ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р.Справа № 922/2088/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом КП "Підземне Місто", м. Харків
до ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна Система", м. Харків 3-тя особа на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Харківська міська рада, м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

позивача - Бакуменко С.В. - за дов.;

відповідача - Надобко С.В. - за дов.;

3-ї особи - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, КП "Підземне Місто" звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна Система" збитки, понесені у зв"язку із зберіганням рекламних щитів ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна Система" в розмірі 8854,84 грн.

Фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічих засобів на диск СІСХ 08854.

До участі у справі було залучено в якості третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Харківську міську раду.

Представник позивача в призначене судове засідання з'явився, підтримує свої позовні вимоги.

Представник відповідача в призначене судове засідання з'явився, надав відзив на позов, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа в судове засідання не з"явилась.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень на позов, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку статті 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

01.04.2014 р. між КП "Підземне місто" та ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна Система" був укладений договір № 20Р/04/14 на послуги з надання місць для розміщення рекламних щитів, згідно якого у підземних підвуличних пішохідних переходах, що перебувають на балансі позивача були розміщені 27 рекламних щитів відповідача. 27.06.2014 р. до договору була укладена додаткова угода № 1, п. 1 якої продовжено дію договору до 31.07.2014 р. 31.07.2014 р. строк дії договору скінчився, до вказаної дати взаємної згоди сторін щодо продовження строку дії договору досягнуто не було, до закінчення терміну дії договору ініціатива від жодної із сторін не надходила.

Позивач належним чином повідомив відповідача про закінчення строку дії договору та обов"язок демонтажу розміщених рекламних щитів, але в порушення вимог договору відповідачем не виконало жодних дій, направлених на демонтаж та схоронність власного майна.

П. 2.2.2. договору визначено, що позивач має право вимагати здійснення демонтажу рекламного щиту після закінчення терміну дії договору. Відповідач зобов"язаний виконати демонтаж та вивезення з території КП "Підземне місто" рекламного щиту протягом п"яти днів з дня отримання поштового листа з вимогою демонтажу у зв"язку з закінченням терміну дії договору.

Так, позивач самостійно здійснив демонтаж 27 рекламних щитів, розташованих у підземних підвуличних пішохідних переходах, що знаходяться на балансі КП "Підземне місто".

П.п. "б" п. 2.2.4. договору, КП "Підземне місто" має право здійснювати демонтаж рекламного щиту, якщо він не був проведений ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна Система" у разі невиконання вимоги демонтажу рекламного щиту після закінчення терміну дії договору.

П. 2.2.6. договору визначено, що при виконанні демонтажу рекламного щиту силами КП "Підземне місто", ТОВ "МРІС" відшкодовує КП "Підземне місто" витрати з демонтажу рекламного щиту.

У зв"язку з відсутністю у КП "Підземне місто" приміщень для зберігання демонтовані рекламні конструкції були передані на підставі договорів зберігання від 12.08.2014 р. № 140812/1 до ТОВ "Харківський центральний ринок" та від 19.08.2014 р. № 2-ЗБ/08/14 до ПП "Урожай-Т". Умовами вказаних договорів визначені місця та порядки передачі на зберігання КП "Підземне місто" рекламних конструкцій - щитів без підсвітки, демонтованих по закінченню договору на послуги по наданню місць для розміщення рекламних щитів від 01.04.2014 р. № 20Р/04/14, укладеного між сторонами. До ПП "Урожай-Т" передано на зберігання щити без підсвітки в кількості 10 шт. за адресою: м. Харків, вул. Цементна, 2 на суму 1800 грн. в місяць. До ТОВ "Харківський центральний ринок" передано на зберігання щити без підсвітки в кількості 17 шт. за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, 33, приміщення № 13 підвалу в нежитловій будівлі літ. "А-1-2" на суму 900 грн. в місяць.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.11.2014 р. по справі № 922/3435/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 р., в задоволенні позову ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна Система" до КП "Підземне місто" про зобов"язання продовжити термін дії договору № 20Р/04/14 від 01.04.2014 р., стягнення збитків відмовлено повністю, зустрічний позов КП "Підземне місто" про стягнення збитків та зобов"язання вивезти рекламні щити задоволений повністю та видано відповідний наказ, який на теперішній час не виконано, рекламні щити перебувають на зберіганні за переліченими договорами та позивач несе прямі збитки.

Відповідно до ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З моменту винесення рішення Харківським апеляційним господарським судом від 24.12.2014 р. відносно стягнених з ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна Система" збитків, КП "Підземне місто" за договорами зберігання рекламних щитів здійснено оплату:

- 02.12.2014 р. платіжним дорученням № 73, 22.12.2014 р. платіжним дорученням № 96, 22.01.2015 р. платжним дорученням № 120, позивач здійснив оплату послуг за договором зберігання з ТОВ "Харківський центральний ринок" на суму 2700,00 грн.;

- 11.11.2014 р. платіжним дорученням № 434, 02.12.2014 р. платіжним дорученням № 456, 22.12.2014 р. платжним дорученням № 513, 17.01.2015 р. платіжним дорученням № 22, позивач здійснив оплату послуг за договором зберігання з ПП "Урожай-Т" на суму 6154,84 грн.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України, одним із способів захисту права є примусове виконання обов'язку в натурі (присудження до виконання обов'язку в натурі).

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст.224-225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема,: додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Факт завдання позивачеві збитків, понесених у зв"язку із зберіганням рекламних щитів ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна Система", встановлений рішенням господарського суду Харківської області від 04.11.2014 р. по справі № 922/3435/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 р.

На момент вирішення спору по суті сума збитків за листопад-грудень 2014 року у розмірі 8854,84 грн. відповідачем позивачу не відшкодовано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст.ст. 1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна Система" (61058, м. Харків, вул. Данилевського, 22, 7 під"їзд, код 31343590) на користь КП "Підземне місто" (61052, м. Харків, вул. Енгельса, 29, код 39044307, р/р 9508 в АТ "Сбербанк Росії", МФО 320627) збитки, понесені у зв"язку із зберіганням рекламних щитів ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна Система" в розмірі 8854,84 грн. та судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.06.2015 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа № 922/2088/15