ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"15" червня 2015 р.Справа № 922/3430/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

розглянувши матеріали

позовної заяви ТОВ "Юніфуд Інтернешнл", м. Харків
до Публічне АТ "БМ Банк" м. Київ
про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Юніфуд Інтернешнл", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про розірвання договору відновлювальної кредитної лінії №7/38/28112013 від 28.11.2013 р.

Під час звернення Позивача з позовною заявою, останнім не було надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, але було надано заяву про відстрочення сплати судового збору з посиланням на ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Суд зазначає, що розмір судового збору згідно із п.п. 1, 2, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру та 1 розмір мінімальної заробітної плати за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру. Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 55 ГПК України у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою усіх вимог.

Документом, що підтверджує судового збору, є відповідний документ фінансової установи, яка здійснила перерахування суми судового збору до бюджету, а саме - платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору має містити відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином, оскільки позов поданий позивачем є немайновим: вірною сумою судового збору за подання даної позовної заяви є 1218,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті суми судового збору, не доведено документально відсутності у нього коштів, тобто не доведено знаходження останнього в стані неможливості сплати судового збору в установленому законом розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (ч. 3 п. 3.1. постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21 лютого 2013 року).

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Позивача про відстрочення сплати судового збору, яка не обґрунтована та підтверджена жодним доказом, а тому відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву без розгляду справи, не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви та доданих до неї документів Позивачеві без розгляду.

Керуючись ст.ст.32, 33, 43, 63, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи ТОВ "Юніфуд Інтернешнл" - без розгляду.

Суддя І.П. Жигалкін

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).