КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2015 р. Справа№ 15/155-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Гарник Л.Л.

при секретарі судового засідання Волошиній З.В.

та представників:

ліквідатор: Зубко А.М. (посв. від 23.04.2013 № 798);

від ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України": Фурсов В.В. (дов. від 06.08.2013 № 010-01/5352);

від інших кредиторів: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

на ухвалу господарського суду міста Києва від 30.03.2015

у справі № 15/155-б (суддя - Івченко А.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Сіті - Стейт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Корпорація Віп Хауз"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2015 у справі № 15/155-б припинено повноваження арбітражного керуючого Яворського Сергія Миколайовича як ліквідатора ТОВ "Корпорація Віп Хауз", продовжено строк ліквідаційної процедури на шість місяців, до 30.09.2015, призначено ліквідатором ТОВ "Корпорація Віп Хауз" арбітражного керуючого Зубка Андрія Миколайовача та інше.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 30.03.2015 у даній справі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 у даній справі прийнято до провадження апеляційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу господарського суду міста Києва від 30.03.2015 у даній справі та призначено розгляд вказаної апеляційної скарги на 08.06.2015.

08.06.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника ліквідатора надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

08.06.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 у даній справі за клопотанням представника ліквідатора було продовжено строк розгляду апеляційної скарги та відкладено її розгляд на 18.06.2015.

18.06.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ліквідатора надійшли засвідчені копії наступних документів: страхового свідоцтва від 15.03.2015 № СА-15-0335-21-1, договору страхування від 15.03.2015 № СА-15-0335-21-1; свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого Зубко А.М від 23.04.2013 № 619/5, оригінали яких оглянуті судовою колегією у судовому засіданні 18.06.2015.

В судове засідання 18.06.2015 представники апелянта та інших кредиторів (крім ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України") не з'явились. Про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Представник ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України" та ліквідатор в судовому засіданні апеляційної інстанції 18.06.2015 заперечили проти апеляційної скарги, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застосовуються норми цього Закону в редакції, що діяла до 19.01.2013 (далі по тексту - Закон).

Відповідно до ст. 5 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі ст. ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 05.08.2011 порушено провадження у справі № 15/155-б.

Постановою суду від 28.03.2012 у даній справі боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Давидюка Р.М., якого зобов'язано надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2013 задоволено клопотання голови комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Віп Хауз", звільнено від обов'язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Віп Хауз" арбітражного керуючого Давидюка Романа Миколайовича; призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Віп Хауз" арбітражного керуючого Яворського Сергія Миколайовича та вирішено інші процесуальні питання.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.11.2013 визнано Бориспільську об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Київській області поточним кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Віп Хауз" на загальну суму 10749,36 грн. та вирішено інші процесуальні питання.

05.03.2015 до суду першої інстанції від арбітражного керуючого Яворського С.М. надійшла заява про звільнення його від виконання обов'язків ліквідатора банкрута.

26.03.2015 від Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (голова комітету кредиторів) надійшло клопотання про задоволення клопотання арбітражного керуючого Яворського С.М. про звільнення його від виконання обов'язків ліквідатора банкрута та призначення новим ліквідатором арбітражного керуючого Зубка А.М.

Станом на 30.03.2015 до суду першої інстанції надійшла заява арбітражного керуючого Зубка А.М. про участь у справі про банкрутство.

Як вже зазначалось, оскаржуваною ухвалою місцевий господарський суд припинив повноваження арбітражного керуючого Яворського Сергія Миколайовича як ліквідатора ТОВ "Корпорація Віп Хауз", продовжив строк ліквідаційної процедури на шість місяців, до 30.09.2015, призначив ліквідатором ТОВ "Корпорація Віп Хауз" арбітражного керуючого Зубка Андрія Миколайовача та вирішив інші процесуальні питання.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився, що стало підставою для його звернення до суду з апеляційною скаргою.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Виходячи з аналізу приписів Закону, така стадія провадження у справі про банкрутство як ліквідаційна процедура безпосередньо пов'язана з особою ліквідатора, на якого покладаються численні обов'язки у такій процедурі, а тому припинення повноважень арбітражного керуюча Яворського С.М. вимагало призначення нового ліквідатора банкрута, без якого неможливе проведення ліквідаційної процедури та її завершення у порядку Закону.

Частина 8 статті 16 Закону до компетенції комітету кредиторів відносить з-поміж іншого звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

В межах наданих законодавством повноважень комітетом кредиторів для призначення новим ліквідатором у справі № 15/155-б було запропоновано арбітражного керуючого Зубка А.М., який в свою чергу подав заяву на участь у справі та підтримав її в судовому засіданні. Вказане рішення комітету кредиторів було оформлено протоколом комітету кредиторів банкрута від 26.03.2015.

Відповідно до ст. 3-1 Закону якщо інше не передбачено цим Законом, арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів. Згідно з цим Законом одна і та ж особа може виконувати функції арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Закону.

Арбітражними керуючими не можуть бути призначені особи, які згідно з цим Законом вважаються заінтересованими; особи, які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, за винятком випадків, коли з дня усунення цієї особи від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років, якщо інше не встановлено цим Законом; особи, яким заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні посади; особи, які мають судимість за вчинення корисливих злочинів.

Кредитори мають право запропонувати кандидатуру арбітражного керуючого, яка відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

В матеріалах справи відсутні запропоновані апелянтом кандидатури арбітражних керуючих.

Згідно з ч. 1 ст. 3-1 Закону арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит.

Виходячи з диспозитивного характеру положень Закону, відповідно до яких остаточне рішення про призначення ліквідатора приймається судом, враховуючи клопотання комітету кредиторів, дослідивши наявність достатнього досвіду роботи, усіх можливостей для повноцінного присвячення своєї господарської та професійної діяльності виконанню функцій ліквідатора у справі № 15/155-б, для подальшого виконання обов'язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Віп Хауз", суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що кандидатура арбітражного керуючого Зубка А.М., який внесений до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України та має відповідне свідоцтво № 798 від 23.04.2013 відповідає вимогам Закону. Обставин, передбачених ч. 3 ст. 3-1 Закону, щодо арбітражного керуючого Зубка А.М. у суді встановлено не було.

Разом з тим, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вірно прийняв до уваги протокол засідання комітету кредиторів від 26.03.2015, скликаний та проведений головою комітету кредиторів, як належним чином оформлений результат прийнятих повним складом комітету кредиторів рішень про призначення нового ліквідатора банкрута у зв'язку із зверненням до суду арбітражного керуючого Яворського С.М. про звільнення його від обов'язків ліквідатора банкрута у даній справі.

Доводи апелянта стосовно того, що суд порушив норми процесуального права, оскільки повинен був у відповідності до ст. 114 Закону в редакції, що діє з 19.01.2013, визначитися із кандидатурою ліквідатора із застосуванням автоматизованої системи, відхиляються судовою колегією, з огляду на те, що в даній справі у відповідності до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застосовуються норми цього Закону в редакції, що діяла до 19.01.2013.

Згідно з ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали господарського суду м. Києва від 30.03.2015 у справі №15/155-б. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-1, 33, 34, 43, 101-106 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, ухвалу господарського суду м. Києва від 30.03.2015 у справі № 15/155-б - без змін.

2. Справу № 15/155-б повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписаний: 22.06.2015.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Л.Л. Гарник