КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа№ 911/686/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Чорної Л.В.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Ганаг А.С. за довіреністю від 24.10.2014;

Розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сербіна Миколи Сергійовича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.05.2015

у справі №911/686/15 (суддя Пригунова А.Б. )

за позовом Фізичної особи-підприємця Сербіна Миколи Сергійовича

до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк в особі Бучанського відділення Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

про стягнення 64822,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги фізичної особи-підприємця Сербіна Миколи Сергійовича до в особі Бучанського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення 64822,92 грн.

Як вбачається з матеріалів справи через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» надійшло клопотання про припинення провадження у справі №911/686/15, у зв'язку з наявністю третейського застереження у договорі № 400/29-16 від 14.02.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 клопотання відповідача було задоволено, припинено провадження у справі №911/686/15.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 фізична особа-підприємць Сербін Микола Сергійович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі № 911/686/15.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сербіна Миколи Сергійовича передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Чорної Л.В. та Кропивної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сербіна Миколи Сергійовича прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 10.06.2015.

В судове засідання 10.06.2015 з'явився представник відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не попередив.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте позивач, не скористався своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні всі необхідні документи для вирішення даного спору, а в апеляційній скарзі позивачем викладені власні заперечення щодо прийнятої судом ухвали, додаткових пояснень від позивача не надходило.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні просив залишити без змін ухвалу Господарського суду міста Києва у даній справі, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

У відповідності до п. 14 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до договору № 400/29-16 від 14.02.2007 р. відповідач зобов'язався відкрити Фізичній особі - підприємцю Сербіну Миколі Сергійовичу поточний рахунок в українській гривні та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування.

За визначенням, що міститься у п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Крім того, варто звернути увагу на ототожнення законодавцем для цілей Закону України "Про третейські суди" послуг банку (кредитної спілки), в той час як за змістом Закону України "Про кредитні спілки" кредитною спілкою є неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" споживачем, права якого захищаються на підставі закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Тобто, Пленум Верховного Суду України відзначає, що позовна заява про захист прав споживача подається саме споживачем, у разі порушення його прав, передбачених Законом України "Про захист прав споживачів".

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що положення п. 14 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" не розповсюджуються на правовідносин сторін, що є предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Пунктом 3.2. договору № 400/29-16 від 14.02.2007 р., сторони погодили, що у разі неможливості вирішити спір шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України "Про третейські суди", домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою 01002, м. Київ, вул. М.Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або Білоконем Юрієм Миколайовичем.

В останньому випадку провадження підлягає припиненню з посиланням на зазначену норму Господарського процесуального кодексу України. Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім; у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною та не визнавалася недійсною, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на доводи викладенні в апеляційній скарзі, слід зазначити, що сторони дійшли згоди про вирішення всіх спорів та розбіжностей, які можуть виникнути під час договору № 400/29-16 від 14.02.2007 р. третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, зважаючи, що вказаний договір є чинним та в судовому порядку не оспорений і не визнаний недійсним, враховуючи, що відповідач наполягає на розгляді даного спору саме третейським судом, суд вважає за необхідне припинити провадження у даній справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищезазначене, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва у даній справі, в зв'язку з чим апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Сербіна Миколи Сергійовича задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі №911/686/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі №911/686/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/686/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Чорна

Л.В. Кропивна