КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р. Справа№ 910/3211/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Дикунської С.Я.

Алданової С.О.

за участю представників:

Від прокуратури: Винник О.О.- прокурор Київської прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері.

Від позивача-1: представник не з'явився.

Від позивача -2: представник не з'явився.

Від відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа-Груп"

на рішення Господарського суду м. Києва від 30.03.2015 року

у справі № 910/3211/15-г ( суддя: Спичак О.М.)

за позовом Заступника прокурора Святошинського району м. Києва в

інтересах держави в особі

1. Київської міської ради

2. Комунального підприємства по утриманню зелених

насаджень Святошинського району міста Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа -Груп"

про розірвання договору та стягнення 13 582, 40 грн.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року Заступник прокурора Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі 1. Київської міської ради, 2. Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району міста Києва звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа -Груп" про розірвання договору та стягнення 13 582, 40 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що на виконання умов договору про надання послуг № 19/2010/р від 01.01.2010 р. Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Святошинського району міста Києва належним чином виконало свої зобов'язання з розповсюдження права на розміщення на зеленій зоні щитів (підтверджується актами виконаних робіт), проте відповідач надані послуги не оплатив, у зв'язку з чим заборгованість останнього перед позивачем станом на 31.12.2014 складає 13 582,40 грн. Сторони не змогли досягти згоди щодо розірвання договору № 19/2010/р від 01.01.2012 року, про що свідчить відсутність відповіді відповідача на вимогу позивача про розірвання договору, викладену в листі № 44/06-251 від 19.03.2014 року, у зв'язку з чим прокурор просить вказаний договір розірвати відповідно до ст.ст.629 ЦК України та ст.188 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.03.2015 року у справі № 910/3211/15-г позовні вимоги задоволено частково, а саме провадження в частині стягнення 13 582,40 грн. основного боргу припинено.

Розірвано договір № 19/2010/р від 01.01.2010 р., укладений між Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району міста Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медіа-Груп".

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіа-Груп" демонтувати рекламоносії, що затверджені в адресній програмі за адресами: м. Київ, Святошинський район, вул. Академіка Булаховського перехрестя пр-т. Академіка Палладіна (м. Академмістечко); м. Київ, Святошинський район, вул. Зодчих біля Шпалерного ринку виїзд з вул. Зодчих; м. Київ, Святошинський район, Кільцева дорога на розподільчій смузі перед виїздом на вул. Велику Окружну; м. Київ, Святошинський район, Кільцева дорога на розподільчій смузі перед виїздом на вул. Велику Окружну; м. Київ, Святошинський район, Кільцева дорога перехрестя вул. Перемоги; м. Київ, Святошинський район, пр-т Академіка Палладіна/вул. Наумова (навпроти будинку № 42/2 по проспекту Палладіна); м. Київ, Святошинський район, пр-т Палладіна перехрестя вул. Радгоспної (на зеленій зоні); м. Київ, Святошинський район, пр-т Академіка Палладіна на виїзді з вул. Ірпінської (на зеленій зоні); м. Київ, Святошинський район, пр-т. Академіка Палладіна, в районі вул. Стеценка на узбіччі; м. Київ, Святошинський район, пр-т. Академіка Палладіна перехрестя вул. Радгоспної (розподілювач); м. Київ, Святошинський район, пр-т. Академіка Палладіна в районі вул. Малиновського на розподільчій смузі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що лист-вимога вих. №44/06-251 від 19.03.2014 року містить лише посилання на намір позивача про розірвання договору.

Крім того, апелянт стверджує про те, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання листа-вимоги вих. №44/06-251 від 19.03.2014 року відповідачу.

Представник позивача-2 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку зі станом здоров'я.

Також, представник відповідача у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку зі станом здоров'я.

Розглянувши вказані вище клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія прийшла до висновку про відмову у їх задоволенні, зважаючи на те, що позивач-2 та відповідач не позбавлені права направити іншого представника у судове засідання, як це передбачено ст. 28 ГПК України.

У пункті 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року N 18 зазначено, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Крім того, у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився представник позивача-1, причини неявки суду не повідомлено. Матеріали справи містять докази належного повідомлення позивача-1 про час та місце судового засідання, а саме поштове повідомлення № 12933413.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача-1, позивача-2 та відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши думку прокурора Київської прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2010 р. між Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медіа-Груп" (рекламорозповсюджувач) укладено договір № 19/2010/р, за умовами якого підприємство надає рекламорозповсюджувачу права на розміщення на зеленій зоні щитів (рекламоносіїв) розміром 3x6 в місцях, що затверджуються в адресній програмі до договору з одночасним обслуговуванням цих місць (благоустрій, догляд, озеленення та ін.), а рекламорозповсюджувач здійснює розрахунки з підприємством згідно умов договору.

Відповідно до п. 1.3 договору місячна вартість послуг, наданих підприємством рекламорозповсюджувачу за один рекламоносій становить 75 грн. 00 коп. та, крім того, ПДВ (20%) у сумі 15 грн. 00 коп., загалом на суму 90 грн. 00 коп. Рекламорозповсюджувач щоквартально, не пізніше 15 числа місяця слідуючого за звітнім кварталом проводить розрахунки з підприємством за фактично встановлені рекламоносії згідно адресної програми.

Додатковою угодою від 01.07.2011 року до договору № 19/2010/р від 01.01.2010 р. сторони досягли згоди з приводу п. 1.3 договору та виклали його в новій редакції, а саме: "місячна вартість послуг, наданих підприємством, рекламорозповсюджувачу за один рекламоносій становить 61,20 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 10,20 грн. Рекламорозповсюдчуваж щомісячно, не пізніше 15 числа місяця слідуючого за звітним місяцем, проводить розрахунки за фактично встановлені рекламоносії згідно адресної програми. Розмір платежів може змінюватись за взаємною згодою сторін у випадку офіційної індексації цін та тарифів".

Додатком до договору № 19/2010/р. від 01.01.2010 р. визначена адресна програма, відповідно до якої рекламоносії встановлюються за наступними адресами:

м. Київ, Святошинський район, вул. Академіка Булаховського перехрестя пр-т. Академіка Палладіна (м. Академмістечко);

м. Київ, Святошинський район, вул. Зодчих біля Шпалерного ринку виїзд з вул. Зодчих;

м. Київ, Святошинський район, Кільцева дорога на розподільчій смузі перед виїздом на вул. Велику Окружну;

м. Київ, Святошинський район, Кільцева дорога на розподільчій смузі перед виїздом на вул. Велику Окружну;

м. Київ, Святошинський район, Кільцева дорога перехрестя вул. Перемоги;

м. Київ, Святошинський район, пр-т. Академіка Палладіна/вул. Наумова (навпроти будинку № 42/2 по пр-т. Палладіна);

м. Київ, Святошинський район, пр-т. Палладіна перехрестя вул. Радгоспної (на зеленій зоні);

м. Київ, Святошинський район, пр-т. Академіка Палладіна на виїзді з вул. Ірпінської (на зеленій зоні);

м. Київ, Святошинський район, пр-т. Академіка Палладіна, в районі вул. Стеценка на узбіччі;

м. Київ, Святошинський район, пр-т. Академіка Палладіна перехрестя вул. Радгоспної (розподілювач);

м. Київ, Святошинський район, пр-т. Академіка Палладіна в районі вул. Малинської на розподільчій смузі.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов договору Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Святошинського району міста Києва належним чином виконало свої зобов'язання з розповсюдження права на розміщення на зеленій зоні щитів, що підтверджується актами виконаних робіт.

Однак, відповідач надані послуги не оплатив, у зв'язку з чим заборгованість останнього перед позивачем станом на 31.12.2014 року складала 13 582,40 грн.

Як свідчать матеріали справи, позивачем-2 на адресу відповідача неодноразово направлялися претензії-вимоги про погашення існуючої заборгованості, рахунки-фактури та акти про надання послуг.

Проте, відповідач не реагував на претензії позивача-2 та вказану вище заборгованість не сплачував.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплатив дану заборгованість у розмірі 13 582, 40 грн. після звернення позивача до суду з даним позовом .

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судова колегія вважає, що з урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції відповідно до приписів п.1-1 ст.80 ГПК України правомірно припинив провадження у справі за відсутністю предмету спору в частині позовних вимог щодо стягнення 13 582,40 грн. суми основного боргу за надані послуги.

Стосовно позовних вимог в частині розірвання договору № 19/2010/р від 01.01.2010 р. та демонтаж біг-бордів, які розташовані на території Святошинського району міста Києва, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про задоволення цих вимог, враховуючи наступне.

За змістом п.3.1 Договору № 19/2010/р від 01.01.2010 р. останній діє до 31 грудня 2010р. В разі, якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону про намір не продовжувати термін дії цього договору за місяць до закінчення строку його дії, цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік.

Встановлено та не заперечується сторонами у справі, що в подальшому термін дії договору продовжувався на відповідний наступний рік.

За приписами ч.1 та ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст.188 Господарського кодексу зміна або розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Відповідно до ч.4 зазначеної норми у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

У пункті 3.2 Договору сторони висловили домовленість про те, що договір може бути розірваний достроково за згодою сторін з попереднім письмовим повідомленням за місяць.

Встановлено, що 19.03.2014 р. Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району міста Києва на адресу відповідача було направлено лист № 44/06-251, в якому останнім висловлено свій намір у зв»язку з наявною заборгованістю розірвати договір та звернутися до КП «Київреклами» про демонтаж біг-бордів, розташованих на території Святошинського району міста Києва ( а.с.25 ).

Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження факту направлення Позивачем-2 на адресу Відповідача вказаного листа, що позбавило відповідача права до передачі спору на вирішення суду висловити своє відношення до обставин, зазначених у вказаному листі позивача-2.

Отже, встановлені обставини свідчать про те, що позивачем-2 не дотримано вимог норм, передбачених ч.ч.1,2 651 ЦК України та ч.1,2,4 ст.188 Господарського кодексу України.

Окрім того, судовою колегією за наслідками дослідження змісту вказаного вище листа позивача-2 ( № 44/06-251 від 19.03.2014р.) встановлено, що у ньому позивач-2 висловлює лише попередження про свій намір розірвати договір, а не пропозицію про розірвання договору, як це передбачено положеннями вищезазначеного закону.

Таким чином, правові підстави для розірвання договору № 19/2010/р від 01.01.2010 р. відсутні, а, отже, відсутні підстави для застосування наслідків розірвання договору, передбачених ст..653 ЦК України, та для задоволення позовних вимог про демонтаж рекламоносіїв.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апелянта знайшли своє підтвердження матеріалами справи.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що у позові про розірвання договору № 19/2010/р від 01.01.2010 р. та зобов'язання відповідача здійснити демонтування рекламоносіїв слід відмовити, отже, рішення Господарського суду м. Києва від 30.03.2015 року в цій частині скасувати, в іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за подання позовної заяви в частині припинення провадження покладаються на відповідача, в іншій частині солідарно на позивачів, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на позивачів.

Згідно з п.1 ч. 1. ст. 7 Закону України «Про судовий збір» Сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи те, що відповідачем при поданні апеляційної скарги було сплачено судовий збір за всіма вимогами, тоді як скасувати оскаржуване рішення апелянт просив лише в частині задоволення немайнових вимог, судова колегія вважає за необхідне повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Медіа-Груп" надмірно сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа-Груп" на рішення Господарського суду м. Києва від 30.03.2015 року задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 30.03.2015 року у справі № 910/3211/15-г скасувати частково та прийняти нове, яким у позові в частині розірвання договору № 19/2010/р від 01.01.2010 р. та зобов'язання відповідача здійснити демонтування рекламоносіїв відмовити, в іншій частині рішення залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа-Груп" (04212, м. Київ, вул. Малиновського, 6-б, ) в дохід Державного бюджету 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви в частині стягнення.

4. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа-Груп" (04212, м. Київ, вул. Малиновського, 6-б, ) частину судового збору у розмірі 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп., сплаченого відповідно до платіжного доручення № 520 від 08.04.2015 року, за подання апеляційної скарги.

5. Стягнути солідарно з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36 ) та з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району міста Києва (04128, м. Київ, вул. Туполєва, 21 ) в дохід Державного бюджету 2 436 (дві тисячі чотириста триста шість) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви.

6. Стягнути солідарно з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36 ) та з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району міста Києва (04128, м. Київ, вул. Туполєва, 21 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа-Груп" (04212, м. Київ, вул. Малиновського, 6-б, ) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити Господарському суду м. Києва видати накази.

8. Матеріали справи № 910/3211/15-г повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.Я. Дикунська

С.О. Алданова