ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Справа № 904/10090/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: Полянського А.Г.,

суддів: Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.,

розглянувши

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю

"Торговий Дім "Сокар Україна"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського

суду від 08.04.2015 року

у справі № 904/10090/14 Господарського суду

Дніпропетровської області

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

"Континенталь-Енерго"

до товариства з обмеженою відповідальністю

"Інвестиційна група "Трансстройінвест"

про стягнення 6 320 000,00 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Бедрінець А.І. дов. від 03.06.2015 р. № 19,

відповідача - не з"явились,

скаржника - Тащі С.М. дов. від 17.06.2015 р.,

За розпорядженням секретаря другої судової палати від 11.06.2015 розгляд справи у касаційному порядку здійснюється Вищим господарським судом України у складі колегії суддів: головуючий - Полянський А.Г., судді - Кравчук Г.А., Мачульський Г.М.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року (суддя - Ніколенко М.О.) заяву ТОВ "Континенталь-Енерго" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, що належить на праві власності ТОВ "Інвестиційна група "Трансстройінвест" в межах суми позовних вимог - 6 320 000 грн., виключно на: будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Обручева, 17. Опис об'єкта: адміністративна будівля літ. А-2, загальною площею 192,1 кв.м., підвал під літ. А-2, загальною площею 95,6 кв.м., прибудова літ. АІ-2, загальною площею 151,4 кв.м.; підвал під літ. АІ-2, загальною площею 151,4 кв.м.; прибудова літ. АІІ-1 загальною площею 28,4 кв.м.; прибудова літ. АІІІ-2, загальною площею 61,6 кв.м., підвал під літ. АІІІ-2, загальною площею 52,1 кв.м.; прибудова літ. АІV-1, загальною площею 47,2 кв.м.; ганок а, загальною площею 3,8 кв.м.; приямки а1, а2, загальною площею 7,8 кв.м.; прохідна літ. Д-1, загальною площею 9,3 кв.м. ганок літ. д, загальною площею 0,7 кв.м.; гараж літ. Е, загальною площею 77,9 кв.м.; гараж літ. И, загальною площею 51,1 кв.м.; будівля охорони літ. Г, загальною площею 55,5 кв.м.; огорожі № 1, 2, 4; підпірна стіна № 3, 11; ворота з хвірткою № 5, хвіртка № 6, ворота № 7, сходи № 8-10, 12, мостіння І. Заборонено ТОВ "Інвестиційна група "Трансстройінвест" вчиняти будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження будь-яким способом майна, зазначеного в п. 1 цієї ухвали. Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, на які покладаються функції державного реєтратора прав, зокрема, але не виключно: Державній реєстраційній службі України (02660, м.Київ, вул.Марини Раскової, Департаменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України (02660, м.Київ, вул.Марини Раскової,15), Головному управлінню юстиції у Дніпропетровській області (49027, м. Дніпропетровськ, пр.Карла Маркса, 21-А), реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції (49004, м.Дніпропетровськ, вул.Комсомольська, 56) вчиняти будь-які дії щодо реєстрації прав власності та інших речових прав на наступне нерухоме майно: будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул.Обручева, 17. Опис об'єкта: адміністративна будівля літ. А-2, загальною площею 192,1 кв.м., підвал під літ. А-2, загальною площею 95,6 кв.м., прибудова літ. АІ-2, загальною площею 151,4 кв.м.; підвал під літ. АІ-2, загальною площею 151,4 кв.м.; прибудова літ. АІІ-1 загальною площею 28,4 кв.м.; прибудова літ. АІІІ-2, загальною площею 61,6 кв.м., підвал під літ. АІІІ-2, загальною площею 52,1 кв.м.; прибудова літ. АІV-1, загальною площею 47,2 кв.м.; ганок а, загальною площею 3,8 кв.м.; приямки а1, а2, загальною площею 7,8 кв.м.; прохідна літ. Д-1, загальною площею 9,3 кв.м. ганок літ. д, загальною площею 0,7 кв.м.; гараж літ. Е, загальною площею 77,9 кв.м.; гараж літ. И, загальною площею 51,1 кв.м.; будівля охорони літ. Г, загальною площею 55,5 кв.м.; огорожі №1, 2, 4; підпірна стіна №3, 11; ворота з хвірткою № 5, хвіртка № 6, ворота № 7, сходи № 8-10, 12, мостіння І., що належить на праві власності ТОВ "Інвестиційна група "Трансстройінвест".

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 р. (судді - Науменко І.М., Вечірко І.О., Кузнецов В.О.) ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року залишено без змін.

Не погоджуючиcь з ухвалою місцевого господарського суду та постановою апеляційного господарського суду, ТОВ "Торговий Дім "Сокар Україна" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати мотивуючи скаргу доводами про порушення судами норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову апеляційного господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Континенталь-Енерго" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "Інвестиційна група "Трансстройінвест" про стягнення 6 320 000 грн.

Звертаючись з позовом позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 16.01.2013 р. та додаткового договору № 2 до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.01.2013 р. за реєстром № 183.

Ухвалою від 22.12.2014 р. Господарського суду Дніпропетровської області клопотання позивача про забезпечення позову було задоволено частково.

З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 16.01.2013 р. та додаткового договору № 2 до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.01.2013 р. за реєстром № 183 між позивачем та відповідачем 18.10.2013 р. був укладений договір притримання майна від а саме: будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул.Обручева, 17. Опис об'єкта: адміністративна будівля літ. А-2, загальною площею 192,1 кв.м., підвал під літ. А-2, загальною площею 95,6 кв.м., прибудова літ. АІ-2, загальною площею 151,4 кв.м.; підвал під літ. АІ-2, загальною площею 151,4 кв.м.; прибудова літ. АІІ-1 загальною площею 28,4 кв.м.; прибудова літ. АІІІ-2, загальною площею 61,6 кв.м., підвал під літ. АІІІ-2, загальною площею 52,1 кв.м.; прибудова літ. АІV-1, загальною площею 47,2 кв.м.; ганок а, загальною площею 3,8 кв.м.; приямки а1, а2, загальною площею 7,8 кв.м.; прохідна літ. Д-1, загальною площею 9,3 кв.м. ганок літ. д, загальною площею 0,7 кв.м.; гараж літ. Е, загальною площею 77,9 кв.м.; гараж літ. И, загальною площею 51,1 кв.м.; будівля охорони літ. Г, загальною площею 55,5 кв.м.; огорожі №1, 2, 4; підпірна стіна №3, 11; ворота з хвірткою № 5, хвіртка № 6, ворота № 7, сходи № 8-10, 12, мостіння І.

Відповідно до ст. 594 ЦК України, кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов'язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов'язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов'язання.

Притриманням речі можуть забезпечуватись інші вимоги кредитора, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кредитор має право притримати річ у себе також у разі, якщо права на неї, які виникли після передачі речі у володіння кредитора, набула третя особа.

Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження притриманої речі несе кредитор, якщо інше не встановлено законом.

Вимоги кредитора, який притримує річ у себе, задовольняються з її вартості відповідно до статті 591 цього Кодексу (ст. 597 ЦК України).

Статтею 66 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно 67 ГПК України, позов може бути забезпечено: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із змінами та доповненнями).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що згідно матеріалів справи сума непогашеної заборгованості ТОВ "Інвестиційна група "Трансстройінвест" перед позивачем за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 16.01.2013 р. та додаткового договору № 2 до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.01.2013 р. за реєстром № 183 в розмірі 6 320 000 грн., була досить значною. Сторонами було укладено договір притримання, з огляду на те, що боржник не виконував свої зобов'язання щодо оплати майна.

Звертаючись з касаційною скаргою ТОВ "Торговий Дім "Сокар Україна" посилалось на те, що спірна ухвала про забезпечення позову стосується прав скаржника на спірне майно, оскільки між ТОВ "Торговий Дім "Сокар" (іпотекодержатель) та ТОВ "Інвестиційна група "Трансстройінвест" (боржник) був укладений договір іпотеки від 15.11.2013 р. щодо спірного майна.

На думку колегії суддів даний факт підтверджує обґрунтовані побоювання позивача про можливе утруднення чи неможливість виконання рішення господарського суду у разі задоволення його позову, враховуючи те, що договір притримання сторонами у справі був укладений 18.10.2013 р., (майже за місяць до укладання іпотечного договору).

Тобто, не розрахувавшись за придбане майно згідно договору купівлі-продажу від 16.01.2013 р. та додаткового договору № 2 до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.01.2013 р. за реєстром № 183, відповідач уклав договір іпотеки від 15.11.2013 р. з ТОВ "Торговий Дім "Сокар Україна".

Враховуючи обставини даної справи та надане позивачем обґрунтування необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позовних вимог, суд першої інстанції в ухвалі від 22.12.2014 р. вірно врахував фактичні обставини справи, співвідношення права (інтересу), про захист яких просив заявник, з вартістю майна, на яке вимагалося накладення арешту, та частково задовольнив вимоги позивача шляхом накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно в межах суми позову.

Крім того, накладення арешту на майно боржника в межах суми позову, законній діяльності останнього та розпорядженню рештою належного йому майна не перешкоджає.

Висновки суду апеляційної інстанції у даній справі відповідають встановленим обставинам справи, доводи касаційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового акту у справі не вбачається.

В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Сокар Україна" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 у справі № 904/10090/14 залишити без змін.

Головуючий суддя Полянський А.Г.

Судді Кравчук Г.А.

Мачульський Г.М.