодою сторін в період з 12.02.2014 по 16.03.2014 відповідач повернув, а позивач прийняв з оренди всі 122 вагони - хопери, що також підтверджується відповідними актами приймання-передачі, актами наданих послуг та залізничними накладними. Сума орендної плати по договору № 265 оренди залізничного рухомого складу від 05.11.2013, яка склала 4 735 981, 30 грн. була сплачена відповідачем позивачу в повному обсязі. Отже, відповідач вважає, що у позивача відсутні підстави для нарахування відповідачу суми штрафу, оскільки відповідно чинного законодавства України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та є видом господарських санкцій, що в свою чергу є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а відповідачем взяті на себе обов'язки орендаря за договором № 265 оренди залізничного рухомого складу були виконані в повному обсязі. Разом з цим, відповідач вказує на те, що Договір оренди залізничного рухомого складу № 265 від 05.11.2013 як єдиний документ самостійно, фактично, не є повноцінним договором оренди, оскільки в ньому так і не зазначено індивідуально-визначене майно, що є предметом оренди, та не зазначено строк оренди, тобто істотні умови оренди як предмет і строк встановлені не в самому Договорі, а додатково визначаються Сторонами, що оформляється актами приймання-передачі. Відповідач визначає текст цього договору як «рамковий».

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В силу ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За приписами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

З аналізу ст. 216, ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України слідує, що підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 Господарського кодексу України, є штрафні санкції, до яких віднесені штраф і пеня (ч.1 ст.230 Господарського кодексу України ).

В силу ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в період з 09.11.2013 по 22.11.2013 позивачем в різні дати були надані, а відповідачем прийняті в оренду 122 вагони-хопери за окремими актами приймання-передачі, а в подальшому, в період з 12.02.2014 по 16.03.2014 також в різні дати відповідачем були повернуті, а позивачем прийняті з оренди 122 вагони - хопери, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі та залізничними накладними. Листом за вих.№1497 від 12.02.2014 позивач повідомив відповідачу реквізити для зворотної відправки вагонів - хоперів в кількості 20 одиниць, а крім цього, позивачем були підписані та скріплені печаткою всі акти на надання послуг за період з листопада місяця 2013 по березень місяць 2014 включно без будь-яких заперечень та претензій. Пунктом 10.1. цього ж договору визначено, що договір вступає в силу з моменту підписання і діє по 05.05.2014 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання, при цьому, датою початку оренди вагону є дата підписання акту приймання-передачі вагону в оренду (п. 2.1 договору), датою завершення оренди вагону є дата підписання акту приймання-передачі вагону з оренди по закінченню строку оренди, у випадках дострокового припинення дії цього договору, за згодою сторін (п. 2.3 договору). Тобто, строк оренди вагонів може не співпадати зі строком дії договору, чітких дат передачі в оренду та повернення вагонів з оренди договором № 265 оренди залізничного рухомого складу від 05.11.2013 не передбачено.

Факт повернення відповідачем всіх вагонів-хоперів позивачу сторонами не заперечувався.

Сума орендної плати по договору № 265 оренди залізничного рухомого складу від 05.11.2013, яка склала 4 735 981, 30 грн. була сплачена відповідачем позивачу в повному обсязі. Орендна плата розраховується виходячи з фактичного часу перебування в оренді кожної одиниці рухомого складу протягом звітного періоду (п. 5.6. договору). Таким чином, свої зобов'язання по оплаті орендної плати відповідач також виконав в повному обсязі.

Отже, даний Договір є динамічним, про що свідчать правовідносини сторін у ході його виконання (наприклад вагони-хопери передавались в оренду у кілька етапів і таким же чином повертались). Акти приймання-передачі вагонів з оренди свідчить про згоду сторін на завершеність конкретної господарської операції. Разом з тим, позивачем без застережень чи повідомлень відповідача, щодо зобов'язання виплати орендодавцю штраф у розмірі 50% від розміру орендної плати за час оренди, що залишився, відповідно до п 6.11 Договору, були отримані вагони-хопери.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, підставою для сплати штрафу Товариством з обмеженою відповідальністю «СІДРЕЙЛ» може бути лише порушення ним своїх господарських зобов'язань за укладеним між сторонами договором (їх невиконання або неналежне виконання), однак, Товариство з обмеженою відповідальністю «СІДРЕЙЛ» належним чином виконало обов'язки орендаря за договором, а відтак відсутні підстави для застосування до відповідача господарської санкції у вигляді сплати штрафу.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, відтак, у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для скасування рішення господарського суду міста Києва від 10.03.2015 у даній справі.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, які давали б підстави для задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2015 у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2015 у справі №910/28865/14-г залишити без змін.

Матеріали справи № 910/28865/14-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко