РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015Справа №910/7251/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Навітас Інжинірінг"

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Федотов Ю.І. - засновник

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 25 травня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24 березня 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Навітас Інжинірінг" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (відповідач) про зобов'язання виконати платіжні доручення: № 302 від 12.02.2015 року на суму 10 000,00 грн., № 303 від 12.02.2015 року на суму 3 110,25 грн., № 311 від 19.02.2015 року на суму 19 556,00 грн., № 312 від 26.02.2015 року на суму 63 115,00 грн., № 315 від 04.03.2015 року на суму 12 066,00 грн., № 316 від 04.03.2015 року на суму 120,66 грн., № 317 від 04.03.2015 року на суму 225,00 грн., № 318 від 04.03.2015 року на суму 2 169,00 грн., № 319 від 04.03.2015 року на суму 6 084,00 грн., № 320 від 06.03.2015 року на суму 58,50 грн., № 321 від 08.03.2015 року на суму 5 850,30 грн., № 324 від 12.03.2015 року на суму 152 500,00 грн. Згідно п. 129.6, ст. 129 ПКУ за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, з вини банку, зобов'язати такий банк сплатити пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати та штрафні санкції у розмірах, встановлених Податковим кодексом України. Згідно п. 129.6. ст. 129 Податкового кодексу України визнати ТОВ "Навітас Інжинірінг" звільненим від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджету та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач допустив неналежне виконання своїх зобов'язань щодо здійснення переказу грошових коштів відповідно до умов Договору № 49446 на розрахунково-касове обслуговування від 12 серпня 2014 року та Договору № 49446/1 обслуговування банківського рахунку системою FC Business від 10 вересня 2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/7251/15-г. Розгляд справи призначено на 27.04.2015р.

22 квітня 2015 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва, від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просить зменшити розмір позовних вимог, у зв'язку з виконанням відповідачем платіжних доручень № 320 від 06.03.2015 року на суму 58,50 грн., № 321 від 08.03.2015 року на суму 5 850,30 грн. Дана заява була прийнята судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.04.2015 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 25.05.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Навітас Інжинірінг" (далі - клієнт) (разом - сторони) було укладено договір № 49446 на розрахунково-касове обслуговування (далі - Договір 1, належним чином завірена копія договору в справі), відповідно до п. 1.1. якого, банк відкриває клієнту поточні рахунки:

№ 5301 в гривнях;

№ 5302 в євро (надалі - рахунки)

та зобов'язується здійснювати їх розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку відповідно до тарифів банку в порядку і на умовах, визначених договором.

10 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Навітас Інжинірінг" було укладено Договір № 49446/1 обслуговування банківського рахунку системою FC Business (далі - Договір 2, належним чином завірена копія договору в справі), згідно з п. 1.1. якого, банк підключає клієнта до системи FC Business для здійснення останнім дистанційного обслуговування своїх рахунків відкритих в банку, а також обміну технологічною та іншою інформацією між сторонами за допомого усіх можливих засобів системи FC Business, що впровадженні в банку.

Позивач стверджує, що відповідач допустив неналежне виконання своїх зобов'язань щодо здійснення переказу грошових коштів відповідно до умов Договору № 49446 на розрахунково-касове обслуговування від 12 серпня 2014 року та Договору № 49446/1 обслуговування банківського рахунку системою FC Business від 10 вересня 2014 року, у зв'язку з чим просить зобов'язати останнього виконати такі платіжні доручення: № 302 від 12.02.2015 року на суму 10 000,00 грн., № 303 від 12.02.2015 року на суму 3 110,25 грн., № 311 від 19.02.2015 року на суму 19 556,00 грн., № 312 від 26.02.2015 року на суму 63 115,00 грн., № 315 від 04.03.2015 року на суму 12 066,00 грн., № 316 від 04.03.2015 року на суму 120,66 грн., № 317 від 04.03.2015 року на суму 225,00 грн., № 318 від 04.03.2015 року на суму 2 169,00 грн., № 319 від 04.03.2015 року на суму 6 084,00 грн., № 324 від 12.03.2015 року на суму 152 500,00 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1073 Цивільного кодексу України передбачено, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

За платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту (ч. 1 ст. 1089 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 1091 Цивільного кодексу України, банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як встановлено судом, 12 серпня 2014 року між сторонами було укладено договір № 49446 на розрахунково-касове обслуговування, відповідно до п. 1.1. якого, банк відкриває клієнту поточні рахунки:

№ 5301 в гривнях;

№ 5302 в євро

та зобов'язується здійснювати їх розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку відповідно до тарифів банку в порядку і на умовах, визначених договором.

10 вересня 2014 року між сторонами було укладено Договір № 49446/1 обслуговування банківського рахунку системою FC Business, згідно з п. 1.1. якого, банк підключає клієнта до системи FC Business для здійснення останнім дистанційного обслуговування своїх рахунків відкритих в банку, а також обміну технологічною та іншою інформацією між сторонами за допомого усіх можливих засобів системи FC Business, що впровадженні в банку.

Відповідно до п. 2.8. Договору 2, сторони домовились, що електронний електронний документ (в т.ч. розрахунковий), який передається системою FC Business та відписаний ЕЦП уповноважених осіб клієнта, наданої клієнтом банку на підставі договору РКО, є рівним за юридичною силою документу на паперовому носії (в т.ч. розрахунковому), підписаному власноручним підписом зазначених осіб та скріпленому печаткою клієнта.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє протягом невизначеного строку (п. 8.1 Договору 1).

Відповідно до п. 2.1. Договору 1, банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунків в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Згідно п. 3.3.2 Договору 1, банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові та інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами. Надання інших послуг, що безпосередньо не відносяться до розрахунково-касового обслуговування (кредитування, операції з цінними паперами, факторинг, лізинг та інші операції), здійснюється на підставі окремих договорів, укладених між банком і клієнтом.

Банк зобов'язується здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунків у визначений внутрішніми документами банка робочий час крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів (п. 3.3.3 Договору 1).

12.02.2015 року платіжними дорученнями № 302 на суму 10 000,00 грн., № 303 на суму 3 110,25 грн., 19.02.2015 року платіжним дорученням № 311 на суму 19 556,00 грн., 26.02.2015 року платіжним дорученням № 312 на суму 63 115,00 грн., 04.03.2015 року платіжними дорученнями № 315 на суму 12 066,00 грн., № 316 на суму 120,66 грн., № 317 на суму 225,00 грн., № 318 на суму 2 169,00 грн., № 319 на суму 6 084,00 грн., 12.03.2015 року платіжним дорученням № 324 на суму 152 500,00 грн. (належним чином завірені копії документів в справі), позивач надав розпорядження відповідачу здійснити переказ вказані суми грошових коштів, однак станом на момент вирішення спору платіжні доручення виконані не були, зворотнього суду не доведено.

Наявність грошових коштів на рахунку позивача підтверджується довідкою № 30-15/373 від 16 березня 2015 року, виданою відповідачем, відповідно до якої залишок коштів останнього на рахунку № 5301 у національній валюті на 16.03.2015 року становить 275 769,52 грн. (копія документу в справі).

12.02.2015 року листом № 0215/07 та 12.03.2015 року листом № 0315/04 позивач звертався до відповідача із вимогою про надання відомостей щодо виконання платіжних доручень за укладеним між сторонами договором (копія листа в справі).

20.02.2015 року листами №№ 0215/09, 0215/10, 03.03.2015 року листом № 0315/02, 16.03.2015 року листами №№ 0315/05, 0315/06, 0315/07 позивач повідомив відповідача про виконання своїх податкових зобов'язань шляхом наданням останньому розпоряджень на виконання наступних платіжних доручень: № 302 на суму 10 000,00 грн., № 311 на суму 19 556,00 грн. (сплата ПДВ за січень 2015 року), № 303 на суму 3 110,25 грн. (сплата ЄСВ із заробітної плати за січень), № 312 на суму 63 115,00 грн. (податок на прибуток підприємства за 2014 рік), № 319 на суму 6 084,00 грн. (для сплати ЄСВ із заробітної плати за лютий 2015 року), № 318 на суму 2 169,00 грн. (для сплати ПДФО із заробітної плати за лютий 2015 року), № 317 на суму 225,00 грн. (сплата військового збору із заробітної плати за лютий 2015 року) (копії листів долучено до матеріалів справи).

Відповідно до податкової вимоги № 553-23 від 04.03.2015 року ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві у позивача наявна сума податкового боргу в розмірі 29 556,00 грн. (ПДВ із вироблених в Україні товарів).

Рішенням ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві № 107/26-57-23-01-10 про опис майна у податкову заставу від 04.03.2015 року, вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності ТОВ "Навітас інжиніринг" (копія документу в справі).

Листом б/н від 10.03.2015 року ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, повідомлено позивача про наявність у останнього податкового боргу в розмірі 29 556,00 грн. (копія листа в справі).

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 8.4 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

У разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону (ч. 1 ст. 1092 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач в порушення вимог п. 8.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" вчасно не виконав платіжні доручення позивача № 302 від 12.02.2015 року на суму 10 000,00 грн., № 303 від 12.02.2015 року на суму 3 110,25 грн., № 311 від 19.02.2015 року на суму 19 556,00 грн., № 312 від 26.02.2015 року на суму 63 115,00 грн., № 315 від 04.03.2015 року на суму 12 066,00 грн., № 316 від 04.03.2015 року на суму 120,66 грн., № 317 від 04.03.2015 року на суму 225,00 грн., № 318 від 04.03.2015 року на суму 2 169,00 грн., № 319 від 04.03.2015 року на суму 6 084,00 грн., № 324 від 12.03.2015 року на суму 152 500,00 грн.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач допустив неналежне виконання свої зобов'язань щодо виконання платіжних доручень позивача № 302 від 12.02.2015 року на суму 10 000,00 грн., № 303 від 12.02.2015 року на суму 3 110,25 грн., № 311 від 19.02.2015 року на суму 19 556,00 грн., № 312 від 26.02.2015 року на суму 63 115,00 грн., № 315 від 04.03.2015 року на суму 12 066,00 грн., № 316 від 04.03.2015 року на суму 120,66 грн., № 317 від 04.03.2015 року на суму 225,00 грн., № 318 від 04.03.2015 року на суму 2 169,00 грн., № 319 від 04.03.2015 року на суму 6 084,00 грн., № 324 від 12.03.2015 року на суму 152 500,00 грн., позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню.

Позовна вимога про зобов'язання банку сплатити пеню та штрафні санкції на підставі п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України, підлягають залишенню без задоволення, оскільки позивачем не вказано та не обґрунтовано належним чином, у якому саме розмірі підлягають стягненню пеня та штрафні санкції.

Разом з цим, з приводу позовної вимоги про визнання позивача звільненим від відповідальності за несвоєчасне перерахування або перерахування не в повному обсязі податків та зборів суд відзначає, що стосовно відповідальності позивача за несвоєчасне перерахування або перерахування не в повному обсязі податків та зборів між позивачем та відповідачем відсутні відповідні адміністративно-правові правовідносини та відсутній спір з цього приводу, у зв'язку із чим позов в цій частині також підлягає залишенню без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (04054, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код 09807856) виконати платіжні доручення: № 302 від 12.02.2015 року на суму 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень), № 303 від 12.02.2015 року на суму 3 110,25 грн. (три тисячі сто десять гривень 25 копійок), № 311 від 19.02.2015 року на суму 19 556,00 грн. (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят шість гривень), № 312 від 26.02.2015 року на суму 63 115,00 грн. (шістдесят три тисячі сто п'ятнадцять гривень), № 315 від 04.03.2015 року на суму 12 066,00 грн. (дванадцять тисяч шістдесят шість гривень), № 316 від 04.03.2015 року на суму 120,66 грн. (сто двадцять гривень 66 копійок), № 317 від 04.03.2015 року на суму 225,00 грн. (двісті двадцять п'ять гривень), № 318 від 04.03.2015 року на суму 2 169,00 грн. (дві тисячі сто шістдесят дев'ять гривень), № 319 від 04.03.2015 року на суму 6 084,00 грн. (шість тисяч вісімдесят чотири гривні), № 324 від 12.03.2015 року на суму 152 500,00 грн. (сто п'ятдесят дві тисячі п'ятсот гривень). Видати наказ.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" (04054, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код 09807856), з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАВІТАС ІНЖИНІРІНГ" (ідентифікаційний код 39337473, адреса: 03164, м. Київ, вулиця Генерала Наумова, будинок 3, р/р 6 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 300670), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду грошові кошти: 5 497,09 грн. (п'ять тисяч чотириста дев'яносто сім гривень 09 копійок) судового збору. Видати наказ.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Копію даного рішення направити відповідачу по справі № 910/7251/15-г.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 15.06.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало