ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. Справа № 18/1971/12

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Крестьянінов О.О.,

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

боржника - Шевченка О.А. (довіреність від 14.01.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ СП «НІБУЛОН», м. Миколаїв (вх. № 3067 П/2) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 28.04.2015р. по справі №18/1971/12

за заявою Приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство», м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Агро», м. Полтава

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 28.04.2015р. у справі № 18/1971/12 (суддя Паламарчук В.В.):

1) пункт 1 відзиву ТОВ СП «Нібулон» (вхід. №1134 від 30.01.2014р.) з урахуванням доповнення (вхід. №3239 від 10.03.2015р.), що стосується відмови ліквідатору ТОВ "Інтер-Агро" арбітражному керуючому Веничуку Є.В. в затвердженні першого звіту про діяльність ліквідатора за період з 17.10.2013р. по 15.11.2013р. - залишено без розгляду.

2) решта вимог відзиву ТОВ СП «Нібулон» (вхід. №1134 від 30.01.2014р.) з урахуванням доповнення (вхід. №3239 від 10.03.2015р.) - залишено без задоволення.

3) клопотання ТОВ СП «Нібулон» (вхід. №1703 від 11.02.2014р.) залишено без задоволення.

ТОВ СП «НІБУЛОН» з ухвалою суду не погодилось, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 28.04.2015р. у справі № 18/1971/12 в частині відмови у задоволенні вимог ТОВ СП «НІБУЛОН», викладених у пунктах 2, 3 прохальної частини відзиву за №967/3-14/28 від 28.01.2014р. (вхід. №1134 від 30.01.2014р.) та в частині відмови у задоволенні клопотання ТОВ СП «НІБУЛОН» (вхід. №1703 від 11.02.2014р.). Просить зобов`язати ліквідатора ТОВ «Інтер-Агро» арбітражного керуючого Веничука Є.В. здійснити ретельний аналіз фінансового становища банкрута: фінансової, господарської та інвестиційної діяльності банкрута ТОВ «Інтер-Агро», його становища на товарних ринках, ліквідності його активів; фінансово-господарської діяльності боржника за останні три роки, що передували порушенню провадження у справі про банкрутство на предмет виявлення ознак дій керівництва з доведення його до банкрутства.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.05.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 09.06.2015р. у наступному складі суду: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.

05.06.2015р. від апелянта електронною поштою №976 та факсом №310 надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Полтавської області від 28.04.2015р. у справі №18/1971/12, призначений на 09.06.2015р. без участі його представника.

09.06.2015р. Розпорядженням секретаря другої судової палати Харківського апеляційного господарського суду, у зв'язку з відпусткою судді Фоміної В.О., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Крестьянінов О.О.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 9-2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги з початку.

В судовому засіданні 09.06.2015р. представник боржника заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, ухвалу господарського суду Полтавської області від 28.04.2015р. у даній справі без змін. Зокрема, ним зазначено, що доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та судовими рішеннями апеляційної та касаційної інстанції, які приймались у даній справі.

Інші представники учасників справи про банкрутство в судове засідання не з`явились, крім апелянта, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.10.2012 року порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Агро".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.10.2012 року за результатами підготовчого судового засідання введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено арбітражного керуючого Веничука Є В. розпорядником майна боржника.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.03.2012 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Постановою господарського суду Полтавської області від 17.10.2013 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Агро" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Веничука Є.В.

Відповідно до постанови Харківського апеляційного господарського суду від 08.01.2014р. та постанови Вищого господарського суду України від 02.04.2014р. у даній справі постанову господарського суду Полтавської області від 17.10.2013 року про визнання ТОВ «Інтер-Агро» банкрутом залишено без змін.

06.02.2014р. до господарського суду Полтавської області звернулось ТОВ СП «НІБУЛОН» з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови господарського суду Полтавської області від 17.10.2013 року про визнання ТОВ «Інтер-Агро» банкрутом. Підставою для перегляду постанови суду за нововиявленими обставинами, на думку заявника, є те, що 30.12.2013 року отримано лист №2-1057 від 25.12.2013 року голови Аудиторської палати України з інформацією, що за результатами розгляду скарги ТОВ СП «Нібулон» рішенням Аудиторської палати України від 19.12.2013 року №286/6.2 за неналежне виконання професійних обов'язків - порушення статей 6 та 19 Закону України «Про аудиторську діяльність», а також недотримання стандартів аудиту при складанні висновку незалежного аудитора ТОВ «Інтер-Агро» до директора Аудиторської фірми ПП «КСК-Аудит» - аудитора ОСОБА_3 застосовано стягнення у вигляді зупинення чинності сертифіката строком на 6 місяців. Заявник вважає, що дане рішення Аудиторської палати спростовує висновок незалежного аудитора, який покладено в основу постанови від 17.10.2013 року про визнання боржника банкрутом, і такий висновок не міг бути доказом у підтвердження неплатоспроможності боржника і його неспроможності відновити платоспроможність.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.06.2014р. заяву ТОВ «СГ «НІБУЛОН» залишено без задоволення, постанову - без змін.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.09.14р. та постановою Вищого господарського суду України від 09.12.2014р. у даній справі ухвалу господарського суду Полтавської області від 19.06.2014 року про залишення без задоволення заяви ТОВ СП «НІБУЛОН» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови господарського суду Полтавської області від 17.10.2013 року про визнання ТОВ «Інтер-Агро» банкрутом, залишено без змін.

При цьому, судами зазначено, що Аудиторська палата України у своєму рішенні від 19.12.2013 року №286/6.2 вирішила за неналежне виконання професійних обов'язків застосувати до аудитора ОСОБА_3 стягнення у вигляді зупинення чинності сертифіката строком на 6 місяців. Вказаним рішенням не встановлювалися факти того, що банкрут - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Агро", не є неплатоспроможним, або, що він взмозі відновити свою платоспроможність. Тобто, не встановлювалась істотна обставина, що має значення для розгляду підстав про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Висновок незалежного аудитора в межах справи про банкрутство є одним із доказів, а не єдиним доказом, у підтвердження факту неплатоспроможності боржника та його неспроможності відновити платоспроможність.

Крім того, заявник, оскаржуючи постанови суду першої та апеляційної інстанції до Вищого господарського суду України, в обґрунтування своїх вимог посилався, зокрема, на рішення Аудиторської палати України від 19.12.2013 року № 286/6.2 як на встановлений факт неналежного виконання своїх обов'язків аудитором при наданні аудиторських послуг.

Отже, враховуючи приписи ч. 2 п. 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", суди дійшли висновку, що не можуть вважатися нововиявленими, обставини на які вже посилався заявник - ТОВ СП "Нібулон" у своїх поясненнях.

30.01.2014р. від ТОВ СП «Нібулон» до господарського суду Полтавської області надійшов відзив, в якому ТОВ СП «Нібулон» просить відмовити ліквідатору ТОВ "Інтер-Агро" Веничуку Є.В. в затвердженні першого звіту про діяльність ліквідатора ТОВ "Інтер-Агро" за період з 17.10.2013р. по 15.11.2013р.; зобов'язати арбітражного керуючого Веничука Є.В. здійснити ретельний аналіз фінансового становища банкрута: фінансової, господарської та інвестиційної діяльності банкрута ТОВ "Інтер-Агро", його становища на товарних ринках, ліквідності його активів; фінансово-господарської діяльності боржника за останні три роки, що передували порушенню провадження у справі про банкрутство на предмет виявлення ознак дій керівництва товариства з доведення його до банкрутства відповідно до Наказу Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006р. "Про затвердження методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства" (зі змінами та доповненнями); надати до господарського суду Полтавської області висновки про результати проведеного аналізу, а у разі доведення підприємства до банкрутства заявити вимоги до третіх осіб, засновників чи керівників боржника в порядку субсидіарної відповідальності визначеної ч. 5 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про що повідомити прокуратуру Полтавської області, державний орган з питань банкрутства та кредиторів по справі.

11.02.2014р. від ТОВ СП «Нібулон» до господарського суду Полтавської області надійшло клопотання, в якому містяться аналогічні вимоги - зобов'язати арбітражного керуючого Веничука Є.В. здійснити ретельний аналіз фінансового становища банкрута: фінансової, господарської та інвестиційної діяльності банкрута ТОВ "Інтер-Агро", його становища на товарних ринках, ліквідності його активів; фінансово-господарської діяльності боржника за останні три роки, що передували порушенню провадження у справі про банкрутство на предмет виявлення ознак дій керівництва товариства з доведення його до банкрутства відповідно до Наказу Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006р. "Про затвердження методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства" (зі змінами та доповненнями); надати до господарського суду Полтавської області висновки про результати проведеного аналізу, а у разі виявлення ознак дій з доведення підприємства до банкрутства заявити вимоги до третіх осіб, засновників чи керівників боржника в порядку субсидіарної відповідальності визначеної ч. 5 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про що повідомити прокуратуру Полтавської області, державний орган з питань банкрутства та кредиторів по справі.

Як зазначалось раніше, ухвалою господарського суду Полтавської області від 28.04.2015р. пункт 1 відзиву ТОВ СП «Нібулон» (вхід. №1134 від 30.01.2014р.) з урахуванням доповнення (вхід. №3239 від 10.03.2015р.), що стосується відмови ліквідатору ТОВ "Інтер-Агро" арбітражному керуючому Веничуку Є.В. в затвердженні першого звіту про діяльність ліквідатора за період з 17.10.2013р. по 15.11.2013р. - залишено без розгляду; решта вимог відзиву ТОВ СП «Нібулон» (вхід. №1134 від 30.01.2014р.) з урахуванням доповнення (вхід. №3239 від 10.03.2015р.) - залишено без задоволення; клопотання ТОВ СП «Нібулон» (вхід. №1703 від 11.02.2014р.) залишено без задоволення.

З такими висновками погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 22.11.2011 р. (даті - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Таким чином, здійснюючи розгляд справи про банкрутство, господарський суд наділений функціями та повноваженнями відповідно до ГПК України та Закону про банкрутство.

Статтею 40 Закону про банкрутство визначено функції господарського суду в ліквідаційній процедурі:

1. У постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної

процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог,

установлених цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено

цим Законом.

2. За клопотанням ліквідатора, погодженим з комітетом кредиторів,

господарський суд призначає членів ліквідаційної комісії. У разі ліквідації державного

підприємства або підприємства, у статутному капіталі якого державна частка становить

більш ніж п'ятдесят відсотків, господарський суд призначає членами ліквідаційної

комісії представника органу, уповноваженого управляти державним майном, та за

необхідності - представника органу місцевого самоврядування.

До складу ліквідаційної комісії банкрута включаються представники кредиторів, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, фінансових органів та профспілки, а в разі необхідності - також представники спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у спразах нагляду за страховою діяльністю, Антимонопольного комітету України, органу, уповноваженого управляти державним майном, та представник органів місцевого самоврядування.

3. Ліквідатор (ліквідаційна комісія) виконує свої повноваження до завершення

ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-

правовими актами.

4. У ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії

(бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження,

передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Статтею 46 вказаного закону передбачено, що після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються:

відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси;

відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу;

копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна;

реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів;

документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів;

довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню;

для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;

для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) боржника (для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків).

Про час і місце судового засідання, у якому має розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та членів комітету кредиторів.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається органу, який здійснив державну реєстрацію юридичної особи - банкрута, та органам державної статистики для виключення юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також власнику майна та органам доходів і зборів за місцезнаходженням банкрута.

Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що затвердженню судом підлягає остаточний звіт ліквідатора, складений за результатами здійснення ліквідаційної процедури банкрута. Тобто, проміжні звіти ліквідатора про хід (стадії) виконання ліквідаційної процедури, які носять суто інформаційний характер, затвердженню судом не підлягають, а тому, на думку колегії суддів, клопотання ТОВ СП «НІБУЛОН» є недоцільним, та правомірно залишено судом першої інстанції без розгляду.

Що стосується клопотання клопотання ТОВ СП «Нібулон» в частині зобов'язаня арбітражного керуючого Веничука Є.В. здійснити ретельний аналіз фінансового становища банкрута: фінансової, господарської та інвестиційної діяльності банкрута ТОВ «Інтер-Агро», його становища на товарних ринках, ліквідності його активів; фінансово-господарської діяльності боржника за останні три роки, що передували, порушенню провадження у справі про банкрутству на предмет виявлення дій керівництва товариства з доведення його до банкрутства відповідно до наказу Міністерства економіки України від 19.01.2006 р. № 14 "Про методичні рекомендації щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства", колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, для проведення аналізу фінансово-майнового стану банкрута, розпорядником майна боржника - арбітражним керуючим Веничуком Є.В., було залучено Приватне підприємство «КСК-АУДИТ», яким 11.04.2013 р. завершено проведення аналізу фінансово-майнового стану ТОВ «ІНТЕР-АГРО» та надано відповідний висновок. Вказаний висновок був представлений на розгляд комітету кредиторів ТОВ «Інтер-Агро», за результатами розгляду якого, комітетом кредиторів прийнято рішення звернутися до господарського суду Полтавської області з клопотанням про визнання ТОВ «Інтер-Агро» та відкриття ліквідаційної процедури.

Як зазначалось, 17.10.2013 р. за результатами розгляду вказаного рішення комітету кредиторів ТОВ «Інтер-Агро», господарським судом прийнято постанову про визнання боржника банкрутом. На даний час, вказана постанова господарського суду після її перегляду судами апеляційної та касаційної інстанцій є чинною. В основу прийняття рішення про визнання боржника банкрутом судом першої інстанції покладена неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури, оскільки отримано відповідну оцінку фінансового стану підприємства-боржника, встановлено факт відсутності осіб, бажаючих взяти участь у процедурі санації боржника, встановлено волевиявлення комітету кредиторів у легітимному складі, оформлене відповідним протоколом, щодо переходу до ліквідаційної процедури. При цьому судом прийнято до уваги наявність висновку ТОВ«КСК-АУДИТ» про результати аналізу фінансово-майнового стану ТОВ «Інтер-Агро» за період з 01.09.2009р. по 30.09.2012р. щодо виявлення ознак неплатоспроможності боржника. Вказаний висновком на даний час є чинним, учасниками провадження у даній справі не оскаржувався, вказані в ньому висновки не спростовані. Крім того, даний висновок був предметом розгляду на засіданні комітету кредиторів, що відбулося 19.04.2013 р., які в силу ч.8 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» уповноважені щодо прийняття рішень про звернення до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом.

До того ж, статтею 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено повноваження ліквідатора у ліквідаційній процедурі, серед яких відсутні обов'язки ліквідатора щодо проведення аналізу фінансово-майнового стану банкрута.

Отже, правові підстави для проведення повторного аналізу фінансового становища ТОВ «Інтер-Агро» на стадії ліквідаційної процедури відсутні.

Крім цього, висновок ТОВ «КСК-АУДИТ» про результати аналізу фінансово-майнового стану ТОВ «Інтер-Агро» за період з 01.09.2009р. по 30.09.2012р. щодо виявлення ознак неплатоспроможності боржника був предметом дослідження при розгляді заяви ТОВ СП «Нібулон» про перегляд постанови господарського суду Полтавської області від 17.10.2013р. за нововиявленими обставинами. В основу цієї заяви, ТОВ СП «НІБУЛОН» покладено рішення Аудиторської палати України від 19.12.2013 року №286/6.2 про застосування до аудитора ОСОБА_3 стягнення у вигляді зупинення чинності сертифіката строком на 6 місяців за неналежне виконання професійних обов'язків при складенні зазначеного висновку. Вказане рішення Аудиторської палати України від 19.12.2013 № 286/6.2 не встановлює нечинність або недійсність висновку про результати аналізу фінансово-майнового стану ТОВ «Інтер-Агро» за період з 01.01.2009 по 30.09.2012р.

Тому, колегія суддів вважає, що посилання ТОВ СП «Нібулон» на рішення Аудиторської палати України від 19.12.2013 № 286/6.2, яким застосовано до директора аудиторської фірми ПП «КСК-Аудитор» стягнення у вигляді зупинення чинності сертифіката строком на 6 місяців, як на підставу для проведення повторного аналізу фінансового становища банкрута таким, є необґрунтованим, та до уваги не приймається.

Також, ТОВ СП «Нібулон» зверталось до суду зі скаргою на дії розпорядника майна ТОВ «Інтер-Агро» арбітражного керуючого Веничука Є.В., в якій зазначало про неналежне виконання розпорядника майна своїх обов'язків при проведенні аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності ТОВ «Інтер-Агро», його становища на товарних ринках, виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства. В ході проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого Веничука Є.В. комісією Головного управління юстиції у Полтавській області складено Довідку та Акт, якими підтверджується належне виконання арбітражним керуючим Веничуком Є.В. покладених на нього функцій при проведенні аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності ТОВ «Інтер-Агро», його становища на товарних ринках, виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та спростовуються вищенаведеним.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваної ухвали нормам чинного законодавства та матеріалам даної справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1, ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН», м. Миколаїв залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 28.04.2015р. по справі №18/1971/12 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 15.06.2015 року.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.О. Крестьянінов