КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" червня 2015 р. Справа №911/596/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Чорногуза М.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

на рішення господарського суду Київської області від 27.04.2015 року

у справі №911/596/15 (суддя О.В. Щоткін)

за позовом заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі:

1) Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ;

2) Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія», м. Бровари

про стягнення 8 779 880, 15 грн. -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року заступник прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі: Міністерства енергетики та вугільної промисловості України; публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» про стягнення 8 779 880, 15 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 27.04.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 1 711 682, 87 грн. пені, 939 854, 43 грн. 3% річних, 3 631 971, 38 грн. інфляційних втрат. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2015 року виправлено помилку в рішенні від 27.04.2015 року, вірно вказавши суми пені, інфляційних втрат та судового збору, а саме 2 379 693, 33 грн. пені, 5 230 953, 83 грн. інфляційних втрат, 71 170, 75 грн. судового збору та 954, 63 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 27.04.2015 року по справі №911/596/15 в частині стягнення суми судового збору у розмірі 954, 63 грн. з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України настання строку на подання апеляційної скарги не ставиться в залежність від дати отримання судового рішення стороною, а такий встановлений законом строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст рішення господарського суду міста Київськох області від 27.04.2015 року у справі №911/596/15 складено і підписано 18.05.2015 року (а.с. 169).

Отже, керуючись ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, останнім днем подання апеляційної скарги є 28.05.2015 року.

Проте, звертаючись до суду зі скаргою 04.06.2015 року, про що свідчить відтиск календарного штемпеля поштового відділення на конверті, позивачем пропущено строк, передбачений ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, апелянт, всупереч вимог ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги не додав клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги із зазначенням поважних причин пропуску встановленого строку для оскарження рішення, як і не просить про це в самій скарзі.

Визначений законодавцем строк подання апеляційної скарги є процесуальним строком, який може бути відновлений відповідно до ст. 53, 93 ГПК України у разі визнання апеляційною інстанцією поважності причин такого пропуску. Водночас, законодавець визначив, що вирішення питання про відновлення пропущеного процесуального строку можливе лише за наявності відповідного клопотання скаржника. Отже, апеляційна інстанція позбавлена можливості відновити пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги за власною ініціативою. У разі подання апеляційної скарги після встановленого процесуального строку та з відсутності клопотання про його відновлення, така скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 4 ч.1 ст. 97 ГПК України.

Згідно з п. 4. ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на рішення господарського суду Київської області від 27.04.2015 року у справі №911/596/15 підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на рішення господарського суду Київської області від 27.04.2015 року у справі №911/596/15 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

2. Справу №911/596/15 повернути до господарського суду Київської області.

3. Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді С.Г. Рудченко

М.Г. Чорногуз