ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2015 р. Справа № 5023/2126/11

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників сторін:

стягувача - Жестков І.Є. - дов. № 271/810 від 25.11.2014 р.,

боржника - Степанишена А.В. - дов. № 018/16 від 08.01.2015 р.,

Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу стягувача (вх. № 3176Х/1-9) на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.05.2015 р. у справі № 5023/2126/11,

за позовом Комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод", м. Харків,

до Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева", м. Харків,

про стягнення 1354076,78 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2015 р. (суддя Хотенець П.В.) заяву боржника - Державного підприємства "Завод ім.В.О. Малишева" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано наказ господарського суду Харківської області від 05.05.2011 р. по справі № 5023/2126/11 таким, що не підлягає виконанню.

Стягувач з ухвалою суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 21.05.2015 р. скасувати та відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Боржник, ДП "Завод ім. В.О. Малишева", у відзиві на апеляційну скаргу просить змінити ухвалу суду першої інстанції, заяву Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" задовольнити частково, визнати наказ господарського суду Харківської області від 05.05.2011р. по справі № 5023/2126/11 в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 1 354 076,78 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Комінтернівський ВДВС Харківського МУЮ відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не з'явився та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 15 том ІІ).

Зважаючи на належне повідомлення учасників процесу про час та місце засідання суду, та на те, що їх явка у судове засідання не була визнана обов'язковою, а також на те, що відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ за наявними в справі матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України. Крім того, сторони відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України не заявляли клопотання про подовження строку розгляду справи, а господарський суд не має права за своєю ініціативою подовжувати строк розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, повторно розглянувши справу відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом Харківської області обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням господарського суду Харківської області від 21.04.2011 р. у справі № 5023/2126/11 позов було задоволено; стягнуто з Державного підприємства "Завод ім. В.О.Малишева" 1 354 076,78 грн. заборгованості з водовідведення за період з 01 грудня 2010 року по 28 лютого 2011 року, 13 540,76 грн. держмита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

05 травня 2011 року по справі № 5023/2126/11 було видано відповідний наказ.

Державне підприємство „Завод імені В.О. Малишева" звернулось до суду першої інстанції із заявою про визнання наказу господарського суду Харківської області від 05.05.2011р. у справі №5023/2126/11 таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

В п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що частина четверта статті 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Отже, Господарським процесуальним кодексом України встановлено вичерпний перелік підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для задоволення заяви про визнання наказу господарського суду Харківської області від 05.05.2011р. у справі №5023/2126/11 таким, що не підлягає виконанню, боржник вважає те, що між ДП "Завод ім. В.О. Малишева" та КПКГ "Харківкомуночиствод" було підписано акт звіряння заборгованості, відповідно до якого заборгованість боржника перед апелянтом у розмірі 18 570 782,33 грн. є списаною.

Законом України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" № 5213-VІ від 06.09.2012 р. визначено, що цей Закон визначає комплекс економічних заходів, спрямованих на вирішення питань заборгованості та забезпечення стабільного розвитку державних підприємств оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенних підприємств, які включені до складу Державного концерну "Укроборонпром" (далі - підприємства оборонно-промислового комплексу). Вказаний Закон набрав чинності 30.10.2012 р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011р. за № 993 "Про утворення Державного концерну "Укроборонпром" підприємство боржника - ДП "Завод ім. В.О. Малишева" включено до складу Державного концерну "Укроборонпром".

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" - вирішення питань заборгованості за природний газ, електричну та теплову енергію, водопостачання та водовідведення, на умовах, визначених цією статтею, підлягають списанню відповідно до пункту 3 заборгованість підприємств оборонно-промислового комплексу (встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) за надані їм послуги з водопостачання та водовідведення перед суб'єктами господарювання, що надають послуги з водопостачання та водовідведення, яка виникла станом на 01 вересня 2012 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом, а також заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) з пені, штрафних та фінансових санкцій (3% річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам оборонно-промислового комплексу на заборгованість за природний газ та послуги з його транспортування, теплову енергію, електричну енергію та надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01 вересня 2012 року і не сплачені станом на дату набрання чинності цим Законом частина 2 статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" визначає порядок списання заборгованості.

Списання заборгованості (у тому числі з пені, штрафних та фінансових санкцій) відповідно до цієї статті здійснюється підприємствам оборонно-промислового комплексу відповідними суб'єктами господарювання, які здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, оптовим постачальником електричної енергії, підприємствами, що виробляють електричну енергію, а також суб'єктами господарювання, які постачають теплову енергію, надають послуги з водопостачання та водовідведення.

На виконання вимог Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" в передбаченому порядку Комунальним підприємством каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" та Державним підприємством "Завод ім. В.О. Малишева" було підписано акт звіряння заборгованості з урахуванням штрафних санкцій, 3% річних, інфляції, судових витрат, індексації, що обліковувалась станом на 01 вересня 2012 року і не сплачена станом на 30 жовтня 2012 року. Узгоджена сума до списання кредитором становить 18570782,33 грн.

Акт звіряння заборгованості не зареєстрований в Міністерстві юстиції України відповідно до Порядку проведення державної реєстрації відомчих нормативних актів та включення їх до Єдиного державного реєстру нормативних актів у Міністерстві юстиції України, затвердженого Наказом № 74/5 від 26 листопада 1997 року.

Згідно частини 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про стандартизацію і сертифікацію" від 10 травня 1993 року № 46-93 (в редакції від 30 квітня 2011 року) державні стандарти України містять рекомендовані вимоги та обов'язки, до яких належать: вимоги, що забезпечують безпеку продукції для життя, здоров*я і майна громадян, її сумісність і взаємозамінність, охорони навколишнього природного середовища, і вимога до методів випробувань цих показників; вимоги техніки безпеки і гігієни праці з посиланням на відповідні санітарні норми і правила; метрологічні норми, правила, вимога та положення, що забезпечують достовірність і єдність вимірювань; положення, що забезпечують технічну єдність під час розроблення, виготовлення, експлуатації (застосування) продукції; поняття і терміни, що використовуються у сфері поводження з відходами, вимоги до класифікації відходів та їх паспортизації, способи визначення складу відходів та їх небезпечності, методи контролю за станом об'єктів поводження з відходами, вимоги щодо безпечного для довкілля та здоров*я людини поводження з відходами, а також вимоги щодо відходів як вторинної сировини.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, акт звіряння заборгованості відповідає вимогам діючого законодавства.

На виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" зазначений акт було погоджено з органом управління майном Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" - Державним концерном "Укроборонпром", що підтверджується відповідним підписом та печаткою на актах.

Тобто, відбулося списання заборгованості Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" у розмірі 18570782,33 грн. перед Комунальним підприємством каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод".

Враховуючи приписи пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" заборгованість боржника перед апелянтом у розмірі 18570782,33 грн. згідно акту звіряння заборгованості є списаною з моменту (з дати) підписання з дати підписання такого акту.

Зазначені обставини підтверджуються ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2013 року по справі № 5023/10655/11 та постановою Вищого господарського суду України по справі № 5023/10655/11 від 23.04.2013 року, що набрали законної сили.

Статтею 35 ГПК України передбачено, що факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті ж самі сторони.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що кредиторська заборгованість ДП "Завод ім. В.О.Малишева" перед КП "Харківкомуночиствод" боргу в сумі 1 354 076,78 грн. відсутня, а отже, що є в свою чергу підставою для задоволення заяви боржника про визнання наказу господарського суду Харківської області від 05 травня 2011 року по справі № 5023/2126/11 таким, що не підлягає виконанню. В цій частині колегія суддів вважає, що ухвалу слід залишити без змін.

При цьому, суд першої інстанції помилково задовольнив заяву боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 13 540,76 грн. держмита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки відповідно до Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" суми судового збору не підлягають списанню і на даний час вони не сплачені боржником на користь стягувача. Тому, частину про стягнення 13 540,76 грн. держмита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - виключити.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 99, 101, п. 4 ч. 1 ст. 103, п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу стягувача задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 21.05.2015 р. у справі № 5023/2126/11 змінити.

Заяву боржника - Державного підприємства "Завод ім.В.О. Малишева" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати наказ господарського суду Харківської області від 05.05.2011 р. по справі № 5023/2126/11 в частині стягнення суми основого боргу в розмірі 1 354 076,78 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В решті ухвалу господарського суду Харківської області від 21.05.2015 р. у справі № 5023/2126/11 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 18.06.2015 р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.