ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Справа № 910/19687/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Полянського А.Г.,

суддів Прокопанич Г.К., Шаргала В.І.,

за участю представників сторін:

позивача: Маковія В.В. дов. від 05.05.2015 №05/05

відповідача: Ленівського Р.В. дов. від 25.02.2015,

Зоріна Р.Є. дов. від 05.04.2014 б/н

розглянувши касаційну скаргу Компанії "HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015

у справі №910/19687/14 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігал Консалтинг"

до Компанії "HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD"

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2015 року у судовому засіданні Вищого господарського суду України оголошена перерва до 11 червня 2015 року. Після перерви справа розглядалася спочатку у зв'язку зі змінами у складі судової колегії.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лігал Консалтинг" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Компанії "HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD" про стягнення з відповідача на користь позивача 1 811 413,33 дол. США, що за курсом НБУ на день подання позову складає 21 280 654,07 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач - Клієнт фактично відмовився від укладеного між сторонами договору про надання юридичних послуг позивачем (Фірмою), тому відповідно до ст. 907 Цивільного кодексу України має сплатити Фірмі кошти, які б остання отримала на виконання цього договору.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.12.2014 (суддя Головатюк Л.Д.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Судове рішення мотивоване тим, що позитивного для відповідача - Клієнта результату (надходження коштів на рахунок Клієнта), передбаченого п. 2 додаткової угоди до названого договору, досягнуто не було, а виплата Клієнтом коштів за умовами угоди пов'язується саме з надходженням коштів на рахунок останнього.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015 (судді: Алданова С.О., Дикунська С.Я., Коршун Н.М.) зазначене судове рішення скасоване, позов задоволений, з відповідача на користь позивача стягнуто суму вищезазначених коштів.

Постанова мотивована тим, що відповідач своїми діями унеможливив виконання позивачем своїх зобов'язань за договором та угодою, тому має сплатити позивачу вищезазначені кошти.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, Компанія "HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD" звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, просить її скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено:

27.11.2013 між ТОВ "Лігал Консалтинг" (Фірма) та HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD (Клієнт) укладено договір про надання юридичних послуг №SPAHKGHK77390536 (далі Договір).

За статтею 1 названого Договору, цей договір регулює правовідносини сторін, які виникають у зв'язку із наданням Фірмою юридичних послуг Клієнту.

Статтею 2 Договору визначається перелік послуг які надає позивач відповідачеві.

За умовами статті 4 Договору, надання Фірмою послуг в межах договору може здійснюватись на підставі додаткових угод, що укладаються в межах цього договору чи за письмовим завданням (дорученням) Клієнта.

Відповідно до статті 5 Договору, вартість послуг за цим договором визначається сторонами окремо в додатковій угоді.

27.11.2013 сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, у відповідності до пункту 1 якої Фірма прийняла на себе зобов'язання забезпечити представництво та захист інтересів Клієнта під час стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (Боржник) на користь Клієнта заборгованості (в тому числі, але не виключно, штрафних санкцій), що виникла на підставі наступних Контрактів на поставку Клієнтом Боржнику телекомунікаційного обладнання:

- Контракт на поставку телекомунікаційного обладнання Honet №270К від 11.01.2005, укладений між HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD та Закритим акціонерним товариством "Телесистеми України";

- Контракт на поставку для Пілотного Проекту телекомунікаційного обладнання IPTV та VOD №168G від 22.07.2005, укладений між HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD та Закритим акціонерним товариством "Телесистеми України";

- Контракт на поставку телекомунікаційного обладнання №050В від 25.12.2006, укладений між HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України";

- Контракт на поставку телекомунікаційного обладнання №060А від 25.03.2007, укладений між HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України".

Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди, відповідач зобов'язувався сплатити позивачу 70% від усіх коштів, фактично отриманих на рахунок Клієнта від Боржника в рахунок погашення заборгованості.

В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Лігал Консалтинг" зазначило, що на виконання умов Договору про надання юридичних послуг №SPAHKGHK77390536 від 27.11.2013 позивач в повній мірі забезпечив надання відповідачу юридичних послуг в межах розгляду судової справи №910/24660/13, у якій Компанія "HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD" була позивачем, а відповідачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (Боржник). Жодних зауважень щодо змісту та якості наданих позивачем юридичних послуг від відповідача не надходило. Очікуваним результатом розгляду позовної заяви по справі №910/24660/13 мало би бути задоволення позовних вимог Клієнта до боржника та стягнення з боржника заборгованості та штрафних санкцій на користь Клієнта у сумі 2 587 733,33 доларів США, що підтверджено остаточним рішенням Німецької інституції з арбітражу від 14.12.2012, тому Фірма розраховувала отримати від відповідача - Клієнта винагороду у розмірі 1 811 413,33 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ (на час звернення з даним позовом до господарського суду) становить 21 280 654,07 грн. Оскільки Клієнт Компанія "HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD", без погодження з Товариством з обмеженою відповідальністю "Лігал Консалтинг", відмовився від позову у справі №910/24660/13 і провадження у цій справі було припинено, позивач і просив стягнути з Клієнта передбачену Договором та додатковою угодою суму винагороди.

Пунктами 3.3.4 та 4.8 Договору сторони визначили, що в разі належного надання Фірмою юридичних послуг сторони складали про це двосторонній акт приймання-передання. Додатковою угодою передбачалося, що Сторони вважають позитивним для Клієнта результатом надання послуг фактичне отримання від Боржника (або уповноважених ним осіб) коштів на будь-який банківський рахунок Клієнта в рахунок погашення заборгованості (пункти 2, 3 додаткової угоди).

Фактів складання Сторонами двостороннього акта наданих Фірмою Клієнту послуг та отримання Клієнтом від Боржника будь-яких коштів в рахунок погашення заборгованості у справі не встановлено.

За таких обставин місцевий господарський суд, мотивовано, з посиланнями на відповідні норми Цивільного кодексу України, прийшов до висновку, що позивачем не доведено наявності, передбачених Договором та Додатковою угодою до нього, підстав для сплати Клієнтом Фірмі обумовленої сторонами винагороди і постановив рішення про відмову у позові.

Колегія вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції про те, що Компанія "HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD", без погодження з Товариством з обмеженою відповідальністю "Лігал Консалтинг", відмовилася від позову у справі №910/24660/13 чим спричинила останньому збитки в розмірі 70% заявлених у справі позовних вимог, оскільки у даній справі Компанія була позивачем і Господарський процесуальний кодекс України не містить положень про обмеження процесуальних прав позивача, у тому числі і на відмову від позову, у залежності від позиції повіреного у справі.

Вимоги про оплату фактично виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Лігал Консалтинг" за Договором і Додатковою угодою робіт у даній справі не заявлялися, судами попередніх інстанцій не вирішувалися і товариство не позбавлене права на звернення до відповідача з відповідними вимогами.

З урахуванням викладеного колегія приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Компанії "HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015 у справі №910/19687/14 скасувати, а Рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 у тій же справі залишити в силі.

Головуючий суддя Полянський А.Г.
Судді Прокопанич Г.К.
Шаргало В.І.