ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. Справа № 911/1906/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Газ»

до Фізичної особи - підприємця Гришачова Ігоря Володимировича

про визнання недійсним договору оренди

та за зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця Гришачова Ігоря Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Газ»

про визнання права власності

Суддя А.Ю. Кошик

Представники:

Позивача - Кальковець С.М.

Відповідача - Гришачов І.В.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Газ» до Фізичної особи-підприємця Гришачова Ігоря Володимировича про визнання недійсним договору оренди.

Провадження у справі №911/1906/15 порушено відповідно до ухвали суду від 30.04.2015 року та призначено справу до розгляду на 12.05.2015 року.

Відповідачем у судовому засіданні 12.05.2015 року подано зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Газ» про визнання права власності.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.05.2015 року зустрічний позов було прийнято до розгляду для спільного розгляду із первісним позовом у відповідності до ст. 60 ГПК України, розгляд справи відкладено до 09.06.2015 року.

В судовому засіданні 09.06.2015 року представник позивача (за первісним позовом) підтримав позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач проти позову заперечував, підтримав зустрічні позовні вимоги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні у справі докази, Господарський суд Київської області, ВСТАНОВИВ:

25.02.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Газ» (Орендар) та Фізичною особою-підприємцем Гришачовим Ігорем Володимировичем (Орендодавець) укладено Договір оренди нежитлового приміщення №1 згідно з умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 22,7 м.кв, що знаходиться за адресою; м. Київ, вул. Тепловозна, 22 літера «А».

25.02.2015 року між сторонами було підписано акт приймання-передачі на вищезазначене приміщення.

Відповідно до п. 7.1. Договору Орендодавець повинен передати Орендарю в оренду нежитлові приміщення згідно із цим Договором по Акту приймання-передачі майна та копії правовстановлюючих документів на майно.

Однак, як стверджує позивач, відповідач не надав правовстановлюючих документів на передане в оренду майно, що на думку позивача свідчить про відсутність у відповідача права власності на таке майно, від так і повноважень на передання відповідного майна в оренду. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним Договору оренди нежитлового приміщення №1 від 25.02.2015 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає про те, що Договір оренди потрібно визнати недійсним на підставі ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, оскільки договір оренди укладено з особою, не уповноваженою на його укладання, на момент підписання договору оренди ФО-П Гришачов І.В. жодних правовстановлюючих документів на нежитлове приміщення не надав.

Відповідач проти позову заперечував посилаючись на належність йому спірного майна і у зв'язку з запереченням позивачем права власності відповідача на спірне майно, подав зустрічний позов з вимогою про визнання за ним права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою; м. Київ, вул. Тепловозна, 22, літера «А», загальною площею 22,7 кв.м.

Судом встановлено, що 30.12.2014 року між позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) та відповідачем за зустрічним позовом (позивачем за первісним позовом) було укладено Інвестиційний договір № 30/14 згідно з п. 2.1. якого Забудовник зобов'язується організувати спорудження та забезпечити введення в експлуатацію Об'єкту будівництва що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Тепловозна в Дарницькому районі, здійснити закріплення за Інвестором Об'єкту інвестування, а також передати Інвестору Об'єкт інвестування, а Інвестор, в свою чергу, зобов'язується здійснити відповідне фінансування Об'єкту інвестування на умовах, в порядку та строки, що передбачені Договором.

Відповідачем за зустрічним позовом (позивачем за первісним позовом) на підставі укладеного Інвестиційного договору було вчинено дії щодо укладання договору підряду для здійснення робіт по будівництву нежитлового приміщення, на підставі якого були виконані роботи з будівництва нежитлового приміщення.

ТОВ «Юридична компанія «Золоті ворота» було виготовлено технічний паспорт на побудоване нежитлове приміщення. Згідно з журналом внутрішніх обмірів та розрахунків площ нежитлового приміщення, складеного техніком інвентаризації нерухомого майна Атестаційної архітектурно-будівельної комісії загальна площа нежитлового приміщення становить 22,7 м.кв.

24.02.2015 року відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) передав позивачу за зустрічним позовом згідно акту приймання-передачі побудоване нежитлове приміщення та оригінал технічного паспорта на дане нежитлове приміщення.

06.03.2015 року позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) отримав лист від ТОВ «Євро Газ», в якому останній зазначив, що через відсутність документів, що посвідчують право власності на об'єкт оренди в нього є підстави вважати, що дане приміщення не належить на праві власності, і тому розриває договір оренди нежитлового приміщення №1 від 25.02.2015 року.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом, діяльності, зокрема, передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава безпосередньо не втручається в господарську діяльність суб'єктів права власності.

Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом, господарським судом.

Таким чином, враховуючи встановлені судом під час розгляду зустрічного позову обставини, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Зібрані у справі докази, свідчать, що між сторонами у справі укладений Договір найму (оренди) нежитлового приміщення, а тому саме такий Договір та відповідні положення статей глави 58 Цивільного кодексу України визначають права та обов'язки сторін зі здійснення передбачених договором умов.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату.

Статтею 762 Цивільного кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди укладається у письмові формі.

Договірними зобов'язаннями визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками цивільних відносин при укладенні цивільно-правових договорів, на підставі яких зобов'язана сторона повинна зробити визначені дії на користь другої сторони або утриматись від визначеної дії, а управомочена сторона має право очікувати від зобов'язаної сторони належного та своєчасного виконання зобов'язань відповідно до умов договору. Майнові зобов'язання, що виникають між учасниками цивільно-правових відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а друга сторона (кредитор) має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) не були надані суду докази на підтвердження викладеного в позові. Крім того, обставини, на які посилається позивач за первісним позовом спростовані в ході розгляду зустрічного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Частиною 2 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Отже, враховуючи положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання Договору оренди нежитлового приміщення №1 від 25.02.2015 року недійсним, у зв'язку з чим у позовних вимогах в цій частині необхідно відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню, позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрат за первісним позовом не підлягають відшкодуванню. Судові витрат за зустрічним позовом підлягають відшкодуванню відповідачем за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 60, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Газ» до Фізичної особи-підприємця Гришачова Ігоря Володимировича відмовити повністю.

2. Зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Гришачова Ігоря Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Газ» задовольнити повністю.

3. Визнати за до Фізичною особою - підприємцем Гришачовим Ігорем Володимировичем (код , адреса: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд.40, кв.12) право власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою; м. Київ, Дарницький район, вул. Тепловозна, 22, літера «А», загальною площею 22.7 кв.м.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Газ» (код 39548063, 04073, м. Київ, вул. Копилівська, 10б, оф.35) на користь Фізичної особи-підприємця Гришачова Ігоря Володимировича (код , адреса: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд.40, кв.12) 3920 грн. витрат тпо сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя А.Ю. Кошик