КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" травня 2015 р. Справа№ 911/2333/14
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Корсакової Г.В.
суддів: Тищенко А.І.
Отрюха Б.В.
при секретарі судового засідання: Натха М.С.

за участю представників сторін:
від позивача: Дмітрієв Р.І. - за довіреністю
від відповідача: Заворотній А.А. - за довіреністю
від третьої особи: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення господарського суду Київської області від 17.07.2014 (дата підписання 21.07.2014)
по справі № 911/2333/14 (суддя Лилак Т.Д.)
за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»
до Військової частини НОМЕР_1
третя особа ОСОБА_1
про стягнення 122 425,30 грн.

ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 122 425,30 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.
Ухвалою господарського суду Київської області від 17.06.2014 порушено провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .
Рішенням господарського суду Київської області від 17.07.2014 у справі №911/2333/14 позов задоволено повністю. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» 122 425,30 грн. боргу, 1 827,00 грн. судового збору.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 17.07.2014 у справі №911/2333/14 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В апеляційній скарзі скаржник також заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду.
Апеляційна скарга мотивована, зокрема тим, що:
- автомобіль, яким керував військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 старший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_1 закріплений за ним не був, для виконання службових обов`язків не надавався, шляховий лист не виписувався; ОСОБА_1 всупереч інтересам служби, без відповідного дозволу вищого військового начальника, неправомірно заволодів автомобілем і за для власних потреб здійснив на ньому поїздку; старший сержант ОСОБА_1 був призначений на посаду старшини танкової роти танкового батальйону бригади (Військової частини НОМЕР_1 ) і до його посадових обов`язків не входило керування транспортним засобом;
- сума завданої в ДТП шкоди, визначеної в звіті оцінювача, є завищеною, перелік пошкоджень, що зазнав автомобіль, в звіті оцінювача належним чином не відображений.
Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення господарського суду Київської області від 17.07.2014 по справі № 911/2333/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Станіка С.Р., Власова Ю.Л.
Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015 у зв`язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. на лікарняному, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р., Ільєнок Т.В.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015 у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р., Ільєнок Т.В. поновлено Військовій частині НОМЕР_1 строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Київської області від 17.07.2014 по справі №911/2333/14, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 17.03.2015.
16.03.2015 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що відповідач не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог для скасування рішення.
Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 у зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Ільєнок Т.В., Тищенко А.І.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Ільєнок Т.В., Тищенко А.І.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 розгляд справи відкладено на 07.04.2015.
07.04.2015 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.
Відповідно до повторного автоматичного розподілу справ на підставі розпорядження керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/503/15 від 07.04.2015, у зв`язку з перебуванням судді Ільєнок Т.В. у відпустці, справу №911/2333/14 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Отрюх Б.В, Тищенко А.І.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Отрюх Б.В, Тищенко А.І.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 розгляд справи відкладено на 22.04.2015.
21.04.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли письмові пояснення та клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.
22.04.2015 судове засідання по справі №911/2333/14 не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. у відпустці.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 розгляд справи призначено на 27.05.2015.
26.05.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли письмові пояснення та клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.
Представник третьої особи у судове засідання, призначене на 27.05.2015, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.
Судова колегія вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності представника третьої особи, явка якого в судове засідання обов`язковою не визнавалась.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.
Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 11.04.2011 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» як страховиком та ПП Данченко Оленою Вікторівною як страхувальником укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0635763/2417/11, відповідно до умов якого страховик зобов`язався у разі настання страхового випадку виплатити страхове відшкодування на умовах і в обсязі, передбаченими цим договором, а страхувальник зобов`язався вчасно і в повному обсязі сплачувати страхові платежі і виконувати інші умови договору.
Відповідно до п. 5.1. договору, предметом цього договору (об`єктом страхування) є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом (ТЗ) та додатковим обладнанням (ДО), встановленим на ньому.
Відповідно до п. 6.1. договору страховим випадком є подія, що виникла внаслідок настання страхових ризиків, в результаті якої завдані прямі збитки майновим інтересам страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням або розпорядженням застрахованими ТЗ та/або ДО, і у зв`язку з якою виникає зобов`язання страховика здійснити виплату страхового відшкодування. Страховим ризиком за цим договором, зокрема, є зіткнення застрахованого ТЗ з рухомим та/або нерухомим об`єктом.
За умовами пункту 7.1. договору страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку. Страхова сума за ТЗ та ДО встановлюється в межах їх дійсної вартості. Дійсна вартість та страхова сума окремого застрахованого ТЗ та ДО наведені у додатку № 2. Договором передбачена безумовна франшиза, яка встановлюється у відсотках від страхової суми за договором та вираховується з суми страхового відшкодування за кожним та будь-яким страховим випадком. Розмір франшизи за кожним страховим випадком зазначений у додатку № 2.
Згідно з додатком №2 до договору добровільного страхування наземного транспорту застрахованим є автомобіль DAF TE 95 XF державний номер НОМЕР_2 , дійсна вартість 182 300,00 грн., страхова сума 182 300,00 грн., франшиза 0,5 при настанні страхового випадку за іншим ризиком, крім викрадення.
У пункті 9 договору визначено строк дії договору з 14.04.2011 по 14.01.2012.
10.07.2011 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та ПП Данченко Оленою Вікторівною укладено додатковий договір № 1 до договору добровільного страхування наземного транспорту, яким внесено зміни до п. 4.9 договору та визначено вигодонабувачем ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки № 8840999 про обставини дорожньо-транспортної пригоди, виданої 15.08.2011 заступником командира взводу ДПС м. Новоград-Волинський батальйону ДПС (ДОДДЗ) м. Житомир, підпорядкованого УМВС України в Житомирській області, 13.07.2011 на дорозі М-06 Київ-Чоп 230 км 300 м сталася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) за участю транспортного засобу DAF TE 95 XF, державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , та автомобіля КРАЗ 6322, державний номер НОМЕР_3 , що належить НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілю DAF TE 95 XF, державний номер НОМЕР_2 спричинено механічні пошкодження.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2011 встановлено, що 13.07.2011 року близько 09.30 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «КРАЗ 6322», державний номерний знак НОМЕР_4 , на 230 км + 300м , автодороги Київ-Чоп, виконуючи поворот ліворуч з крайнього положення не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку по тій на яку він мав намір перестроїтись. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, та завдано матеріальні збитки. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
15.07.2011 страхувальник - ОСОБА_3 звернулась до страховика - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» із заявою № 2401/06/3771 про виплату страхового відшкодування у зв`язку з подією, що має ознаки страхової.
Відповідно до Звіту № 19/7/11 від 24.07.2011 про оцінку автомобіля DAF TE 95 XF 430, держ. номер НОМЕР_2 , складеного експертом-автотоварознавцем ОСОБА_4 (суб`єктом оціночної діяльності) на замовлення страхувальника, вартість відновлювального ремонту автомобіля DAF TE 95 XF 430, держ. номер НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 128 358,56 грн. Експертом також складено дефектну відомість огляду колісного транспортного засобу від 20.07.2011. Відповідно до ремонтної калькуляції від 24.07.2011 вартість ремонту автомобіля DAF TE 95 XF 430, держ. номер НОМЕР_2 складає 313 059,06 грн.
Відповідно до Звіту про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу № 374/10/11 від 06.10.2011, складеного оцінювачем ОСОБА_5 на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля DAF TE 95 XF 430, реєстр. номер НОМЕР_2 з урахуванням зносу становить 128 358,56 грн.
10.10.2011 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» як страховиком та ОСОБА_2 як потерпілою укладено договір про врегулювання страхового випадку № 2401/06/3771 за договором добровільного страхування наземного транспорту № 06/0635763/2417/11 від 11.04.2011, яким сторони дійшли згоди, що розмір страхового відшкодування за договором по ДТП, що сталася 13.07.2011, за участю забезпеченого транспортного засобу DAF ТЕ 95 XF 430, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 128 358,56 грн.; страховик сплачує потерпілому страхове відшкодування за договором протягом семи робочих днів з дати набрання чинності цим договором готівкою, шляхом перерахування по системі Приват Мані ВАТ КБ «Приватбанк».
25.10.2011 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» складено страховий акт № 2401/06/3771/68893, згідно з яким сума страхового відшкодування становить 122 425,30 грн.
26.10.2011 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 122 425,30 грн. на користь вигодонабувача ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням №050685 від 26.10.2011 та відомістю № ВПТ-002665 від 25.10.2011 для виплати страхових відшкодувань отримувачам.
07.06.2013 позивач звернувся до відповідача із претензією (вих. № 04-09/9576) в якій просив відшкодувати позивачу завданий збиток в сумі 122 425,30 грн.
Вказану претензію відповідач отримав 14.06.2013, однак залишив її без відповіді та задоволення. Відповідач також залишив без відповіді лист позивача від 12.11.2013 № 04-09/17896 (отриманий відповідачем 18.11.2013) з проханням повідомити про результати розгляду претензії.
З огляду на наведене, позивач звернувся з даним позовом до відповідача, в трудових відносинах з яким на дату вчинення ДТП перебував ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, про стягнення в порядку регресу шкоди у розмірі 122 425,30 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову та виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» та п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.
При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з Військовою частиною НОМЕР_1 підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем.
Разом з тим, відповідач посилається на те, що автомобіль, яким керував військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 старший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_1 закріплений за ним не був, для виконання службових обов`язків не надавався, шляховий лист не виписувався; ОСОБА_1 всупереч інтересам служби, без відповідного дозволу вищого військового начальника, неправомірно заволодів автомобілем і за для власних потреб здійснив на ньому поїздку.
Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
В матеріалах справи відсутні та відповідачем не надано доказів, які б свідчили, що ДТП сталося не під час виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, а при використанні автомобіля у власних цілях та неправомірному його заволодінні.
Отже, відповідачем не доведено наявність обставин, на які він посилається заперечуючи проти позову.
Як зазначалось, відповідно до Звіту № 19/7/11 від 24.07.2011 про оцінку автомобіля DAF TE 95 XF 430, держ. номер НОМЕР_2 , складений експертом-автотоварознавцем ОСОБА_4 на замовлення страхувальника та Звіту про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу № 374/10/11 від 06.10.2011, складеним оцінювачем ОСОБА_5 на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля DAF 95 XF 430, держ. номер НОМЕР_2 з урахуванням фізичного зносу складає 128 358,56 грн.
Доводи скаржника про те, що сума завданої в ДТП шкоди, визначеної в звіті оцінювача, є завищеною, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.
25.10.2011 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» складено страховий акт № 2401/06/3771/68893, згідно з яким сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи та неоплаченої частини страхової премії становить 122 425,30 грн., виплата якого здійснена позивачем 26.10.2011.
Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду, що відшкодування завданої ОСОБА_1 внаслідок ДТП шкоди покладається на Військову частину НОМЕР_1 в розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 122 425,30 грн.
Враховуючи те, що Військова частина НОМЕР_1 в добровільному порядку завдану її працівником шкоду не відшкодувала, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
З огляду на зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам, матеріалам справи та вимогам законодавства, а тому рішення господарського суду Київської області від 17.07.2014 у справі № 911/2333/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення господарського суду Київської області від 17.07.2014 у справі № 911/2333/14 залишити без задоволення.
2.Рішення господарського суду Київської області від 17.07.2014 у справі № 911/2333/14 залишити без змін.
3.Матеріали справи № 911/2333/14 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх