РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015Справа №910/6425/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каркат Фешн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гросленд"

про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування

збитків у розмірі 425 572,52 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Табурова А.А. - за дов.;

від відповідача: Білозерцева М.О. - за дов.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каркат Фешн" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гросленд" про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування збитків у розмірі 483 868,84 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРКАТ ФЕШН» отримало в строкове платне користування нежитлове приміщення під розміщення магазину білизни від вивіскою «Women'Secret» (надалі - магазин) за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Дніпровська набережна, буд.33, Громадсько торгівельний комплекс «Аркадія», другий рівень будівлі у ТОВ«ГРОСЛЕНД» (надалі - відповідач). Підставою користування нежитловим приміщенням є Додаткова угода б/н від 25.02.2013р. про заміну сторони (надалі - Додаткова угода про заміну сторони) у Договорі суборенди №441-КО від 31.01.2013р.(надалі - Договір суборенди б/н). Як випливає з п.1. Додаткової угоди, всі права та обов'язки попереднього Суборендаря, які були викладені в Договорі суборенди №441-КО від 31.01.2013р. перейшли до нового Суборендраря, тобто до ТОВ«КАРКАТ ФЕШН». Незважаючи на вищевикладене, 22 вересня 2014 року вхід у приміщення магазину був закритий, «опечатаний» наліпкою адміністрації ЕТК «АРКАДІЯ». В зв'язку з чим, позивачем заявлені позовні вимоги про витребування майна, що перебуває у незаконному володінні та стягнення збитків у розмірі 483 868,84 грн.

Ухвалою від 19.03.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.04.2015 р.

03.04.2015 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов та зустрічна позовна заява, яка судом до розгляду не прийнята.

06.04.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надішли додаткові пояснення по справі.

Судове засідання 07.04.2015 р. не відбулося.

08.04.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 09.04.2015 р. розгляд справи призначено на 09.04.2015 р.

Ухвалою від 09.04.2015 р. розгляд справи було відкладено на 21.04.2015 р.

20.04.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові письмові пояснення.

Судове засідання 21.04.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 23.04.2015 р. розгляд справи призначено на 05.05.2015 р.

24.04.15р. позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення, відповідно до якої просить стягнути з відповідача завдані збитки у розмірі 425 572,52 грн.

Тобто, у вказаній заяві позивач фактично зменшує позовні вимоги.

Вищеописана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, а тому приймається до розгляду та свідчить про нову ціну позову з якої і підлягає вирішенню спір у даній справі (п. 6 Листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008р., № 01-8/482).

05.05.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові письмові пояснення.

У судовому засіданні 05.05.2015 р. було оголошено перерву до 12.05.2015 р.

12.05.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

12.05.15р. через відділ діловодства суду відповідачем подано додаткові матеріали по справі та заява про зупинення провадження. Свою заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.15р. повернено без розгляду зустрічну позовну заяву ТОВ «Гросленд» по справі № 910/6425/15-г. 12.05.15р. ТОВ «Гросленд» подано апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу.

Розглянувши подане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі у зв'язку з тим, що такі відпали, оскільки станом на час прийняття рішення по справі № 910/6425/15-г Київським апеляційним Господарським судом апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гросленд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.05.2015 р. у справі №910/6425/15-г з доданими до неї документами повернуто скаржнику.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні зазначеної заяви про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 12.05.2015 р. продовжено строк вирішення спору у справі, у судовому засіданні 12.05.2015 р. було оголошено перерву до 26.05.2015 р.

22.05.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові письмові пояснення.

26.05.15р. через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про витребування доказів, яке судом не задоволено.

27.05.15р. через відділ діловодства суду відповідачем подано заперечення на додаткові пояснення позивача.

Судове засідання 28.05.2015 р. не відбулося.

03.06.15р. через відділ діловодства суду відповідачем подано заперечення на додаткові пояснення.

04.06.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові письмові пояснення.

Ухвалою від 02.06.15р. розгляд справи призначено на 04.06.15р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 04.06.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали,заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.02.13р. між ТОВ «КАРКАТ ФЕШН», ТОВ«ГРОСЛЕНД» (орендодавець), ТОВ «Мелон фен Україна» (орендар) укладено Додаткову угоду б/н від 25.02.2013р. про заміну сторони (надалі - Додаткова угода про заміну сторони) у Договорі суборенди №441-КО від 31.01.2013р.(надалі - Договір суборенди б/н). Як випливає з п.1. Додаткової угоди, всі права та обов'язки попереднього Суборендаря, які були викладені в Договорі суборенди №441-КО від 31.01.2013р.(надалі - Договір суборенди) перейшли до нового Суборендраря, тобто до ТОВ«КАРКАТ ФЕШН».

Відповідно до п. 1.1. договору суборенди, орендодавець зобов'язується передати, а орендар прийняти у тимчасове платне користування (суборенду) частину нежитлових приміщень в будівлі Громадсько-торгівельного комплексу «Аркадія», розташований за адресою: м. Київ, вул.Дніпровсько набережна, буд. 33, на умовах передбачених цим договором.

Як вбачається з п.1.4. Договору суборенди перелік та асортимент продукції товару, а саме: спідня жіноча, одяг, та інші аксесуари, а також найменування торгової марки, під якою реалізується товар в суборендованому приміщенні визначається в окремому додатку № 1 до договору судоренди та є невід'ємною частиною останнього.

Пункт 1.5.Договору суборенди наголошує на тому, що орендоване приміщення передається Орендарем в суборенду Суборендарю без будь-якого устаткування, технічного обладнання та інвентарю.

У абзаці 4 п.3.1. Договору суборенди передбачено, що «автоматичне продовження строку дії договору та/або автоматичне поновлення/переукладання договору на таких самих умовах не допускається.

Вищевикладене було враховано Сторонами при пролонгації Договору суборенди шляхом укладання Додаткової угоди №1 від 31 січня 2014р. (надалі - Додаткова угода №1).

Останній абзац п.12.5 Договору суборенди, викладений в новій редакції в Додатковій угоді №1 зазначає, що Орендар має право в односторонньому порядку відмовитись від Договору та розірвати Договір з будь-яких інших підстав, ніж зазначені в цьому пункті, або без зазначення підстав - в цьому разі Договір буде вважатись розірваним зі спливом двомісячного строку.

Як стверджує позивач, TOB «КАРКАТ ФЕШН» вирішив зменшити кількість торговельних точок (нежитлових приміщень/магазинів) в яких відбувалась реалізація товарів. У зв'язку з чим, ТОВ «ГРОСЛЕНД» як Орендарю було надано листа - повідомлення № 288 від 21.08. 2014р. (надалі - листі) про розірвання Договору суборенди за згодою сторін з 22 вересня 2014р. Не отримавши позитивної відповіді на лист 1, ТОВ «КАРКАТ ФЕШН» направив листа № 289 від 27.08.2014р. (надалі - лист2) про дострокове розірвання Договору суборенди з 28 жовтня 2014р. У відповідь на даних лист2 ТОВ «КАРКАТ ФЕШН» отримало від ТОВ «ЕРОСЛЕНД» листа за вих. № б/н від 28.08. 2014р. (надалі - лист 3). Як вбачається зі змісту листа 3, Орендар не заперечував аби Суборендар звільнив приміщення у зазначену у листі2 дату, але натомість підкреслив, що розірвання Договору суборенди за 2 (два), а не за 3 (три) календарних місяці з моменту повідомлення про заплановане дострокове розірвання, тягне за собою відповідну штрафну санкцію - сплату Суборендарем грошової суми, що була внесена на поточний рахунок Орендаря у якості плати за останній місяць суборенди. ТОВ «ГРОСЛЕНД» у своєму листі 3 попрохав ТОВ «КАРКАТ ФЕШН» визначитися з остаточною датою розірвання Договору суборенди та припинити подальше листування.

ТОВ «КАРКАТ ФЕШН» сплативши орендну плату за вересень місяць 2014р., маючи депозит у якості плати за останній місяць, 47 794, 94 грн., продовжував використовувати приміщення за його прямим цільовим призначенням.

Частиною 3 ст. 188 ЦК України передбачено, що Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

22.09.14р. вхід у приміщення магазину був закритий «опечатаний» наліпкою адміністрації ГТК «Аркадія».

Підтвердженням права власності позивача на вилучений товар та обладнання, які утримується відповідачем в приміщенні за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Дніпровська набережна,буд. 33, Громадсько - торгівельний комплекс «Аркадія» , є наступні документи, а саме:

Договір поставки №3 від 01.08.2013року, укладений між ТОВ «КАРКАТ ФЕШН» та «Cortefiel Commercial S.A.».

Законність переміщення майна (товарів) через митний кордон України, митний режим, у який вони заявляються, митне оформлення, нарахування податків, зборів та інших платежів підтверджується: вантажно - митними деклараціями № 100270000/2013/177605, № 100270000/171845, №100270000/2013/174209, № 100270000/2013/175587, № 100270000/2013/166809, № 100270000/2013/17440, № 100270000/2013/177605, № 100270000/2013/176538, № 100270000/2013/233458, № 100270000/2013/183240, іншими уніфікованими адміністративними документами, зокрема УАД та форма МД-2.

Оплата за поставлене майно підтверджується платіжними дорученнями (інвойсами):№ 26299 від 04.09.2013р., № 25769 від 17.07.2013 p.,№ 25984 від 05.08.2013р., №26072 від 14.08.2013р., № 25458 від 06.06.2013р., № 26391 від 13.09.2013р., № 26299 від 04.09.2013р., № 26200 від 26.08.2013р„ № 26781 від 23.10.2013 р.

Обладнання (надалі - основні засоби), яке знаходиться в приміщенні магазину, належить позивачу на підставі Договору купівлі - продажу б/н від 05.03.2013 року та Додатку № 1 б/д до Договору купівлі продажу б/н від 05.03.2013, в якій викладено повний та детальний перелік придбаного обладнання. Дане також підтверджується Довідкою ТОВ «КАРКАТ ФЕШН» з урахуванням амортизації основних засобів за весь строк його експлуатації.

Таким чином, весь товар та обладнання (надалі - майно), яке перебуває в орендованому приміщенні, оприбутковано відповідно до чинного законодавство України на балансі у ТОВ «КАРКАТ ФЕШН».

Реалізація майна під торговою маркою «Women'Secret» відбувається на підставі Договору франшизи б/н від 01 квітня 2014р. (надалі - Договір франшизи), який надає позивачу ексклюзивні права на продаж товару під торговою маркою «Women'Secret» на території України.

Тобто, правомочність позивача на майно (товар та обладнання) була набута на підставах, що не заборонені законом та визначені у Главі 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зокрема, на підставі вищевказаних правочинів, а також документів, які дають позивачу законне право на продаж товарів під торговою маркою «Women'Secret».

Відповідно до акту опечатування № б/н від 21.09.14р., складеним та підписаним старшим інспектором внутрішнього контролю ТРЦ «Аркадія», даний акт опечатування складено в зв'язку порушенням умов договору суборенди .

Частина 2 ст. 235 ГК України зазначає, що до суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Відповідно до п 10.11 Договору суборенди, про застосування відповідних оперативно-господарських санкцій Суборендар мав би бути повідомлений не пізніше ніж як за 3 (три) календарних дні до дати їх застосування.

Проте, в матеріалах справи не міститься повідомлення відповідача про застосування оперативно - господарських санкцій.

Стаття 316 ЦК України, передбачає, що правом власності є право особи наріч (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 321 ЦК України закріплює непорушність права власності.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. На даний момент не має жодного рішення суду, постанови правоохоронних органів стосовно заборони ТОВ «КАРКАТ ФЕШН» використання (розпорядження) власним майном. Відсутні арешт, застава або інше обтяження на майно, яке безпідставно перебуває у відповідача. До особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Позивач в свою чергу як законний власник, має право витребувати своє майно від відповідача, який незаконно, без відповідної правової підстави заволодів ним, як це і передбачено в ст. 387 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави для збагачення. Вище вказане положення ЦК України знайшло своє відображення в тому, що 31 січня 2015р. було закінчено термін дії Договору суборенди. Жодних Додаткових угод, які б пролонгували дію даного Договору суборенди Сторони не укладали. Не передбачена і автоматична пролонгація Договору суборенди. На час розгляду справи майно позивача до сих пір «опечатано» та перебуває в незаконному володінні відповідача.

У відповідача відсутні правові підстави для притримання майна позивача. Таким чином, позовні вимоги в частині витребування у ТОВ «ГРОСЛЕНД» майно (товар та обладнання), що перебуває в незаконному володінні обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено позовні вимоги про стягнення збитків у розмірі 425 572,52 грн. Свої вимоги мотивовує тим, що в що саме в результаті неправомірних, винних дій відповідача позивачу було нанесено шкоду відповідачем шляхом зловживання довірою ТОВ «КАРКАТ ФЕШН» заволодів депозитом останнього, а також зупинив діяльність позивача у вересні місяці 2014року, заволодівши частиною грошей, сплачених за вересень місяць 2014р. у якості плати за суборенду приміщення. Загальна сума збитків, які підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача становить суму депозиту в розмірі 47 794, 94 (сорок сім тисяч сімсот дев'яносто чотири гривні 94 копійки) з ПДВ та 10 501,38 (десять тисяч п'ятсот одна гривня 38 копійок) з ПДВ, які були вирахувані з загальної суми, сплаченої Суборендарем в якості орендної плати за вересень місяць 2014р.. Вартість основних засобів та товару, що знаходиться в незаконному володінні відповідача становить 425 572, 52 грн. У зв'язку з незаконним заволодінням відповідачем чужим майном та не можливістю його реалізації позивачем було понесені витрати стягнення збитків у розмірі 425 572,52 грн.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 ЦК України).

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства (ст. 225 ЦК України).

В силу ст.ст. 610, 611, 614, 1166, 1192 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди (збитків); наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою винної особи та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. При цьому, саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою, в свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Однак, позивачем не доведено існування (наявність) всіх складових правопорушення, за вчинення якого він просить відшкодувати збитки, не доведено вини, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються з підстав їх необґрунтованості та спростовується вищенаведеним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Гросленд» (65005, м. Одеса, вул. Михайлівська, буд.44, ) майно (товар та обладнання), що перебуває в незаконному володінні та передати його в розпорядження Товариству з обмеженою відповідальністю «Каркат Фешн» (02222, м.Київ, вул. М. Лаврухіна, буд.4, 3 поверх, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гросленд» (65005, м. Одеса, вул. Михайлівська, буд.44, )) на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «Каркат Фешн» (02222, м.Київ, вул. М.Лаврухіна, буд.4, 3 поверх, ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.06.2015р.

Суддя І.О.Домнічева