ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 р. Справа № 923/666/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу порушену

за позовом ОСОБА_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1, ідент номер НОМЕР_1

до Публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Червонопрапорна, 26,

про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні 103869,06 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, м. Херсон

від відповідача: не з'явились

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до Відповідача публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" м. Херсон, про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 грудня 2014р. по 01 травня 2015р. у розмірі 29793,90 грн. та про стягнення втрат від інфляції ( із застосуванням індексу інфляції ) за період з 01.01.2014р. по 01.05.2015р. у розмірі 74075,16 грн.

Позов подано саме до господарського суду Херсонської області, оскільки ухвалою від "05" травня 2014 р. господарський суд Херсонської області порушив справу про банкрутство Відповідача - Публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів", місцезнаходження вул. Червонопрапорна, буд.26, м. Херсон, .

Суди керуються приписами пункту 4 ст. 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом , яким встановлено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до Боржника, у тому числі вимоги про стягнення заробітної плати.

Рішенням Комсомольського районного суду у м. Херсоні у справі № 667/10 393/13-ц на користь ОСОБА_1 стягнута заборгованості з Відповідача ПАТ "ХЗКВ" по заробітній платі 22 822 грн. та середнього заробітку за час затримки при звільненні за період з 27.06.2013р. по 20.01.2014 р. в сумі 56 144,16 грн. (без утримання податків та інших обов'язкових платежів).

Рішенням господарського суду Херсонської області від 26.01.2014р. (справа № 923/1840/14) стягнуто з публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" (місцезнаходження: 73000, м. Херсон вул. Червонопрапорна, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( 29.01.1950р. народження, місцезнаходження АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) компенсацію за час затримки розрахунку у сумі 70878, 92 грн. за період з 21 січня 2014 року по 12 грудня 2014р.

До суду надійшов позов ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ "Херсонський завод карданних валів" середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 грудня 2014р. по 01 травня 2015р. у розмірі 29793,90 грн. та за період з 01.01.2014р. по 01.05.2015р. 74075,16 грн. з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою від 05 травня 2015 року суд прийняв позовну заяву, порушив провадження у справі та призначив справу до розгляду.

Цією ж ухвалою суду зобов'язав позивача надати обґрунтований розрахунок суми позову, відповідача відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин, копії статутних та реєстраційних документів, обґрунтовану довідку про середньоденну заробітну плату без урахування податків, зборів та інших обовязкових нарахувань на фонд заробітної плати.

Ухвалою суду від 26 травня 2015р. розгляд справи відкладено для повторного виклику відповідача та надання витребуваних судом документів.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, ухвала про призначення засідання направлена сторонам рекомендованою поштою.

На вимогу суду позивачем надано обґрунтований розрахунок суми позову з відповідними додатками на підтвердження суми заборгованості.

Відповідачем надано пояснення по суті позову, відповідно до яких відповідач визнає суму заборгованості середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 грудня 2014р. по 01 травня 2015р. у сумі 29793,90 грн. Відповідач вважає вимогу позивача в частині стягнення індексу інфляції за період з 01.01.2014р. по 01.05.2015р. у розмірі 74075,16 грн. необґрунтованою та безпідставно заявленою.

У судове засідання представник відповідача не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача та надав розрахунок середнього заробітку за час затримки виплат при звільнені.

Відсутність представника відповідача у судовому засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки матеріалів справи достатньо для цього за умови його відсутності

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено поняття і види доказів Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Статтею 33 ГПК України встановлено обов'язок доказування і подання доказів, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Докази мають бути належними і допустимими. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, господарський суд вважає доведеними усі обставини, що встановлені у рішенні Комсомольського районного суду від 20 січня 2014р. справа № 667/10393/13-ц та рішенні господарського суду Херсонської області від 26.01.2014р. справа № 923/1840/14 у спорі між тими ж сторонами - позивачем та відповідачем.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України (вподальшому - КзпП України) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

При звільненні 26 червня 2013 року повного розрахунку з Позивачем адміністрація ПАТ "Херсонський завод карданних валів" не здійснила. Заборгованість по заробітній платі перед Позивачем та середня заробітна плата за час затримки розрахунку при звільненні не погашалась.

Згідно ст.117 КЗпП України за затримку розрахунку при звільненні Відповідач повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Зважаючи на те, що добровільно Відповідач цю суму не виплачує, відповідно до ст.221, 233 КЗпП України Позивач змушений звертатися за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України від 13.01.2004 № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні прирівняні до заробітної плати.

Компенсаційну виплату за час затримки розрахунку Позивач визначив на підставі довідки про середню заробітну плату (дохід), складену і видану Відповідачем 28.04.2015р. № 030/467, у розрахунку Відповідача відповідно довідки визначено середньоденний заробіток, який складає 313 грн. 62 коп.

Враховуючи те, що рішенням Комсомольського районного суду від 20.01.2014р. та рішенням господарського суду Херсонської області від 26.01.2015р. вже стягнуто відшкодування за час затримки розрахунку за попередній період, Позивач просить суд стягнути таке саме відщкодування за наступний строк з 15.12.2014р. по 01.05.2015р.

Кількість робочих днів за цей період становить 95 днів, що підтверджується поясненнями Відповідача. Отже, кількість робочих днів помножене на середньоденний заробіток дасть суму компенсації за час затримки розрахунку 95 днів х 313, 62 грн. = 29793,90 грн.

Суд приймає до уваги надані Відповідачем пояснення по суті позову. Згідно ст. 116 КЗпП України підприємство зобов'язано при звільненні працівника виплатити всі суми, що належать йому від нього, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у цій частині повністю і стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість компенсації за час затримки розрахунку, у сумі 29793,90 грн. на користь Позивача, оскільки відповідно до ст. 117 КЗпП України звільнений працівник має право на таку компенсацію.

Стосовно вимоги позивача про стягнення індексу інфляції за період з 01.01.2014р. по 01.05.2015р. у розмірі 74075,16 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; законами України: "Про оплату праці", "Про індексацію грошових доходів населення", "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"; Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року N 1078; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року N 1427.

Статтею 34 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року N 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року N 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.

Таким чином згідно наданого позивачем розрахунку інфляції ( із застосуванням індексу інфляції ) за період з 01.01.2014р. по 01.05.2015р. заборгованість відповідача складається :

- 18049+45161,28+70878,92+29793,9=163883,10 - всі виплати без врахування індексу інфляції;

- 163883,10 х 0,452=74075,16 - заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

На підставі викладеного суду задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі, вважає їх обґрунтованими та законними.

Відповідно до частини 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674 V1, Позивач звільнений від сплати судового збору. За таких обставин суд, повністю задовольняючи заявлений позов, стягує з відповідача в доход бюджету судових збір пропорційно розміру задоволених вимог, тобто, у розмірі 100 %.

Мінімальний розмір судового збору при поданні заяви до господарських судів України, відповідно до ст. 2 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011р. № 3674 VI, становить 2 % від суми позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати , що складає 2077,40 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 2 , 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 1, 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом , суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" (місцезнаходження 73000, м. Херсон вул. Червонопрапорна, 26 , ) на користь ОСОБА_1 ( 29.01.1950р. народження, місцезнаходження АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_1) компенсацію за час затримки розрахунку у сумі 29793 ( двадцять дев'ять тисяч сімсот дев'яносто три) грн. 90 коп. та 74075 (сімдесят чотири тисячі сімдесят п'ять ) грн. 16 коп. - стягнення індексу інфляції за період з 01.01.2014р. по 01.05.2015р.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" ( місцезнаходження: 73000, м. Херсон вул. Червонопрапорна, 26, ) в доход спеціального фонду державного бюджету на р/р № 3002 в ГУДКСУ у Херсонській області МФО 852010 одержувач УДКСУ у місті Херсоні., призначення платежу - судовий збір код 03500045 судовий збір в сумі 2077( дві тисячі сімдесят сім ) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня підписання даного рішення, згідно ст. 93 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 16.06.2015р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна