ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 рокуСправа № 912/1177/15-г
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Змеула О.А. розглянув у судовому засіданні справу

за позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Барва"

про розірвання договору, стягнення суми 182 807,32 грн,

брали участь представники позивача: Ісаакян А.В. - в.о. голови правління установи; Тарасенко О.В., довіреність № 627 від 29.12.14.

Державна інноваційна фінансово-кредитна установа звернулася до господарського суду з позовною заявою від 25.03.2015, яка містить вимоги про розірвання договору № 34/1 про дольову участь у реконструкції старого корпусу готелю "Україна" від 31.05.1995, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Барва", і про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Барва" суми 182807,32 грн, що була перерахована на підставі вказаного договору в оплату вартості основних фондів площею 201 кв.м та вартості будівельних та оздоблювальних робіт.

Ухвалою господарського суду від 02.04.2015 позовну заяву прийнято та порушено провадження у справі, від сторін витребувано зазначені в ухвалі матеріали.

28.04.2015 до господарського суду надійшло клопотання Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у якому позивач просить провести судове засідання з розгляду даної справи в режимі відеоконференції, проведення якої доручити господарському суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду від 30.04.2015 задоволено клопотання Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та доручено господарському суду міста Києва забезпечити проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції в приміщенні господарського суду міста Києва.

У судовому засіданні 06.05.2015 відповідач не надіслав витребувані господарським судом матеріали. Натомість представник відповідача у засіданні суду запропонував позивачеві врегулювати спір у добровільному порядку шляхом укладення мирової угоди щодо предмета спору, проект якої необхідно узгодити. Представники позивача не мали заперечень щодо пропозиції представника відповідача.

Поряд з цим, відповідач подав заяву про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою господарського суду від 06.05.2015 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, відкладено розгляд справи на 11.06.2015 об 11:30 год.

Ухвалою суду від 12.05.2015 відмовлено у проведенні судового засідання призначеного на 11.06.2015 у режимі відеоконференції в приміщенні господарського суду м. Києва з тих причин, що у ході бронювання проведення судового засідання у режимі відеоконференції в приміщенні господарського суду м. Києва встановлено технічну неможливість проведення такої 11.06.2015 з підстав завантаженості приміщення господарського суду м. Києва, що підтверджується роздруківкою з сайту бронюванння систем відеоконферензв'язку.

26.05.2015 позивач надіслав до господарського суду клопотання, в якому заперечив можливість добровільного врегулювання спору та підписання мирової угоди, просить вирішити спір по суті та за результатами вирішення прийняти відповідне рішення.

Відповідач відзив на позов не надіслав, натомість надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із наміром укласти мирову угоду, станом на момент розгляду справи товариство не може належним чином підготуватися до судового розгляду та надати письмові заперечення із відповідними доказами, представники не мають можливості бути присутніми на судовому засіданні.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, господарський суд встановив наступні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду 31.10.2012, якою було скасовано рішення господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2012 у справі №5013/2074/11, між відповідачем та Кіровоградським відділенням державного інноваційного фонду 31.05.1995 укладено договір про дольову участь в реконструкції старого корпусу готелю "Україна" за № 34/1.

Згідно умов вказаного договору відповідач зобов'язався, зокрема, здійснити будівельні та оздоблювальні роботи згідно затверджених планувань і кошторису та передати за актом в експлуатацію пайовику 201 кв.м площі (п. 2.1.5), а позивач був зобов'язаний здійснити оплату вартості основних фондів площею 201 кв.м і вартості будівельних та оздоблювальних робіт згідно протоколу погодження договірної ціни та погоджених кошторисів. А також, прийняти за актом в експлуатацію обумовлені площі після виконання робіт по п. 2.1.5. (п. 2.2.1., 2.2.2. договору).

Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів за №335 від 31.05.1995 затверджено договір про дольову участь в реконструкції старого корпусу готелю "Україна" Державного інноваційного фонду та надано об'єднанню "Барва" дозвіл на надання фонду приміщення в готелі "Україна" за рахунок добудованого поверху понад площі орендованої у "власника".

Пунктом 1.1. договору визначено, що предметом договору є дольова участь Кіровоградського відділення державного інноваційного фонду у реконструкції старого корпусу готелю "Україна" (м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 82).

За пунктом 2.1.1 договору об'єднання "Барва" зобов'язане відповідно до договору між комітетом по комунальній власності та приватизації Кіровоградського міськвиконкому і об'єднанням "Барва" від 11.10.1994 № 43, п. 2.10, здійснити реконструкцію старого корпусу готелю "Україна" та юридично оформити право власності на 1272 кв.м понад орендовану площу цього приміщення, добудованого за власні кошти, згідно договору. Строк виконання визначено до 01.03.1996.

У п. 2.1.2 договору визначено, що об'єднання "Барва" зобов'язане передати на баланс на праві власності з оформленням необхідних документів через бюро технічної інвентаризації Кіровоградському відділенню Держіннофонду України, який є дольовим учасником в реконструкції обумовленого об'єкту, частину будівлі робочою площею 201 кв.м із числа 1272 кв.м, що є власністю об'єднання "Барва", в строк до 02.04.1996.

Згідно з п. 3.5 договору та додатковою угодою № 1 від 20.07.1995 оплата за основні фонди здійснюється в національній валюті по курсу НБУ на день платежу і здійснюється у місячний строк з моменту підписання договору. Оплата робіт з оздоблення та реконструкції здійснюється шляхом перерахування авансових платежів за домовленістю сторін згідно кошторису. Кінцеві взаєморозрахунки здійснюються після надання форми ІІ.

Позивач на виконання умов договору здійснив оплату за договором від 31.05.1995 № 34/1 за платіжними дорученнями № 238 від 28.12.1996 на суму 385,75 грн, № 91 від 08.06.1995 на суму 0 крб, № 90 від 17.05.1996 р. на суму крб, № 221 від 29.11.1995 на суму крб, № 103 від 29.05.1996 на суму крб, № 150 від 13.09.1995 на суму крб, № 131 від 02.08.1995 на суму крб.

Між установою та ТОВ "Барва" 01.08.2000 укладено додаткову угоду № 4 до договору 34/1 від 11.05.1995 про дольову участь в реконструкції старого корпусу готелю "Україна", якою сторони підтвердили усі свої права та обов'язки згідно договору № 34/1 від 11.05.1995.

Згідно акта від 23.12.1996, складеного та підписаного представниками сторін, установою ТОВ "Барва" всього перераховано 182618,73 грн, з них: на основні фонди - 103691,48 грн, на капітальний ремонт - 78927,25 грн.

26.12.1996 представниками сторін складено та підписано акт приймання-передачі в експлуатацію закінченого капремонтом (реконструкцією) приміщення.

Згідно вказаного акта ТОВ "Барва" здало, а установа прийняла в експлуатацію з 26.12.1996 року службове приміщення площею 200 кв. м за адресою: м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 82, третій поверх, кімнати 301-310.

З моменту передачі відповідачем службових приміщень по вул. Дзержинського, 82, поверх 3, кімнати 301-310, позивач володіє та користується вказаним приміщенням, а також несе витрати на їх утримання.

Згідно акта робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом будівлі, споруди, приміщення від 28.03.1997 було прийнято в експлуатацію реконструйований старий корпус готелю "Україна" по вул. Дзержинського в м. Кіровограді, в тому числі 1 209 кв.м надбудови.

Розпорядженням виконкому Кіровоградської міської ради народних депутатів від 27.05.1997 № 259 вказаний акт був затверджений.

Поряд з цим, сторони шляхом обміну листами пролонгували дію договору №34/1 від 31.05.1995 спочатку до 01.12.1997, а потім до 31.12.1998.

Додатковою угодою №4 від 01.08.2000 сторони підтвердили свої права та обов'язки згідно договору №34/1 від 31.05.1995, зокрема, відповідач зобов'язався передати у власність позивачу службове приміщення загальною площею 201 кв.м після вирішення питання про право власності відповідача на приміщення по вул. Дзержинського №82 та документального його оформлення. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання і є невід'ємною частиною договору №34/1 від 31.05.1995.

11.11.2002 у листі за № 288 Кіровоградське регіональне відділення державної інноваційної компанії направило вимогу ТОВ "Барва" щодо виконання умов договору, а саме: оформлення документів на право власності на 201 кв.м.

У своєму листі від 29.03.2004 за №23 ТОВ "Барва" визнавало право позивача на частку робочої площі будівлі площею 201 кв.м, що передане у власність фонду за пунктом 2.1.2 договору №34/1.

Кіровоградське регіональне відділення Української державної інноваційної компанії (перейменовано згідно постанови Кабінету Міністрів України №1007 від 08.08.2007 в Державну інноваційну фінансово-кредитну установу) листом №141/08 від 09.12.2008 запропонувало ТОВ "Барва" відповідно оформити та передати у власність частину приміщення площею 201 кв.м.

19.12.2008 ТОВ "Барва" листом №107 запропоновано повернути кошти в розмірі 183004,00 грн і підписати договір оренди на цільових умовах.

Враховуючи п.4.6 договору, позивач листом №12-646 від 14.04.2009 запропонував ТОВ "Барва" повернути кошти в сумі 119361,64 доларів США по курсу НБУ і вважати договір розірваним, однак відповіді на лист не отримано.

З причин невиконання ТОВ "Барва" зобов'язань взятих за договором, Державна інноваційна фінансово-кредитна установа звернулася із позовною заявою до відповідача про зобов'язання виконати п.п.2.1.2 договору та передати позивачу у власність з відповідним оформленням необхідних документів через БТІ приміщення загальною площею 201м2, які знаходяться за адресою: м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 82.

Так, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2012 у справі №5013/2074/11, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.12.2012 року, ТОВ "Барва" було зобов'язано виконати п. 2.1.2. Договору та передати у власність з відповідним оформленням необхідних документів через Бюро технічної інвентаризації Державній інноваційній фінансово-кредитній установі приміщення загальною площею 201 кв.м, розташованого за адресою: м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 82.

Господарським судом Кіровоградської області видано наказ від 11.03.2013 №5013/2074/11, який пред'явлено до примусового виконання.

01.04.2013 державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №37252570 з виконання наказу від 11.03.2013 №5013/2074/11.

06.11.2013 державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 37252570, у зв'язку із неможливістю виконати наказ господарського суду Кіровоградської області від 11.03.2013 №5013/2074/11 без участі боржника - ТОВ "Барва".

Враховуючи, що виконавчий документ направлено органу, який його видав, позивач звернувся до господарського суду Кіровоградської області із заявою від 02.10.2014 про повернення йому наказу від 11.03.2013 №5013/2074/11.

Господарський суд Кіровоградської області задовольнив заяву позивача та повернув йому наказ від 11.03.2013 №5013/2074/11, який було повторно пред'явлено до виконання. Однак, постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 24.10.2014 №45169311 відмовлено у прийнятті наказу господарського суду Кіровоградської області від 11.03.2013 №5013/2074/11 до провадження та відкриття виконавчого провадження у зв'язку із завершенням виконавчого провадження за виконавчим документом.

Причиною звернення до господарського суду з даним позовом стало те, що відповідач зобов'язання, встановлене пунктом 2.1.2 Договору та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2012 у справі №5013/2074/11 не виконав, а саме не передав позивачеві на праві власності з оформленням необхідних документів приміщення площею 201 кв.м.

Згідно з п. 2 рішення Кіровоградської міської ради №2881 від 24.02.2014 "Про перейменування площі Кірова, вулиць Дзержинського та Орджонікідзе", вулицю Дзержинського перейменовано на вулицю Віктора Чміленко.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору.

Частиною першою статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

У пункті 4.5. договору сторони узгодили умову про те, що, договір може бути розірваний у випадку невиконання сторонами договірних зобов'язань за взаємною згодою сторін.

Позивач листом №07-143 від 24.02.2015 направив відповідачу додаткову угоду про розірвання договору та запропонував розірвати договір та припинити зобов'язання, крім зобов'язання по поверненню установі сплачених нею коштів, яке припиняється з моменту його виконання ТОВ «Барва», а також повернути позивачу грошові кошти в сумі 119 361,64 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день перерахування в місячний строк з моменту розірвання договору.

Листом від 17.03.2015 №6 відповідач повідомив, що він не погоджується з пропозицією позивача про розірвання договору, оскільки не вбачає жодних правових чи інших підстав для розірвання договору та, відповідно, підписання запропонованої додаткової угоди.

Частиною 4 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (стаття 651 Цивільного кодексу України).

Підставою для розірвання договору позивач зазначає те, що

відповідач не виконав свої зобов'язання за договором щодо передачі на праві власності з оформленням необхідних документів через Бюро технічної інвентаризації позивачу, який є дольовим учасником в реконструкції обумовленого об'єкту, частини будівлі робочою площею 201 кв.м;

укладаючи договір позивач розраховував на отримання у власність службових приміщень для розташування офісу, проте, внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань;

позивач позбавлений можливості отримати у власність приміщення загальною площею 201 кв.м, розташоване за адресою: м. Кіровоград, вул. Дзержинського (вул. Віктора Чміленко), 82.

Отже, невиконання відповідачем впродовж більш ніж 12 років своїх зобов'язань за умовами договору, а саме: не передача у власність приміщень загальною площею 201 кв.м , є істотним порушенням умов договору. Таким чином, порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором є підставою для розірвання договору.

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняється. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 2-4 статті 653 Цивільного кодексу України).

В пункті 4.6. договору сторони узгодили умову про те, що у випадку розірвання договору відповідач повертає позивачу в місячний строк отримані від нього кошти в повному об'ємі в доларовому еквіваленті по курсу НБУ на дату перерахування позивачем платежів.

Відповідач повинен повернути позивачу кошти в сумі 182807,32 гривень - по курсу НБУ на день платежу, що еквівалентно сумі авансових платежів, яку позивач перерахував на рахунок відповідача.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи господарським судом відхиляється з нижченаведених причин.

Господарським судом ухвалами від 02.04.2015 року та від 06.05.2015 року двічі призначався розгляд даної справи в судовому засіданні, зокрема, 06.05.2015 року розгляд справи було відкладено в зв'язку з тим, що відповідач не подав витребуваних судом матеріалів, але подав клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Однак, у відповідача було достатньо часу для надання суду відзиву на позовну заяву чи інших матеріалів. Крім того, у відповідності до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Частина 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, зокрема, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

В силу вимог статті 115 Господарського процесуального кодексу України ухвали господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Проте відповідачем так і не було надіслано до суду пояснень по суті позову чи інших матеріалів, тому спір вирішено за наявними в справі матеріалами в межах строку, на який продовжено строк розгляду спору - 15.06.2015, що передбачений частиною третьою ст. 69 ГПК України.

Згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати на судовий збір покладаються на відповідача повністю.

Керуючись статтями 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати договір про дольову участь у реконструкції старого корпусу готелю "Україна" № 34/1 від 31.05.1995, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Барва" (ідентифікаційний код 13740595, місцезнаходження: 25006, м. Кіровоград, вул. Віктора Чміленка (до перейменування вул. Дзержинського), 82/40) та Державною інноваційною фінансово-кредитною установою (ідентифікаційний код 00041467, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 65б).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Барва" (ідентифікаційний код 13740595, місцезнаходження: 25006, м. Кіровоград, вул. Віктора Чміленка (до перейменування вул. Дзержинського), 82/40) на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи (ідентифікаційний код 00041467, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 65б) кошти в сумі 182 807,32 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 3656,15 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повне рішення складено 16.06.15

Суддя О.А. Змеул