ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 р. Справа № 918/185/15

Господарський суд Рівненської області у складі суді Войтюка В.Р. розглянувши матеріали справи

за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд"

до Спільного підприємства "Мехагробуд"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Колективного підприємства "Управління механізації будівництва"

про визнання недійсними окремих положень статуту та установчого договору

В засіданні приймали участь представники :

позивача: Овдійчук О.О. дов. від 23.09.2015р.,

відповідача: Дякова Н.П. дов. №01 від 02.01.2015р.,

третьої особи: Тимощук Ю.А. ліквідатор.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" звернулася до господарського суду Рівненської області із позовом до Спільного підприємства "Мехагробуд", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Колективного підприємства "Управління механізації будівництва", про визнання недійсними окремих положень статуту та установчого договору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Колективне підприємство "Управління механізації будівництва" не являється засновником СП "Мехагробуд", оскільки майно зазначене у статуті не передавалось. Наголошує, що позовні вимоги підтверджуються наявними в матеріалах доказами, а саме: тимчасовим положення про управління (участок) механізації будівництва обласної міжколгоспної будівельної (дорожньобудівельної) організації системи Укрміжколгоспбуду, положенням Рівненського управління механізації будівництва Рівненського обласного кооперативно-державного об'єднання по агропромисловому будівництву "Рівнеагробуд", витягом зі статуту Асоціації "Рівнеагробуд", виписки з наказу Рівненського обласного кооперативно-державного об'єднання по агропромисловому будівництву №130 від 31.03.1987р., повідомленням Асоціації "Рівнеагробуд" від 15.01.2007 року №1/6-4, постановою правління Асоціації "Рівнеагробуд" №9 від 15.01.2007р., повідомленням державного реєстратора про закриття відокремленого підрозділу, протоколом № 1загальних зборів засновників СП "Мехагробуд" від 18.12.1995р., статутом СП "Мехагробуд", змінами до статут СП "Мехагробуд", рішенням п'ятої обласної конференції Асоціації "Рівнеагробуд" №1 від 04.08.1995р., постановою Рівненського обласного окружного адміністративного суду від 17.02.2014р. у справі №817/205/14.

Представник відповідача - спільного підприємства "Мехагробуд" позовні вимоги визнав. Пояснив, що у 1975 році Ровенським обласним міжколгоспним об'єднанням по будівництву "Облміжколгоспбуд", правонаступником якого є асоціація "Рівнеагробуд", було прийнято рішення, яким створено структурний підрозділ - Управління механізації будівництва (далі УМБ). В подальшому, в зв'язку з численними реорганізаціями Облміжколгоспбуду, УМБ отримало назву УМБ асоціації "Рівнеагробуд" і зберегло таку назву до часу своєї ліквідації у 2006 році за рішенням Господарського суду Рівненської області від 29 серпня 2006 року (без правонаступництва). Означений підрозділ в своїй роботі керувався тимчасовим Положенням в редакції 1978 року та Положенням в редакції 1987 року, які затвердженні Засновником, тобто Облміжколгоспбудом. Статут у УМБ був відсутній, в державному реєстрі підприємств УМБ ніколи не реєструвалося, що підтверджується листом реєстраційної служби від 29.03.2006 року № 05-960.

Звертає увагу суду на те, що директор УМБ призначався наказом Облміжколгоспбуду. До компетенції директора УМБ належало прийняття та звільнення працівників, яких в УМБ обліковувалось 192 особи. Щодо основних фондів, якими Облміжколгоспбуд наділив УМБ при його створенні у 1975 році то даний факт підтверджується тимчасовим Положенням в редакції 1978 року - пункт 3.1., якого правовстановлює, що УМБ розпоряджається виділеними Облміжколгоспбудом основними та оборотними коштами відповідно до закону.

Зазначив, що у червні 1995 року трудовим колективом УМБ в кількості 192 працівників прийнято рішення, що означений трудовий колектив в кількості 192 осіб виступає засновником підприємства під назвою: Колективне підприємство "Управління механізації будівництва" (далі КП УМБ), яке пройшло державну реєстрацію 10 липня 1995 року згідно розпорядження Голови Рівненського міськвиконкому від 10.07.1995 року, № 873 р.

Статутом КП УМБ, зокрема абзацом 2 пункту 5.1 визначено, що власністю підприємства є майно і фінансові ресурси, створені, придбані або ті, що перейшли у власність Підприємства у зв'язку з настанням умов, передбачених у договорах оренди, а також інших підставах. Кошти підприємства можуть також формуватися за рахунок пайових (фінансових і матеріальних) внесків членів трудового колективу Підприємства.

Проте:

- трудовий колектив у КП УМБ був відсутній;

- розрахунковий рахунок у банку не відкривався, печатка не виготовлялась;

- господарська діяльність підприємством не проводилась, що в подальшому стало підставою для припинення означеного підприємства за рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року.

На думку відповідача, при створенні КП УМБ, трудовим колективом не було внесено до фондів новоствореного підприємства ні майна, ні коштів, а в подальшому підприємство не проводило ніякої господарської діяльності, трудових ресурсів в штатах не обліковувалось, відповідно у Засновників КП УМБ, тобто трудового колективу УМБ, відсутні будь-які майнові права у створеному ними колективному підприємстві. В першу чергу відсутній Пайовий фонд, який формується від отриманого підприємством прибутку. Крім того, відсутні будь-які зафіксовані відомості, що Засновниками при створенні КП УМБ вносились особисті кошти або майно.

04 серпня 1995 року асоціація "Рівнеагробуд" скликала 5-ту обласну конференцію Засновників асоціації "Рівнеагробуд" та прийняла рішення, що Засновники асоціації відмовляються від 49 відсотків майна на користь трудових колективів організацій обласного значення. Перелік таких організацій доданий до Статуту асоціації, в їх склад входить і УМБ. Тобто, Засновниками асоціації переуступлено на користь трудового колективу УМБ 49 відсотків того майна, яким асоціація наділила структурний підрозділ у 1975 році під час його створення.

Станом на день розгляду в судовому засіданні позовної заяви асоціації у відповідача відсутні будь-які відомості про документальне оформлення такої переуступки, акт прийомки-передачі не оформлявся, відповідно відсутній перелік власником якого саме майна (основних фондів) в розмірі 49 % став трудовий колектив УМБ. Зміни в статутні документи не вносились та не реєструвались.

18 грудня 1995 року відбулися установчі збори у складі Засновників:

- засновник № 1 - Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд".

- засновник № 2 - Колективне підприємство "Управління механізації будівництва", які прийняли рішення про створення Спільного підприємства "Мехагробуд" (в подальшому СП "Мехагробуд"), з наступними внесками майном в грошовому виразі до статутного капіталу:

- засновник № 1 майном на суму 92 820 грн. 00 коп., що становить 51 % статутного капіталу;

- засновник № 2 майном на суму 89 180 грн. 00 коп., що становить 49 % статутного капіталу.

Разом статутний капітал 182 000 грн. 00 коп.

При цьому, пунктом 13 Статуту СП "Мехагробуд", чітко визначено, що Засновник № 2 Колективне підприємство "Управління механізації будівництва" вносить до статутного капіталу СП "Мехагробуд" майно, яке рішенням 5-ї обласної конференції асоціації "Рівнеагробуд" від 04 серпня 1995 року переуступлено асоціацією трудовому колективу УМБ.

Статут СП "Мехагробуд" пройшов державну реєстрацію 28 грудня 1995 року, розпорядження Рівненського міськвиконкому № 1742р.

Враховуючи той факт, що Засновники КП УМБ (трудовий колектив УМБ 192 чол.) при його створенні 16 червня 1995 року ніяким майном не володіли, (асоціація станом на 16.06.95р. рішення про переуступку ще не прийняла), фонди не створювали, на роботі в КП УМБ не перебували, - відповідно КП УМБ, не маючи ніякого майна, не міг його внести в статутний капітал СП "Мехагробуд".

Відносно трудового колективу УМБ, якому асоціація "Рівнеагробуд" 04 серпня 1995 року переуступила 49 % свого майна рішенням 5-ї конференції, то означений трудовий колектив Засновником СП "Мехагробуд" не виступав, а відповідно і не міг внести 49 % майна в статутний капітал СП "Мехагробуд".

Вважає, що при створенні Засновниками Спільного підприємства "Мехагробуд", Засновником № 2, а саме: Колективним підприємством "Управління механізації будівництва" неправомірно внесено до статутного капіталу СП "Мехагробуд" майно в грошовому виразі на суму 89 180 грн. 00 коп., оскільки КП УМБ означеним майном не володіло і не могло володіти, так як. на момент його створення, 16 червня 1995 року, асоціація "Рівнеагробуд" ще не приймала рішення про передачу 49 % свого майна трудовому колективу УМБ, який і виступив засновником КП УМБ 16 червня 1995 року. Таке рішення асоціацією "Рівнеагробуд" було прийнято тільки 04 серпня 1995 року, після того, як КП УМБ пройшло державну реєстрацію.

Таке поняття як "трудовий колектив" взагалі не може бути носієм корпоративних прав. Діючий в той час ЗУ "Про господарські товариства" № 1576-Х11 від 19.09.1991 року, зокрема стаття 3-тя, визначила, що Засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Виходячи із наведеного колишній трудовий колектив УМБ, попередньо визначившись кого в перелік трудового колективу внести станом на 04.08.1995 року, тобто на момент переуступки їм майна, може свої права, які трудовий колектив вважає порушеними, відстоювати у суді. Але то буде інший суд і інший предмет спору, який до справи № 918/185/15 ніякого відношення не має.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача КП УМБ письмових пояснень по суті не надав. Його усні пояснення збігаються із позицією відповідача. Також ним надано документи, що торкаються обставин справи.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 08.06.2015 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, господарський суд Рівненської області, -

ВСТАНОВИВ:

У 1975 році "Ровенським обласним міжколгоспним об'єднанням по будівництву "Облміжколгоспбуд" (далі - "Облміжколгоспбуд") було прийнято рішення про створення Рівненського управління механізації будівництва (далі - УМБ).

У своїй роботі УМБ керувалося тимчасовим Положенням, яке було затверджено постановою Облміжколгоспбуду від 30.01.1978 року № 28, розділом 3 якого передбачено, що управління механізації розпоряджається виділеним облміжколгоспбудом в установленому порядку основними і оборотними засобами в розмірах, які забезпечують виконання виробничої програми і складають статутний фонд. Крім статутного фонду, в управлінні механізації створюються інші фонди, встановлені законом.

Тобто, статутний фонд УМБ формувався за рахунок майна Облміжколгоспбуду, який є його засновником. При цьому, УМБ було структурним підрозділом Облміжколгоспбуду.

У 1987 році Облміжколгоспбуд був реорганізований з правонаступництвом в Ровенське обласне кооперативно-державне об'єднання по агропромисловому будівництву - "Ровноагробуд". На підставі наказу Ровенського обласного кооперативно - державного об'єднання по агропромисловому будівництву "Ровноагробуд" № 130 від 31.03.1987 року Ровенське управління механізації будівництва з 01.04.1987 року перейменовано в Ровенське управління механізації будівництва "Ровноагробуд".

18 червня 1987 року Ровенським облагробудом затверджено нове Положення Ровенського управління механізації будівництва Ровенського обласного кооперативно - державного об'єднання по агропромисловому будівництву "Ровноагробуд", яким вказаний структурний підрозділ керувався до моменту його ліквідації.

У 1992 році Ровенське обласне кооперативно - державне об'єднання по агропромисловому будівництву "Ровноагробуд" було реорганізовано в Рівненську обласну виробничу кооперативно - державну асоціацію по сільському будівництву "Рівнеагробуд". Зважаючи на це, УМБ змінило назву на Управління механізації будівництва асоціації "Рівнеагробуд".

За рішенням правління Асоціації "Рівнеагробуд" від 15.01.2007 року, яке оформлене постановою № 9 від 15.01.2007 року вирішено ліквідувати філію структурний підрозділ - Рівненське управління механізації будівництва (УМБ) з юридичною адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 120 Д.

16 січня 2007 року до ЄДР внесено запис щодо закриття Управління механізації будівництва асоціації "Рівнеагробуд" за номером 4001867, що підтверджується відповідним повідомленням державного реєстратора.

18 грудня 1995 року були проведені збори засновників спільного підприємства "Мехагробуд2 на яких прийняті рішення, що оформлені протоколом № 1 від 18 грудня 1995 року, а саме: створити на базі недержавної частки майна Управління механізації будівництва асоціації "Рівнеагробуд" спільне підприємство "Мехагробуд"; затвердити статут спільного підприємства "Мехагробуд".

Статут Спільного підприємства "Мехагробуд" (далі - СП "Мехагробуд") зареєстрований розпорядженням Рівненського міськвиконкому від 28.12.1995 року № 1742р.

Пунктом 2 статуту СП "Мехагробуд" передбачено, що засновниками (учасниками) та власниками Підприємства є Рівненська обласна виробнича кооперативно - державна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та колективне підприємство "Управління механізації будівництва".

Згідно п. 13 статуту СП "Мехагробуд" статутний фонд Підприємства складається з недержавної частки майна Рівненського Управління механізації будівництва обласного кооперативно - державної асоціації по агропромисловому будівництву "Рівнеагробуд", яке згідно рішення п'ятої обласної конференції виробничої кооперативно - державної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" від 04.08.1995 року № 1 поділене між асоціацією та членами трудового колективу, що утворили колективне підприємство Управління механізації будівництва", відповідно на 51 % та 49 %. При цьому, вартість майна, переданого засновником Підприємства - обласною виробничою кооперативно - державною асоціацією по сільському будівництву "Рівнеагробуд" складає 9 282 000 000 крб., а колективним підприємством "Управління механізації будівництва" - 8 918 000 000 крб. Загальна сума статутного фонду Підприємства складає 18 200 000 000 карбованців.

Відповідно до п. 1.1 установчого договору про створення та діяльність Спільного підприємства "Мехагробуд" засновниками (учасниками) та власниками Підприємства є Рівненська обласна виробнича кооперативно-державна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та колективне підприємство "Управління механізації будівництва".

Пунктом 4.1 установчого договору про створення та діяльність Спільного підприємства "Мехагробуд" передбачено, що статутний фонд Підприємства складається з недержавної частки майна Рівненського управління механізації будівництва обласного кооперативно-державної асоціації по агропромисловому будівництву "Рівнеагробуд", яке, згідно рішення п'ятої обласної конференції виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" від 04.08.1995 року № 1 поділене між асоціацією та членами трудового колективу, що утворили колективне підприємство "Управління механізації будівництва", відповідно на 51 % та 49 %. При цьому, вартість майна, переданого засновником Підприємства - обласною виробничою кооперативно-державною асоціацією по сільському будівництву "Рівнеагробуд" складає 9 282 000 000 крб., а колективним підприємством "Управління механізації будівництва" - 8 918 000 000 крб. Загальна сума статутного фонду Підприємства складає 18 200 000 000 карбованців.

Статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК України є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами визнання акта, в тому числі статуту недійсним, є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦК України, ст. 57 ГК України суд вправі визнати недійсними установчі документи товариства за наявності таких умов: установчі документи не відповідають вимогам законодавства; порушення допущені при їх прийнятті та затверджені, не можуть бути усунені; оскаржувані положення порушують права (інтереси) позивача.

Згідно ст. 2 Закону України "Про підприємства в Україні", в редакції чинній на момент створення СП "Мехагробуд", спільне підприємство, засноване на базі об'єднання майна різних власників (змішана форма власності). У числі засновників спільного підприємства відповідно до законодавства України можуть бути юридичні особи та громадяни України, союзних республік, інших держав.

Положенням ст. 9 Закону України "Про підприємства в Україні", в редакції чинній на момент створення СП "Мехагробуд", передбачалося, що підприємство діє на основі статуту. Статут затверджується власником (власниками) майна, а для державних підприємств - власником майна за участю трудового колективу. У статуті визначаються власник та найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, його органи управління, порядок їх формування, компетенція та повноваження трудового колективу і його виборних органів, порядок утворення майна підприємства, умови реорганізації та припинення діяльності підприємства. У найменуванні підприємства визначаються його назва (завод, фабрика, майстерня та інші) і вид (індивідуальне, сімейне, приватне, колективне, державне) та інше. До статуту можуть включатися положення пов'язані з особливостями діяльності підприємства: про трудові відносини, що виникають на підставі членства; про повноваження, порядок створення та структуру ради підприємства; про знаки для товарів і послуг та інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про підприємства в Україні", в редакції чинній на момент створення СП "Мехагробуд", джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників; доходи, одержані від реалізації продукції, а також від інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; надходження від роздержавлення і приватизації власності; придбання майна іншого підприємства, організації; безоплатні або благодійні внески, пожертвування організацій, підприємств і громадян; інші джерела, не заборонені законодавчими актами України.

КП "Управління механізації будівництва" було створене на підставі протоколу конференції трудового колективу Рівненського управління механізації будівництва Рівнеагробуду № 1 від 16 червня 1995 року. Статут КП "Управління механізації будівництва" зареєстрований розпорядженням голови Рівненського міськвиконкому від 10 липня 1995 року № 873-р.

Згідно п. 1.1 статуту КП "Управління механізації будівництва", дане підприємство утворене фізичними особами - членами трудового колективу Рівненського управління механізації будівництва Рівненського обласного кооперативно-державного об'єднання по агропромисловому будівництву "Рівнеагробуд", відповідно до Законів України "Про підприємства України", "Про власність", інших законодавчих актів державних органів влади та управління, волевиявлення трудового колективу (протокол № 1 від 16.06.1995 року).

У відповідності до п. 1.2 статуту КП "Управління механізації будівництва" засновником та власником майна Підприємства є його трудовий колектив в особі всіх його членів.

Рішенням п'ятої обласної конференції Рівненської обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" № 1 від 04 серпня 1995 року вирішено погодитись з запропонованою методикою розподілу майна обласних підприємств і організацій, що належить на правах власності засновникам асоціації "Рівнеагробуд". Передати у власність трудовим колективам обласних організацій 49 % майна, яким вони володіють, а 51 % майна обласних організацій залишити у власності засновників підприємств і організацій асоціації "Рівнеагробуд" з кооперативною і кооперативно-державною власністю та колгоспів-пайовиків.

При цьому яке саме майно підлягає передачі, а яке залишається у власності асоціації - не визначено.

Відповідно до положень ст. 128 ЦК УРСР, який діяв до 31.12.2003 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов'язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.

Аналогічні положення містяться в ст. 334 ЦК України, який діє з 01.01.2004 року, де передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду пре визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним. Права власності на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Оскільки, рішенням п'ятої обласної конференції Асоціації "Рівнеагробуд" від 04.08.1995 року не було визначено моменту переходу права власності на 49% майна організацій обласного підпорядкування Асоціації "Рівнеагробуд" до трудових колективів цих організацій, то право власності згідно вищезазначеної норми чинного законодавства могло перейти до відповідних трудових колективів з моменту передачі даного майна.

Але відповідне рішення п'ятої обласної конференції Асоціації "Рівнеагробуд" від 04.08.1995 року не було реалізоване в частині передачі 49 % майна Управління механізації будівництва асоціації "Рівнеагробуд" і будь-якого акту приймання-передачі відповідного майна для трудового колективу із зазначення конкретного переліку майна, що передається, ніколи не складалося і не існує.

Тобто, трудовий колектив Управління механізації будівництва асоціації "Рівнеагробуд" ніколи не отримував у власність 4 9% майна відповідного підприємства.

З огляду на це, трудовий колектив Управління механізації будівництва асоціації "Рівнеагробуд" не міг передати і не передавав для Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" будь-якого майна. Будь-якого акту приймання-передачі даного майна від трудового колективу Управління механізації будівництва асоціації "Рівнеагробуд" для Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" не існує.

З огляду на те, що КП "Управління механізації будівництва" ніколи не отримувало у власність 49 % майна Управління механізації будівництва Асоціації "Рівнеагробуд", то це підприємство не могло й передати до статутного фонду СП "Мехагробуд" відповідне майно згідно рішення п'ятої обласної конференції Асоціації "Рівнеагробуд" від 04.08.1995 року, яке його ло того ж не стосувалося і відносно Управління механізації будівництва Асоціації "Рівнеагобуд" ніколи не реалізовувалось.

Тобто, КП "Управління механізації будівництва" ніколи не являлося засновником СП "Мехагробуд" адже будь-якого майна до його статутного фонду не передавало і не могло передавати з вищезазначених підстав.

До господарського суду Рівненської області звернулися громадяни Жук В.І., Лавор А.М., Левчук В.Б., Хома Р.М., Ткачук В.І., Ткачук П.В., Дорохов А.В., Гончарук А.А., Міняйло В.І., Скарбарчук Л.В., Ярмолюк С.І., Наюрнюк М.П., Папуга В.К., Сохальський С.Ф., Парчук Я.М,. Ковальчук Л.О., Капустинський В.К., Сасько В.М., Поліщук М.Р., Киц В.В., Яскал С.О., Нітовський Я.М., Лущик І.М.. Максимів І.М., Столярчук С.В., Сорочинський М.В., Шишко М.І., Пастушук В.М., Цимбалюк І.В., Поліщук В.В., Нісинець В.Є., Цвик Л.В. із заявами, в яких просили залучити до участі у справі в якості відповідача трудовий колектив Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" та Колективне підприємство "Управління механізації будівництва" та про застосування строку позовної давності.

В обґрунтування своїх заяв вказані громадяни посилаються на те. що згідно рішення десятої обласної конференції Рівненської обласної кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" від 19 липня 2000 року № 5 всі активи колективного підприємства "Мехагробуд" передані колективному підприємству "Управління механізації будівництва". Зазначають, що власниками колективного підприємства "Управління механізації будівництва" є трудовий колектив.

При цьому заявники стверджують, що із 2000 року та станом на день розгляду справи співвласниками колективною підприємства "Мехагробуд" є трудовий колектив колективного підприємства "Управління механізації будівництва". На думку заявників вказаним позовом, до розгляду якого не залучений трудовий колектив колективного підприємства "Управління механізації будівництва" грубо порушуються їхні права, оскільки у разі задоволення вказаного позову трудовий колектив буде позбавлений своїх корпоративних прав.

Проте, такі твердження громадян Жук В.І., Лавор А.М., Левчук В.Б.. Хома Р.М., Ткачук В.І., Ткачук II.В., Дорохов А.В., Гончарук А.А., Міняйло В.І., Скарбарчук А.В., Ярмолюк С.І., Нагорнюк М.П., Папуга В.К., Сохальський С.Ф., Парчук Я.М., Ковальчук Л.О., Капустинський В.К., Сасько В.М., Поліщук М.Р., Киц В.В., Яскал С.О., Нітовський Я.М., Лущик І.М., Максимів І.М., Столярчук С.В., Сорочииський М.В., Шишко М.І., Пастушук В.М., Цимбалюк І.В., Поліщук В.В., Нісинець В.С., Цвик Л.В. суд оцінює критично

Доказів того, що 19 липня 2000 року десята обласна конференція Рівненської обласної кооперативно-державної асоціації по сільському будівництв "Рівнеагробуд" прийняла рішення про передачу всіх активів колективного підприємства "Мехагробуд" колективному підприємству "Управління механізації будівництва", суду не надано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При подачі вищезазначених заяв фізичні особи, які просять залучити до участі у справі у якості відповідача трудовий колектив КП "Управління механізації будівництва", не надали будь-яких належних та допустимих доказів прийняття конференцією Асоціації "Рівнеагробуд" рішення про передачу всіх активів КП "Мехагробуд" для КП "Управління механізації будівництва".

Згідно витягу з ЄДР відносно КП "Управління механізації будівництва" станом на 25.04.2014 року засновниками даного підприємства є трудовий колектив - 190 чоловік, а керівником Тимощуком Ю.А.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприсмців" передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Проте, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відсутня будь-яка інформація про прізвище, ім'я, по батькові засновників (учасників) КІІ "Управління механізації будівництва".

При подачі вищезазначених заяв фізичні особи, які просять залучити до участі у справі у якості відповідача трудовий колектив КП "Управління механізації будівництва", не надали будь-яких належних та допустимих доказів їх належності до числа засновників (учасників) КП "Управління механізації будівництва".

Згідно ч. 1 ст. 252 Кодексу законів про працю України, трудовий колектив підприємства утворюють усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством.

Повноваження трудового колективу визначаються законодавством.

Частиною 8 статті 65 Господарського кодексу України визначено, що трудовий колектив підприємства становлять усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди) або інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством. Повноваження трудового колективу щодо його участі в управлінні підприємством встановлюються статутом або іншими установчими документами відповідно до вимог цього Кодексу, законодавства про окремі види підприємств, закону про трудові колективи.

З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що членами трудовою колективу підприємства являються лише громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди). Тобто, особи, які ніколи не працювали на підприємстві, не можуть бути членами трудового колективу.

Відповідно до витягу з ЄДР відносно СП "Мехагробуд" станом на 07.05.2014 року учасниками даного підприємства є дві юридичні особи: Рівненська обласна асоціація по сільському будівництв "Рівнеагробуд" та Колективне підприємство "Управління механізації будівництва".

При цьому будь-які інші фізичні чи юридичні особи не являються засновниками (учасниками) СП "Мехагробуд".

Твердження заявників про належність трудовому колективу КП "Управління механізації будівництва" корпоративних прав СП "Мехагробуд" спростовується витягом з ЄДР відносно СП "Мехагробуд" станом на 07.05.2014 року.

Трудовий колектив, якого ніколи не було у КП "Управління механізації будівництва", не являється юридичною особою.

Відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подати позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (даті підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Оскільки, трудовий колектив будь-якого підприємства складається із фізичних осіб та не являється юридичною особою, то він не може бути залучений до участі у справі в якості відповідача.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та па захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 вказаного Кодексу.

За приписами статей 1 та 2 Господарського процесуального кодексу України звертаючись з позовами до господарських судів, підприємства, установи, організації реалізують надане їм право захищати в судовому порядку свої порушені або оспорюванні права та охоронювані законом інтереси у спосіб, передбачений, зокрема, статтею 16 Цивільного кодексу України.

Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України визначено форму та зміст позовної заяви та передбачено, що позовна заява - процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права, в свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 21 Господарського процесуального кодекс України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подав позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами с підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Предметом спору у справі № 918/185/15 є вимога про визнання частково недійсними установчих документів СП "Мехагробуд". Тобто, позовна вимога у даній справі пред'явлена до СП "Мехагробуд" яке являється відповідачем у справі.

Відповідно до п. 1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Тобто, внаслідок прийняття рішення у даній справі КП "Управління механізації будівництва" не буде зобов'язане здійснити будь-які дії для відновлення порушеного права позивача. В той же час у разі задоволення позовних вимог, саме СП "Мехагробуд" буде зобов'язане здійснити дії пов'язані з необхідністю привести положення свого статуту до вимог чинного законодавства з урахуванням потреби відновити порушені права Асоціації "Рівнеагробуд".

Отже, у господарського суду відсутні достатні підстави для залучення до участі у справі № 918/185/15 трудового колективу КП "Управління механізації будівництва" та КП "Управління механізації будівництва" в якості іншого відповідача.

Щодо відсутності підстав для залучення заявників до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вилинути ті їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

У заяві про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Тобто, відповідно до вимог статті 27 Господарського процесуального кодексу України третіми особами можуть бути залучені лише особи, на права і обов'язки яких щодо однієї із сторін може вплинути рішення у справі.

Рішення господарського суду в справі, до участі в якій хоче бути залучена третя особа, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто в справі безпосередньо повинен розглядатися і вирішуватися спір про право у правовідносинах, учасником яких є третя особа, або містить судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення можна вважати таким, що впливає на права та обов'язки третіх осіб, якщо: в описовій чи мотивувальній частині рішення міститься висновки або судження суду про права та обов'язки цих осіб або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки цих осіб. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Відповідно до п. 1.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011року № 18 "Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсним установчих документів СП "Мехагробуд" учасниками якого є дві юридичні особи: Асоціація "Рівнеагробуд" та КП "Управління механізації будівництва". Водночас, в позовній заяві немає будь-яких висновків щодо прав та обов'язків громадян, які звернулися із письмовими заявами до господарського суду, в яких стверджують, що мають статус співвласників КП "Управління механізації будівництва".

Тобто, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази стосовно наявності правових підстав вважати, що рішення суду у справі № 918/185/15 може вплинути на права та обов'язки вказаних фізичних осіб, які крім того, що не являються учасниками СП "Мехагробуд" та відповідно не мають будь-яких правових відносин із СП "Мехагробуд" та/або Асоціацією "Рівнеагробуд" не довели факт наявності у них прав учасника КП "Управління механізації будівництва".

Згідно п. 1.2 Статуту КП УМБ засновником та власником майна підприємства його є трудовий колектив в особі всіх його членів.

Відповідно до п. 8.1 цього ж Статуту членами трудового колективу підприємства вважаюся всі його штатні працівники, які своєю працею постійно приймають участь в його діяльності.

Пунктом 8.8 Статуту КП УМБ визначено, що на кожного працівника підприємства створюється трудова книжка.

Згідно п. п. 9.1 - 9.3 указаного Статуту, найвищим органом самоврядування Підприємства з врахуванням значної кількості членів трудового колективу та віддаленості розташування його підрозділів та дільниць є конференція трудового колективу, що складається з делегатів, обраних по окремих виробничих підрозділах, дільницях х нормою представництва: один делегат від члена трудового колективу. У період між конференціями управління справами Підприємства здійснює Рада, а у період між засіданнями Ради - директор.

Конференція працівників відбувається не рідше, ніж 2-х разів на рік.

Позачергова конференція може скликатися за рішенням директора, 2/3 членів Ради або за письмовою вимогою не менше ніж однієї третини членів трудового колективу.

Питання, що підлягають розглядові на конференції, термін і місце їх проведення визначає Рада, вона є доводить їх до відома всіх працівників Підприємства не пізніше ніж за 10 днів до проведення конференції.

Водночас, жодному працівнику записи в трудову книжку про прийняття на роботу в КП УМБ не вносились, штат підприємства не формувався, участь в діяльності підприємства шляхом праці в ньому ніхто не приймав, найвищий орган самоврядування - конференції не скликались і ніякі рішення ними не приймались, банківський рахунок для підприємства не відкривався, кошти для нього і від нього не перераховувались, послуги не надавались, роботи не виконувались, податкова, статистична звітність не здавалась.

За таких обставин твердження зазначених вище фізичних осіб про належність їх до трудового колективу КП УМБ не підтверджується наявними та допустимим доказами, відтак вони не можуть бути учасниками процесу.

Відповідно до абз. 3 п. 1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011року № 18 "Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо заява (клопотання) про залучення іншого відповідача або про заміну відповідача залишається судом без задоволення ухвала з цього приводу не виноситься, а про відхилення відповідної заяви (клопотання) зазначається в описовій частині рішення суду або ухвалі якою закінчується розгляд справи.

Абзацом 3 пункту 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною четвертої статті 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені, зокрема, статтею 22 та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 100 ЦК України право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГПК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як видно із визначення поняття корпоративних прав, що міститься в ст. 167 ГК України, перелік правомочностей. які становлять зміст корпоративних прав є невичерпним і може доповнюватися в залежності від організаційно - правової форми господарської організації іншими правомочностями. передбаченими законом та установчими документами конкретної господарської організації.

Корпоративні відносини мають комплексний характер. Так. корпоративні відносини включать групу внутрішніх відносин їх суб'єктами є учасники (засновники) господарської організації), сама господарська організація (як юридична особа, суб'єкт права) та її органи: і групу відносин зовнішнього характеру, що виникають між господарською організацією і третіми особами.

Внутрішні корпоративні відносини визначаються як відносини, що виникають з участі в капіталі господарської організації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 55 ГК України, господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

З системного аналізу вищезазначених норм можна зробити висновок, що відносини між учасниками СП "Мехагробуд" та СП "Мехагробуд", як товариством є корпоративними оскільки в них присутні правомочності, перелічені в ст. 167 ГК України, адже:

- відповідно до положень Статуту СП "Мехагробуд" учасники мають правомочності на участь в у правлінні відповідачем;

- згідно п. п. 22, 36.5. Статуту СП "Мехагробуд" учасники через загальні збори учасників приймають рішення про розподіл прибутків товариства;

- у відповідності до п. п. 36.10, 56, 58 Статуту СП "Мехагробуд" ліквідація товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників, а майно, що залишиться після розрахунків по оплаті працівників, виконання зобов'язань перед бюджетом, банками та іншими кредиторами, розподіляється між засновниками пропорційно їх частці в статутному фонді;

- статутний капітал СП "Мехагробуд" розподілено між його учасниками, кожний з яких має відповідну частку.

Тобто, предметом спору у справі № 918/185/15 є вимога Асоціації "Рівнеагробуд", що випливає з порушення особистого немайнового права участі у СП "Мехагробуд", оскільки стосується обмеження права учасника товариства на здійснення участі в СП "Мехагробуд" шляхом управління ним, з огляду на невиконання іншим учасником свого обов'язку щодо внесення до статутного капіталу майнового внеску та ліквідацію такого учасника, внаслідок чого інший учасник позбавляється можливості управління таким підприємством.

Відповідно до п. п. 14, 15 постанови Пленуму ВГСУ від 24.10.2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", при вирішенні спорів про визнання установчих документів господарського товариства недійсними господарським судам необхідно розмежовувати правову природу статуту та установчого (засновницького) договору товариства.

Статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту.

Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Статут не є одностороннім правочином, оскільки затверджується (змінюється) загальними зборами учасників (засновників, акціонерів), які не є ні суб'єктом права, ні органом, який здійснює представництво товариства. Не є статут і договором, тому що затверджується (змінюється) не за домовленістю всіх учасників (засновників, акціонерів) товариства, а більшістю у 3/4 голосів акціонерів чи простою більшістю голосів учасників товариства (статті 42, 59 Закону про господарські товариства).

У зв'язку з цим при вирішенні спорів щодо визнання статуту недійсним не застосовуються норми, які регламентують недійсність правочинів.

Судам необхідно враховувати, що з набранням чинності ЦК (статті 142, 153) договір про створення (заснування) АТ, ТОВ та ТДВ не регулює відносини між учасниками (акціонерами) товариства при здійсненні його діяльності і припиняє свою дію після досягнення мети - створення та державної реєстрації товариства. Зазначені договори мають відповідати загальним вимогам, що пред'являються до правочинів, і при розгляді спорів про визнання їх недійсними суди повинні керуватися відповідними нормами про недійсність правочинів.

У справах про визнання недійсним статуту відповідачем є господарське товариство, залучати до участі у справі всіх учасників (акціонерів) товариства немає необхідності. У справах щодо визнання недійсним установчого (засновницького) договору мають залучатися всі учасники (засновники) товариства як сторони договору.

Тобто суб'єктний склад учасників процесу відповідає указаним вимогам і не передбачає участі у вирішенні спору трудового колективу або окремих його членів.

До того ж, суд зазначає, що посилання зазначених вище громадян Жук В.І., Лавор А.М., Левчук В.Б.. Хома Р.М., Ткачук В.І., Ткачук II.В., Дорохов А.В., Гончарук А.А., Міняйло В.І., Скарбарчук А.В., Ярмолюк С.І., Нагорнюк М.П., Папуга В.К., Сохальський С.Ф., Парчук Я.М., Ковальчук Л.О., Капустинський В.К., Сасько В.М., Поліщук М.Р., Киц В.В., Яскал С.О., Нітовський Я.М., Лущик І.М., Максимів І.М., Столярчук С.В., Сорочииський М.В., Шишко М.І., Пастушук В.М., Цимбалюк І.В., Поліщук В.В., Нісинець В.С., Цвик Л.В. щодо можливого порушення їхніх майнових прав при вирішенні цього спору не ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Так, 18.03.2014 року проведено загальні збори СП "Мехагробуд" і створено робочу комісію по розподілу майна СП "Мехагробуд".

12.04.2014 року та 24.08.2014 року в газеті "Вільне слово" розміщено оголошення, що у зв'язку із ліквідацією КП УМБ громадянам, які працювали в Рівненському управлінні механізації будівництва "Облміжколгоспбуд" до 04.08.1995 року і які можуть претендувати на свою частку майна, необхідно зареєструватись.

Таким чином, майно яке нібито передано через КП УМБ до СП "Мехагробуд" і яке на цей час усе знаходиться у власності СП "Мехагробуд" передбачалось поділити між усіма працюючими в управлінні механізації будівництва станом на 04.08.1995р., тобто, з урахуванням зазначених вище громадян.

23.05.2014 року проведено загальні збори трудового колективу СП "Мехагробуд" і затверджено список працівників, які мають право на свою частку майна КП "УМБ" і до якого не увійшли указані фізичні особи.

У зв'язку із цим, 27.12.2014 року заявниками по справі та іншими працівниками у загальній кількості 75 осіб проведено збори та доповнено список учасників які мають право на частку у майні, що заперечується учасниками зборів 23.05.2014р.

Водночас, рішення у вирішуваному судом спорі не визначає коло осіб які можуть претендувати на спірне майно, відтак, воно не торкається їх прав та інтересів оскільки у будь-якому разі усе воно знаходиться у власності СП "Мехагробуд", яким вирішується поділ майна, а можливе порушення прав заявників ґрунтується на рішенні зборів 23.05.2014 року, яке вони можуть оскаржити в установленому законом порядку і якому суд оцінки не давав.

Згідно ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, положення Статуту та Установчого договору про створення та діяльність Спільного підприємства "Мехагробуд", які визначають засновником (учасником) відповідача Колективне підприємство "Управління механізації будівництва" і встановлюють розмір частки такого підприємства у статутному фонді (капіталі) відповідача є недійсними.

Зазначені обставини свідчать про те, що затвердження КП "Управління механізації будівництва", що не є засновником, статуту та установчого договору відповідача та внесення в нього оскаржуваних положень, є перевищенням його компетенції та не відповідає вимогам чинного законодавства. КП "Управління механізації будівництва" не є органом управління відповідача, не є учасником відповідача, а тому не є можливою і його участь в органах управління позивача. Кожна із зазначених обставин окремо та у сукупності суперечить вимогам діючого законодавства, а тому є підставою для визнання окремих положень статуту та установчого договору відповідача незаконними (недійсними). Положення статуту, що не відповідають вимогам закону, порушують права позивача, як єдиного учасника відповідача, який вніс майно до статутного фонду останнього. Водночас, позивач, з урахуванням оскаржуваних положень статуту та установчого договору відповідача, позбавлений можливості реалізовувати своє право на управління СП "Мехагробуд", оскільки незважаючи на внесення лише позивачем всього майна до статутного фонду відповідача, право управління СП "Мехагробуд" у розмірі 49 % голосів належить також КП "Управління механізації будівництва", яке у встановленому чинним законодавством та статутом порядку не набувало статусу засновника (учасника) відповідача.

На даний час КП "Управління механізації будівництва" перебуває в процедурі ліквідації відповідно до постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 17.02.2014 року у справі № 817/205/14. Запис про внесення судового рішення щодо припинення КП "Управління механізації будівництва" внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Вказана обставина додатково перешкоджає Асоціації "Рівнеагробуд" як законному засновнику здійснювати свої функції з управлінням корпоративними правами СП "Мехагробуд".

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 10 Закону України "Про підприємства в Україні", ст. 128 ЦК УРСР, ст. ст. 87-88, 91, 92, 96, 97, 334 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 62, 65 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 2, 15, 49, 80-82 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним з моменту їх прийняття окремі пункти (положення) статуту Спільного підприємства "Мехагробуд", зареєстрованого розпорядженням Рівненського міськвиконкому від 28.12.1995р. №1742р. зі змінами зареєстрованими державним реєстратором Виконавчого комітету Рівненської міської ради, запис від 10.11.2011р. №1001888 а саме: пункт 2 та пункт 13 в частині зазначення Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" () засновником (учасником) та власником Спільного підприємства "Мехагробуд" ().

3. Визнати недійсним з моменту їх прийняття окремі пункти (положення) установчого договору про створення та діяльність Спільного підприємства "Мехагробуд" зареєстрованого розпорядженням Рівненського міськвиконкому від 28.12.1995р. №1742р., а саме: пункт 1.1 та пункт 4.1 в частині зазначення Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" () засновником (учасником) та власником Спільного підприємства "Мехагробуд" ().

4. Стягнути з Спільного підприємства "Мехагробуд" (33000, м. Рівне, вул. Нижньодворецька, 31, ) на користь Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, площа Петефі, буд. 9 кв. 15, ) 2 436 грн. 00 коп. (дві тисячі чотириста тридцять шість грн. 00коп.) - витрат по оплаті судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

.

Повний текст рішення складено 12.06.2015 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 4 примірника:

1-до справи;

2- позивачу (33028, м. Рівне, а/с - 32);

3- відповідачу (33000, м. Рівне, вул. Нижньодворецька, 31)

4- третій особі (33000, м. Рівне, вул. Дворецька 120А).