ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" червня 2015 р.Справа № 924/706/15
Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Радченя Д.І., розглянувши матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Хмельницькгаз, м. Хмельницький

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький

про стягнення 7323,36 грн. заборгованості

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю №2757/18 від 09.06.2015р.

від відповідача: не зявився

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідача 7323,36 грн. заборгованості за спожитий природний газ, що утворився через неналежне виконання договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2013/ТП-ПР-170924 від 03.01.2013р..

Представник позивача в засіданні суду підтримав позовні вимоги щодо стягнення із відповідача заборгованості в сумі 7323,36 грн. грн. та повідомив суд про відсутність оплати боргу відповідачем на дату розгляду даної справи. Крім цього надав суду акт від 12.06.2015р. щодо підтвердження факту здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою вул.Проскурівська, 71.

Представник відповідача в засідання суду 16.06.2015р. не прибув, в порушення вимог ухвали суду від 26.06.2015 р. відзив на позов не подав, позовні вимоги по суті та розміром не оспорив. Натомість, відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи розгляд справи (ухвали про порушення провадження від 12.05.2015р. та про відкладення розгляду справи від 26.05.2015 р. надіслано на адресу відповідача рекомендованими листами з повідомленням про вручення). При цьому, вищевказані ухвали, які направлялись відповідачу із повідомленням про дату засідання на адреси м.Хмельницький, пр.Миру, 95/1А, кв.16, та м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 71, були повернуті на адресу суду із відміткою „за закінченням терміну зберігання.

Згідно п.п.4,23 Інформаційних листів Вищого господарського суду України від 02.06.2006р. №01-8/1228 та від 18.03.2008р. №01-8/164 - до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув, „адресат відсутній, „за закінченням терміну зберігання і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Судом в даному випадку приймається до уваги, що неявка в судове засідання господарського суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті та не тягне за собою відкладення справи на іншу дату. Тому, для уникнення зловживання процесуальними правами, враховуючи те, що судом вжито всіх необхідних заходів щодо належного повідомлення відповідача про слухання справи в суді, суд вважає за доцільне розглянути дану справу по суті, на підставі до ст.75 ГПК України, за наявними документами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

03.01.2013р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) укладено договір №2013/ТП-ПР-170924 на постачання природного газу за регульованим тарифом, (надалі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, постачальник протягом 2013 року здійснює споживачу постачання природного газу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно п.2.3. Договору, Постачальник забезпечує постачання газу в пункти призначення в обсягах, підтверджених Оператором, де передає газ Споживачу.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що ціна за 1 000 куб. м природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, становить 3 509,00 грн., крім того ПДВ 20% - 701,80 грн., крім того: збір у вигляді цільової надбавки у розмірі 2%, відповідно до статей 314-317 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2756-VІ нараховується на ціну газу за 1000,00 куб. м природного газу і становить 70,18 грн., крім того ПДВ 20% - 14,036 грн.; тариф на постачання природного газу за 1000,00 куб. м. природного газу становить 39,00 грн., крім того ПДВ 20% - 7,80 грн.; тариф на транспортування природного газу розподільними газовими мережами за 1000,00 куб. м. природного газу становить 289,90 грн., крім того ПДВ 20% - 57,98 грн.; тариф на транспортування природного газу магістральними (або газовидобувними) газовими мережами за 1000,00 куб. м природного газу становить 15,70 грн., крім того ПДВ 20% - 3,14 грн..

Усього за 1000,00 куб.м. природного газу з урахуванням збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл та постачання 3923,78 грн., крім того ПДВ 20% - 784,756 грн., разом за 1000 куб. м. - 4708,536 грн..

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що розрахунковий період становить один місяць - з контрактної години першого дня до контрактної години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом 3 Договору. Загальна сума вартості Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу Споживачу.

Згідно п 4.6 договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2. Авансові платежі сплачуються Споживачем Постачальнику на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого Постачальником обсягу газу на розрахунковий період за п'ять (5) календарних днів до початку місяця поставки газу. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого (5) числа місяця наступного за розрахунковим.

Згідно з п.2.9. Договору, Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача із Постачальником.

Пунктом 3.2. Договору передбачено облік обсягів газу, що постачається на умовах Договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 р. № 618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006 р. за № 67/11941.

Згідно п.3.5. Договору, на підставі результатів вимірювання обсягу газу вузлами обліку складаються щомісяця акти приймання-передачі газу.

Відповідно до п.4.7. Договору, оплата вартості послуг із постачання газу за договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника.

Згідно п.4.8. Договору, у разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати вартості послуг з постачання газу Сторони за взаємною згодою та у порядку передбаченому законодавством, укладають графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору. У разі порушення Споживачем графіка погашення заборгованості Постачальник має право в порядку, визначеному розділом 7 Договору припинити або обмежити постачання газу Споживачу до повного погашення заборгованості.

Згідно п.4.9. Договору, звірка розрахунків здійснюється Сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу Споживачем та акту приймання-передачі газу протягом 10-ти днів з дати предявлення вимоги однієї зі Сторін.

Так, на виконання умов укладеного Договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-170924 від 03.01.2013 року, позивачем здійснювалося постачання природного газу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач в свою чергу був зобовязаний оплачувати Постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

В порушення умов вказаного Договору, відповідач свої зобовязання по оплаті Постачальнику вартості газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором не виконав належними чином.

Відповідно до акта прийому-передачі природного газу від 27.02.2015р. Відповідач прийняв у Позивача в лютому 2015 року 1531 куб.м. природного газу.

Згідно Додаткової угоди №11 до Договору №2013/ТП-ПР-0924 на постачання природного газу за регульованим тарифом від 03.01.2013р.; від 01.02.2015 року (п.4.2.) вартість 1000 куб.м. природного газу складає 7466.88 грн..

Таким чином, вартість спожитого Відповідачем природного газу у лютому 2015 року становить: 1531 куб.м. х 7466,88 грн./ 1000 куб.м. = 11 431,80 грн..

Станом на 01.02.2015 року у відповідача була наявна передплата в розмірі 4,17 грн. та 27.02.2015 року відповідачем була здійснена оплата в поточному місяці в сумі 4104,27 грн.. Отже, на момент подання позовної заяви до суду заборгованість відповідача за постачання природного газу складає: 11 431,80 грн. 4,17 грн. - 4104,27 грн. = 7323,36 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості.

Оскільки заборгованість за отриманий відповідачем природний газ сплачена не була, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 7323,36 грн. боргу в примусовому порядку.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається таке:

Правовідносини, які виникли між сторонами на підставі вказаних вище договорів за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст.173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст.1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст.173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається за винятком випадків, передбачених законодавством.

У відповідності із ст.ст.901, 902, 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов'язання по оплаті за спожитий природний газ в повному обсязі не виконав, в результаті чого у нього виникла заборгованість в розмірі 7323,36 грн., що підтверджено наявними у справі доказами, а саме договором №2013/ТП-ПР-170924 на постачання природного газу за регульованим тарифом від 03.01.2013 р., додатковими угодами №№1-12 до Договору №2013/ТП-ПР-170924 на постачання природного газу за регульованим тарифом, актом №924 прийому-передачі природного газу від 27.02.2015 р., актом №924 про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності) від 23.02.2015р., повідомленням про припинення (обмеження) газопостачання №924 від 12.02.2015р..

За приписами статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ст.34 ГПК України).

Виходячи із змісту ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення із відповідача заборгованості в сумі 7323,36 грн. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст.1, 2, 45, 12, 33, 34, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, СУД-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Хмельницькгаз, м. Хмельницький до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький про стягнення 7323,36 грн. заборгованості задовольнити.

Стягнути із Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Хмельницький, Проспект .Миру, 95/1А, кв.16 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Хмельницькгаз, м. Хмельницький, Проспект Миру, 41 () - 7 323,36 грн. (сім тисяч триста двадцять три гривні 36 коп.) заборгованості та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення виготовлено та підписано суддею 16.06.2015р.

Суддя Д.І. Радченя

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (пр. Миру, 41, м. Хмельницький, 29019) надати за заявою

3-4 відповідачу (м. Хмельницький, Пр.Миру, 95/1А, кв.16) та (м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 71) рекоменд з повідомл.