РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015Справа №910/7889/15-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕХ ПОСТ ПРІНТ»
До Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОН ПАК»
Простягнення 65 853, 73 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Лещенко М.В. - представник за довіреністю;

Від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь суму основного боргу за виконані роботи в розмірі 42 293, 64 грн., 3% річних в розмірі 1 143, 67 грн., 10 404, 20 грн. інфляційних втрат, 10 185, 22 грн. пені за Договором підряду №13.01/13 від 30.01.2013р. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827, 00 грн.

Ухвалою суду від 02.04.2015р. суд порушив провадження у справі та призначив розгляд справи на 05.05.2015р.

В судове засідання 05.05.2015р. відповідач не з'явився та в матеріалах справи були відсутні докази належного повідомлення відповідача про час, дату та місце судового засідання, в зв'язку з чим суд своєю ухвалою від 05.05.2015р. відклав розгляд справи на 09.06.2015р.

09.06.2015р. відповідач не з'явився до судового засідання, проте з матеріалів справи вбачається, що відповідач не отримав кореспонденцію суду.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 02.04.2015р. та ухвала суду про відкладення розгляду справи від 05.05.2015р. були надіслані за адресою відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, буд. 50.

Таким чином, відповідно до статті 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача по справі.

Повернення ухвали господарського суду від 05.05.2015р. з зазначенням: „ за закінченням встановленого строку зберігання " з урахуванням конкретних обставин даної справи є належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасника судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій, тому спір розглядається за наявними у справі доказами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

За клопотанням Позивача, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, спір у даній справі вирішено у строк у відповідності п. 3 ст. 69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чех ППХ» (Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОН ПАК» (Замовник/ Відповідач) було укладено договір підряду №13.01/13 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Підрядник зобов'язується виконувати процеси

брошурування та оздоблення та інші роботи, а саме виконувати роботи з вибіркового і суцільного УФ лакування, припресовці плівкою та інші післядрукарські роботи на

напівфабрикаті поліграфічної продукції Замовника, в подальшому - Напівфабрикати.

Відповідно до п. 1.2. Договору Замовник зобов'язується надавати заявки на виконання робіт по замовленнях у вигляді Технологічного завдання (надалі - Заявка), які оформляються Замовником відповідно зразка, погодженого в Додатку №1 цього Договору; отримувати та оплачувати рахунки-фактури, надані Підрядником на підставі отриманих від Замовника Заявок; приймати виконані Роботи (надалі - Роботи), відповідно до Акту виконаних робіт (надалі - Акт).

Відповідно до п. 2.1. Договору загальна сума Договору (ціна Договору) становить загальну вартість робіт, зазначену в рахунках-фактурах, виставлених Підрядником Замовнику на підставі Заявок на виконання робіт, підтверджених Актами. Вартість Робіт, зазначена в рахунку, по кожній Заявці в рамках цього Договору визначається Сторонами в договірному Порядку.

Згідно із п. 4.2. Договору Замовник здійснює оплату вартості виконаних Робіт в національній валюті України - гривні, шляхом безготівкового переказу коштів на

розрахунковий рахунок, вказаний в реквізитах Підрядника в даному Договорі з моменту виставлення Підрядником рахунків-фактур.

У відповідності до п. 4.5 Договору загальна сума Договору складає суму підписаних актів приймання-передачі виконаних робіт в період дії Договору.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору Підрядником було надано послуги з вибіркового УФ лакування на загальну суму 42 293, 64 грн., що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін Актами надання послуг, а саме:

- Акт надання послуг №145 від 21.03.2014 на суму 2751, 20 грн.;

- Акт надання послуг №147 від 24.03.2014 на суму 5016, 00 грн.;

- Акт надання послуг №157 від 01.04.2014 на суму 4152, 00 грн.;

- Акт надання послуг №171 від 07.04.2014 на суму 6451, 20 грн.;

- Акт надання послуг №172 від 08.04.2014 на суму 4300, 80 грн.;

- Акт надання послуг №173 від 08.04.2014 на суму 693, 60 грн.;

- Акт надання послуг №176 від 14.04.2014 на суму 5251, 20 грн.;

- Акт надання послуг №178 від 14.04.2014 на суму 1475, 04 грн.;

- Акт надання послуг №179 від 14.04.2014 на суму 3072, 00 грн.;

- Акт надання послуг №197 від 29.04.2014 на суму 3202, 50 грн.;

- Акт надання послуг №199 від 29.04.2014 на суму 1320, 10 грн.;

Акт надання послуг №205 від 05.05.2014 на суму 4 608, 00 грн. не був підписаний з боку Відповідача, оскільки за повідомленням Відповідача, зазначений акт не може бути підписаний, в зв'язку з тим, що на підприємстві Відповідача не було печатки та звільнили директора 30.04.2014р.

Проте, судом встановлено, що фактично роботи за Договором Відповідачем за актом №205 від 05.05.2014р. були прийняті, оскільки від останнього не було надіслано на адресу Позивача будь-яких претензій по об'єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) за зазначеним актом надання послуг.

Матеріали справи свідчать, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОН ПАК» (Відповідач) свої зобов'язання по Договору перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Чех ППХ» не виконало, надані послуги не оплатило, внаслідок чого за Відповідачем утворилась заборгованість на загальну суму 42 293, 64 грн.

Договір №13.01/13 від 30.01.2013р. за своєю правовою природою є договором підряду та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Пунктом 3 ст. 843 ЦК України ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до п. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно зі ст. 854 ЦК України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За результатом виконаних робіт зауважень з боку Відповідача не надходило.

Матеріалами справи підтверджується факт виконаних підрядних робіт.

Проте, матеріали справи свідчать, що Відповідач свого обов'язку зі сплати за виконані роботи належним чином не виконав у зв'язку із чим заборгованість Відповідача по сплаті за виконані підрядні роботи склала 42 293, 64 грн.

13 лютого 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чех ППХ» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕХ ПОСТ ПРІНТ» (Позивачем) укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1. якого Первісний кредитор (ТОВ «Чех ППХ») передає Новому кредиторові (ТОВ «ЧЕХ ПОСТ ПРІНТ»), а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором підряду №13.01/13 від 30.01.2013, укладеним між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОН ПАК».

Відповідно до п.1.2. даного Договору Новий кредитор (тобто ТОВ «ЧЕХ ПОСТ ПРІНТ») одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника (ТОВ «ДОН ПАК») належного виконання всіх зобов'язань за Основним договором.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

13 лютого 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чех ППХ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕХ ПОСТ ПРІНТ» укладено договір про відступлення права вимоги.

Згідно п. 1.1 зазначеного договору, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором підряду №13.01/13 від 30.01.2013, укладеним між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОН ПАК».

Відповідно до п.1.2. даного Договору Новий кредитор (тобто ТОВ «ЧЕХ ПОСТ ПРІНТ») одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника (ТОВ «ДОН ПАК») належного виконання всіх зобов'язань за Основним договором.

Відповідно до п.1.3, на момент укладення Договору сума заборгованості Боржника перед Первісним Кредитором становила 42 293,64грн.

До Нового кредитора також переходить право на стягнення штрафних санкцій за порушення Основного договору Боржником.

Таким чином, внаслідок укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чех ППХ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕХ ПОСТ ПРІНТ» договору про відступлення права вимоги б/н від 13 лютого 2015 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕХ ПОСТ ПРІНТ» перейшло право вимоги до боржника за договором підряду №13.01/13 від 30.01.2013.

Підпунктом 1) ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Судом встановлено, що договір про відступлення права вимоги був вчинений у тій самій формі (простій письмовій), що і договір підряду від 13.02.2015р. як цього вимагає ст. 513 ЦК України.

Статтею 514 ЦК України, передбачено, що до нового кредитора переходять права перевісного кредитора, у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 13 лютого 2015 року, боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОН ПАК» своїх зобов'язань за договором підряду від 30.01.2013р. №13.01/13 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Чех ППХ» не виконав, отже, зобов'язання було чинним та існуючим на дату укладення договору про відступлення права вимоги.

Згідно до Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, (статті 512, 514, 516 Цивільного кодексу України).

Отже, позивач отримав всі необхідні документи, які підтверджують виникнення та перехід права вимоги до відповідача.

13 лютого 2015р. позивач, звернувся до відповідача з повідомленням про перехід прав кредитора, 25 березня 2015р. з вимогою про сплату грошових коштів, про що в матеріалах справи є належні докази.

Однак, на момент звернення до суду із цим позовом відповідач не виконав свого грошового зобов'язання перед позивачем. Заборгованість відповідача становить 42 293,64грн.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суду доведено, що боржник (відповідач) не виконав свій обов'язок на користь жодного з кредиторів.

Тому суд погоджується з твердженнями позивача, щодо:

- існування у боржника грошового зобов'язання, яке виникло на підставі правочинів;

- прострочення виконання боржником його грошового обов'язку;

- існування у позивача (кредитора) права (яке виникло на підставі чинних правочинів) вимагати від боржника виконання простроченого грошового зобов'язання.

Враховуючи наведені вище фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що є всі підстави стверджувати про те, що право вимоги щодо грошових зобов'язань відповідача перейшло до позивача правомірно.

Отже, у позивача виникло право вимоги до відповідача і в частині стягнення пені, річних та індексу інфляції.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 7.2. договору підряду при порушені термінів оплати виконаних робіт, встановлених згідно з цим договором, Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, на який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення.

Отже, порушення Відповідачем строків оплати, передбачених п. 4.2. договору є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Тому, Позивачем також правомірно заявлена вимога про стягнення з Відповідача пені за неналежне виконання зобов'язання, відповідно до договору.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення.

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ за шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Однак, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він неправильний, оскільки за перерахунком суду пеня, що не перевищує подвійну облікову ставку НБУ за шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано складає 4 858, 55 грн.

Отже вимоги щодо стягнення з Відповідача пені підлягають частковому задоволенню.

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, позивач також правомірно нарахував відповідачу борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Згідно здійсненого Позивачем розрахунку, з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим, з Відповідача підлягає стягненню 1 143, 67 грн. 3% річних.

Перевіривши здійснений Позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він неправильний, проте здійснення судом перерахунку такої суми фактично призведе до виходу судом за межі позовних вимог (за перерахунком суду індекс інфляції за спірний період складає 17 401, 16 грн.).

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючи наведене, у зв'язку з тим, що клопотання в порядку, передбаченому вказаним пунктом частини першої статті 83 ГПК України, до позовної заяви не додано та в судовому засіданні представником Позивача не подано, у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог в частині вимог про стягнення інфляційних втрат, а тому стягненню з Відповідача підлягає 10 404, 20 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи Позивач довів, що його позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОН ПАК» (03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, 50; Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕХ ПОСТ ПРІНТ» (04071, м. Київ, вул. Межигірська, 25; Код ) основний борг в розмірі 42 293 (сорок дві тисячі двісті дев'яносто три) грн. 64 коп., 3% річних в розмірі 1 143 (одна тисяча сто сорок три) грн. 67 коп., індекс інфляції в розмірі 10 404 (десять тисяч чотириста чотири) грн. 20 коп., пеню в розмірі 4 858 (чотири тисячі вісімсот п'ятдесят вісім) грн. 55 коп., а також 1 676 (одну тисячу шістсот сімдесят шість) грн. 15 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

В решті частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.06.2015р.

Суддя І.І.Борисенко