РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015Справа №910/10044/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Конкорд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімсен"

про стягнення 269 263,98 грн.

за участю представників:

від позивача:Борсук В.М.- представник за довіреністю № 27 від 29.01.2015 р.
від відповідача:Щербакова В.П.- представник за довіреністю № 764/1 від 01.04.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Конкорд" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімсен" про стягнення 269 263,98 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив умови договорів поставки № 016-04/14 від 01.04.2014 р. та № 040414 від 04.04.2014 р. в частині терміну та якості поставки продукції, внаслідок чого відповідачу була нарахована пеня. Крім того, позивач поніс збитки у вигляді сплати штрафу третім особам за неякісну поставлену продукцію та у вигляді простою автомобіля.

У позові Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Конкорд" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімсен" пеню у сумі 116 047,25 грн., збитки у вигляді штрафу у сумі 141 716,73 грн. та у вигляді простою автомобіля у сумі 1 500,00 грн., а всього - 269 263,98 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник позивача проти позову заперечив, зазначив, що обставини, на які посилається позивач вже досліджувались господарським судом Дніпропетровської області та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи № 904/819/15, за результатами чого прийнято відповідне рішення від 10.03.2015 р., залишене без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.05.2015 р., а тому підстав для задоволення позову немає.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 01.04.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тімсен" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Конкорд" (покупець) був укладений договір поставки № 016-04/14 (договір-1).

Відповідно до пункту 1.1 договору-1 постачальник зобов'язується виготовити та поставити покупцю металоконструкції, в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у цьому договорі і додатках до договору, які є невід'ємною його частиною.

Пунктом 1.2 договору-1 передбачено, що покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити продукцію відповідно до умов цього договору.

Пунктом 3.1 договору-1 встановлено, що поставка продукції проводиться в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і в строки, погоджені сторонами в додатках до цього договору.

Відповідно до специфікації № 1 від 01.04.2014 до договору-1 вартість продукції за домовленістю сторін складає 1 106 960,80 грн., строк поставки - не пізніше 30.04.2014 р.

Відповідно до п. 4.1 договору-1 якість продукції, яка поставляється повинно відповідати технійчній документації, яка надана покупцем та підтверджена сертифікатом якості завода-виробника. Виготовлення продукції здійснюється постачальником відповідно до ДБН В. 2.6-163:2010.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору-1, позивач поставив відповідачу продукцію загальну суму 1 106 957,80 грн., що підтверджується: видатковою накладною № 13 від 28.04.2014 р., видатковою накладною № 19 від 08.05.2014 р., видатковою накладною № 23 від 16.05.2014 р., видатковою накладною № 33 від 12.06.2014 р., видатковою накладною № 38 від 18.06.2014 р., видатковою накладною № 39 від 23.06.2014 р., видатковою накладною № 47 від 02.07.2014 р., видатковою накладною № 57 від 10.07.2014 р. та довіреностями на право отримання товарних цінностей № 4 від 28.04.2014 р., № 5 від 08.05.2014 р., № 6 від 16.05.2014 р., № 7 від 11.06.2014 р., № 8 від 18.07.2014 р., № 10 від 01.07.2014 р., № 11 від 09.07.2014 р.

Пунктом 1 специфікації № 1 від 01.04.2014 р. встановлено, що покупець проводить перерахування грошових коштів за продукцію на рахунок постачальника в такому порядку:

- оплата авансового платежу в розмірі 65 % від загальної суми вартості продукції здійснюється покупцем впродовж 10 банківських днів від дати підписання специфікації № 1 від 01.04.2014 до договору;

- оплата в розмірі 35 % від вартості кожної поставленої партії продукції здійснюється впродовж 10 банківських днів від дати підписання відповідної видаткової накладної/акта здачі-приймання.

Пунктом 4 Специфікації № 1 від 01.04.2014 передбачено, що строк поставки - не пізніше 30 квітня 2014.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив передоплату у розмірі 753 868,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1019 від 08.04.2014, а також часткову оплату за поставлену продукцію у сумі 200 000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1073 від 13.07.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 266 ГК України загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач вважає, що поставка продукції була здійснена відповідачем з простроченням, оскільки в обумовлений договором строк (до 30.04.2015 р.) було поставлено лише продукцію на суму 202 832, 05 грн. та посилається на накладну від 28.04.2014р. № 13, а поставка основного обсягу продукції відбулась вже після визначеної сторонами дати, про що свідчать видаткові накладні та акти приймання-передачі від 08.05.2014р., від 16.05.2014 р., від 12.06.2014р., від 18.06.2014р., від 23.06.2014р., від 02.07.2014р. та від 10.07.2014 р.

Також позивач вказує, що серед поставленої ТОВ «Тімсен» та оплаченої ТОВ «ПФГ «Конкорд» продукції було виявлено дефекти певної маси металоконструкцій. Про виявлені дефекти продукції було повідомлено ТОВ «Тімсен» відповідними листами від 16.06.2014 р. № 06/16, від 20.06.2014 р. № 06/20, від 24.06.2014 р. № 06/24 та від 03.07.2014 р. №0 7/03, в яких позивач просив усунути виявлені недоліки працівниками ТОВ «Тімсен». Разом з тим, вказані листи були залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору позивачем було нараховано пеню у розмірі 10 % від загальної вартості продукції, передбаченої умовами договору-1 та додатками до нього (1 160 472,49 грн.), яка становить - 116 047,25 грн. (10 %) та яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що в рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2015 р. у справі № 904/819/15, залишеному без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.05.2015 р., зазначені доводи позивача вже перевірялись. Так, господарський суд Дніпропетровської області у справі № 904/819/15 прийняв до уваги, що пунктом 4 специфікації № 1 від 01.04.2014 до договору-1 передбачено, що у разі неналежного виконання покупцем умов оплати згідно з п. 1 специфікації, термін поставки продукції зсувається пропорційно терміну затримки виконання зобов'язань покупцем.

Оскільки, 28.04.2014 р. ТОВ «Тімсен» було поставлено відповідачем товар на суму 202 832,05 грн., то після цього повинен був сплатити 35% від вартості товару відповідно до умов специфікації № 1, які передбачають оплату кожної окремої партії товару не пізніше 10 банківський днів.

Виконуючи належним чином такі умови договору, ТОВ «ПФГ «Конкорд» повинен був оплатити 70 991,22 грн. до 12.05.2014 включно, проте ним цей обов'язок виконано не було, про що зазначив господарський суд Дніпропетровської області.

Отже, ТОВ «Тімсен» мало право поставити наступну партію товару пізніше, ніж це передбачено умовами специфікації, з огляду на що посилання ТОВ «ПФГ «Конкорд» щодо порушення строків поставки не взято судом до уваги.

Також у вказаному рішенні зазначено, що були відхилені доводи ТОВ «ПФГ «Конкорд» щодо неякісного товару, поставленого відповідачем, оскільки ТОВ «ПФГ «Конкорд» не довело суду факту порушення ТОВ «Тімсен» договору в цій частині, а судом навпаки було встановлено, що товар покупцем прийнято без зауважень та проведено його часткову оплату.

Таким чином, обставини щодо порушення строків поставки товару та поставки товару неналежної якості ТОВ «Тімсен» вже досліджувались під час розгляду справи № 904/819/15 господарським судом Дніпропетровської області та були відхилені, як необгрунтовані.

Згідно зі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, оскільки порушення зобов'язань за договором поставки № 016-04/14 від 01.04.2014 р. з боку відповідача не встановлені та в цій частині обставини не підлягають доказуванню відповідно до ст. 35 ГПК України, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну поставку продукції у сумі 116 047,25 грн. необхідно відмовити.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у вигляді штрафу у сумі 141 716,73 грн. внаслідок поставки третім особам - ТОВ «Домнасервіс» неякісної продукції, яку відповідач у свою чергу поставив позивачу та збитки у вигляді простою автомобіля у сумі 1 500,00 грн.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Конкорд" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Домнасервіс" (покупець) був укладений договір поставки № 040414 від 04.04.2014 р. (договір-2), відповідно до якого постачальник зобов'язується виготовити та поставити покупцю металоконструкцію, в асортименті, кількості та якості, у строки, по ціні та за якісними характеристиками, погодженими сторонами у даному договорі та додатках до нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода)

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Підставою для настання господарсько-правової відповідальності передбаченої ст. 224 ГК України, є правопорушення, що включає в себе необхідні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки, причинний зв'язок між ними, вину. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Встановивши фактичні обставини у справі та дослідивши подані докази, в судовому засіданні не знайшов факт наявності складу господарського правопорушення в діях ТОВ «Тімсен».

Так, протиправної поведінки та вини відповідача у поставці неякісної продукції судом не встановлено, що вбачається з рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/819/15, яке набрало законної сили та є обов'язковим для вирішення даної справи. Також не встановлено причинно-наслідкового зв'язку між сплатою позивачем штрафу на користь ТОВ "Домнасервіс" та діями відповідача, а значить заявлена сума штрафу у розмірі 141 716,73 грн. не є збитками, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується заявлених позивачем збитків у вигляді простою автомобіля у сумі 1 500,00 грн., суд зазначає, що відповідно до наявного у матеріалах справи листа відповідача № 289 від 20.06.2014 р., на який посилається позивач, як на доказ порушення відповідачем договору поставки-2, вбачається, що даний лист свідчить про гарантування ТОВ «Тімсен» оплати простою автомобіля за рахунок подальших розрахунків між сторонами, а тому сплата цих коштів за своєю природою не є збитками.

Враховуючи викладене, а також встановлені обставини у справі, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ПФГ «Конкорд» задоволенню не підлягають.

Згідно з ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32 - 35, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "Конкорд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімсен" про стягнення 269 263,98 грн.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 11 червня 2015 року.

Повний текст рішення буде підписано 15 червня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна