ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" червня 2015 р.Справа № 5023/6088/11

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Аюпова Р.М.

судді: Бринцев О.В. , Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Лобові Р.М.

за участю представників сторін:

Представник 2-го позивача (стягувач) - Фірсова Н.В., дов. № № 54-01-170 від 10.04.2015р.;

Представник відповідача (боржник, скаржник) - ОСОБА_2, дов від 24.03.2015р.;

Прокурор - не з'явився;

Представник 1-го позивача - не з'явився;

Представник ВДВС - Сприндис А.С., дов. від 25.04.2015р.

розглянувши скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на дії посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Дергачівського РУЮ Харківської області (вх. № 90 від 06.04.2015р.)

за позовом Прокурора Дергачівського району Харківської області м. Дергачі в інтересах держави в особі Міністерство аграрної політики України, м. Київ, в особі Харківської державної зооветеринарної академії, м. Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, смт. Мала Данилівка
про звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування заподіяної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.08.2011р. позов задоволено повністю. Зобов'язно ФОП ОСОБА_4 привести у придатний для використання стан самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 3,2 га яка розташована на території Харківської державної зооветеринарної академії (Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка) та повернути її за належністю Харківській державній зооветеринарній академії (Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка).

На виконання даного рішення, 06.09.2011р. господарським судом видано відповідні накази.

06.04.2015р. до господарського суду звернувся боржник - ФОП ОСОБА_4 із скаргою на дії посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Дергачівського РУЮ Харківської області щодо направлення подання про притягнення до кримінальної відповідальності боржника у виконавчому провадження (вх. № 90 від 06.04.2015р.), в якій просить суд визнати незаконними та неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дергачівського РУЮ в Харківській області, а саме:

- щодо незаконного накладення на боржника штрафів;

- не направлення постанов, винесених в рамках виконавчого провадження;

- не повідомлення про день та час проведення виконавчих дій;

- направлення подання про притягнення до кримінальної відповідальності до правоохоронних органів;

- не роз'яснення прав та обов'язків боржника у виконавчому провадженні;

- не роз'яснення, яким саме чином повинно виконувати виконавчий документ.

Ухвалою господарського суду від 09.04.2015р. прийнято скаргу до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 27.04.2015р. о 12:30 год.

Ухвалами господарського суду від 27.04.2015р., 03.06.2015р. розгляд скарги відкладався.

У судовому засіданні 08.06.2015р. представник скаржника підтримав подану скаргу та наполягав на її задоволенні.

Представник стягувача та ВДВС Дергачівського РУЮ Харківської області проти доводів скарги ФОП ОСОБА_4 заперечували, просили суд відмовити в її задоволенні.

Представник першого позивача та прокурор у судове засідання не з'явились, про причину неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, вислухавши пояснення скаржника, стягувача та представника ДВС, дослідивши матеріали виконавчого провадження з примусового виконання наказу, виданого господарським судом Харківської області 06.09.2011 року по справі № 5023/6088/11 та докази, надані в обґрунтування скарги, колегією суддів встановлено наступне.

05.10.2011р., відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем відділу була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу виданого господарським судом Харківської області 06.09.2011 року по справі № 5023/6088/11 про зобов'язання ФОП ОСОБА_4, привести у придатний для використання стан самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 3,2 га, яка розташована на території Харківської державної зооветеринарної академії та повернути її за належністю Харківській державній зооветеринарній академії.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано сторонам виконавчого провадження. Боржник - ФОП ОСОБА_4, копію постанови отримала під особистий підпис.

04.11.2011р. державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням, оскільки відділ отримав два листа від стягувача щодо виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.06.2013р., залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.08.2013р. та Постановою ВГСУ від 09.10.2013р. задоволено скаргу стягувача та визнано недійсною постанову про закінчення виконавчого провадження.

22.08.2013р., згідно постанови про відновлення виконавчого провадження, виконавче провадження було відновлено.

Копія постанови про відновлення надіслана сторонам рекомендованою поштою 30.08.2013. В матеріалах виконавчого провадження містяться відповідні поштові квитанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження", у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

01.10.2014р. на адресу ФОП ОСОБА_4, с. Мала Данилівка, АДРЕСА_1 направлено виклик до державного виконавця, за викликом боржник не з'явився.

07.11.2014р. па адресу ФОП ОСОБА_4, с. Мала Данилівка, АДРЕСА_1 направлено вимогу державного виконавця з'явитися до відділу та надати документи підтверджуючі виконання рішення суду (квитанція про відправлення від 07.11.2014р.). Вимога боржником була проігнорована.

17.11.2014р. здійснено виїзд за місцем проживання боржника, але отримати будь-яку інформацію щодо виконання чи провести виконавчі дії щодо повернення земельної ділянки виявилось неможливо.

25.12.2014р., відповідно до ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження", винесена постанова про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_4, за невиконання рішення суду. Копія постанови надіслана рекомендованою кореспонденцією (квитанція від 21.01.2015р).

17.01.2015р. здійснено виїзд для перевірки виконання рішення суду, встановлено наявність функціонуючої конюшні, в присутності прокурора прокуратури боржнику - ФОП ОСОБА_4 зачитано вимогу державного виконавця щодо надання до відділу документів підтверджуючих виконання рішення суду. Боржник відмовилась від отримання вимоги.

20.01.2015р., відповідно до ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження", винесена постанова про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_4 за невиконання рішення суду. Копія постанови надіслана рекомендованою поштою (квитанція від 23.01.2015).

20.01.2015р. на адресу ФОП ОСОБА_4 направлено вимогу державного виконавця з'явитися до відділу та надати документи, підтверджуючі виконання рішення суду (квитанція про відправлення від 07.11.2014р.). Вимога боржником проігнорована.

29.01.2015р. через канцелярію відділу боржником надана заява про зупинення виконавчого провадження, оскільки господарським судом розглядається позов ФОП ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, яке знаходиться на земельній ділянці, щодо якої поновлено виконавче провадження.

У зв'язку з відсутністю підстав для зупинення виконавчого провадження, не наданням боржником документів, підтверджуючих виконання рішення суду, відповідно до ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем до Дергачівського РВ ГУМВСУ в Харківській області надіслано подання про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 75, п. 11 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Копія постанови про закінчення виконавчого провадження надіслана сторонам виконавчого провадження (квитанція від 26.03.2015р.).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Ця норма є відтворенням норми ст.124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Також відповідно до ч. 2-4 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовим актами, виданим відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про державну виконавчу службу" правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Ст.1 Закону України „Про державну виконавчу службу" передбачає, що завданням державної виконавчої служби є здійснення виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Щодо доводів скарги, про не направлення на адресу боржника постанов, винесених в рамках виконавчого провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Надсилання документів виконавчого провадження передбачено ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: 1. Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. 2. За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами. 3. За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами. 4. Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Заслухавши скаржника, дослідивши доводи скарги, колегія суддів зазначає, що матеріалами виконавчого провадження спростовується факт не направлення на адресу боржника постанов, винесених в рамках виконавчого провадження. Так, на адресу боржника надсилався виклик державного виконавця, двічі надсилались вимоги державного виконавця щодо падання до відділу документів, підтверджуючих документів про виконання рішення суду. Вимоги надсилались рекомендованою поштою, на адресу боржника, вказану у виконавчому документі, про що у матеріалах виконавчих проваджень містяться відповідні поштові квитанції.

Також матеріалами справи підтверджується факт обізнаності представника ФОП ОСОБА_4 (ОСОБА_5, за довіреністю) про наявність у Відділі державної виконавчої служби Дергачівського РУЮ в Харківській області виконавчого провадження з 2011р. щодо примусового виконання рішення господарського суду від 23.08.2011р. щодо звільнення ФОП ОСОБА_4 самовільно зайнятої земельної ділянки, оскільки був присутній в судовому засіданні під час розгляду апеляційних скарг відділу та відповідача ОСОБА_4, за результатом розгляду яких рішення господарського суду щодо визнання постанови недійсною залишено без змін.

Щодо неправомірності дій державного виконавця щодо незаконного накладення на боржника штрафів та направлення подання про вирішення питання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання не може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В скарзі ФОП ОСОБА_4 зазначає, що від третіх осіб їй стало відомо про направлення подання відносно неї до правоохоронних органів, що державний виконавець не довів їй цього до відома, дії державного виконавця є неправомірними.

Колегія суддів критично оцінює доводи скаржника та зазначає, що матеріалами виконавчого провадження підтверджується неодноразове направлення на адресу боржника викликав щодо з'явлення до ВДВС та надання документів, які підтверджують виконання рішення господарського суду щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. В зазначених викликах боржник повідомлявся про відповідальність за невиконання вимог державного виконавця щодо виконання рішення суду. Матеріали виконавчого провадження місять акт, складений державним виконавцем в присутності прокурора району щодо відмови від отримання вимоги державного виконавця.

З приводу нерозуміння боржником резолютивної частини рішення суду, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", у разі, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

У разі якщо зміст виконавчого документа є незрозумілим, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення змісту цього документа.

Суд або орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, зобов'язаний розглянути заяву державного виконавця у десятиденний строк з дня її надходження і, у разі необхідності, дати відповідне роз'яснення рішення чи змісту документа, не змінюючи їх редакції.

Однак, як встановлено судом та не спростовано боржником під час розгляду скарги, ФОП ОСОБА_4 до ВДВС заяви чи клопотання щодо направлення до суду подання про роз'яснення резолютивної частини виконавчого документа жодного разу не подавались.

Так, колегія суддів зазначає, що обов'язок виконувати рішення суду, що набрали законної сили і які є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України встановлено статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", аналогічні за змістом норми закріплені у ст. 124 Конституції України, згідно з якою, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, за невиконання судового рішення винні особи і притягуються до кримінальної відповідальності, передбаченою ст. 382 КК України.

Відповідно до п.п. 9.13. п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Дослідження наданих до суду доказів, дає суду підстави зазначити, що Державна виконавча служба Дергачівського РУЮ Харківської області, під час виконання наказу господарського суду, виданого на виконання рішення господарського суду від 23.08.2011р., використовувати надані їй права відповідно до закону, державним виконавцем вжиті всі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинені виконавчі дії.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що доводи скарги ФОП ОСОБА_4 не знайшли свого відображення в наданих до господарського суду доказах, матеріалами справи та виконавчого провадження спростовуються доводи скарги, в зв'язку з чим у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення даної скарги.

Керуючись ст. 86, 121-2 ГПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на дії посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Дергачівського РУЮ Харківської області (вх. № 90 від 06.04.2015р.) під час виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.08.2011р. по справі № 5023/6088/11 - відмовити у повному обсязі.

Головуючий суддя Суддя Суддя Р.М. Аюпова О.В. Бринцев Л.С. Лаврова

справа № 5023/6088/11