номер провадження справи 14/116/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.06.2015 Справа № 905/3821/14-908/4376/14

Суддя Сушко Л.М., розглянувши матеріали скарги Державного підприємства «Вугілля України» на дії Відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції у справі №905/3821/14-908/4376/14

За позовом Державного підприємства «Вугілля України» (адреса - 01601 м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 4)

до відповідача-1 Державного підприємства «Селидіввугілля» (адреса - 85400 м. Селидове Донецької області, вул. К. Маркса, 41)

до відповідача-2 Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська» (адреса - 83014 м. Донецьк, вул. Лівобережна, 66)

про стягнення збитків

Заінтересована особа - Відділ державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції (адреса - 85400 м. Селидове Донецької області, вул. Маяковського, б. 39)

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

від заінтересованої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ

29.04.2015р. до господарського суду Запорізької області надійшла скарга Державного підприємства «Вугілля України» на дії Відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції у справі №905/3821/14-908/4376/14.

Ухвалою господарського Запорізької області від 30.04.2015р. скаргу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 27.05.2015р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.05.2015р. розгляд скарги відкладено до 16.06.2015р.

В судове засідання представники Сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

15.06.2015р. від ВДВС Селидівського МУЮ надійшла заява про розгляд скарги без участі представника ВДВС.

В обґрунтування скарги ДП «Вугілля України» зазначає наступне. Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням ТОВ «ДІД Конс» щодо офіційного тлумачення положень пункту 15 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозв'язку з положеннями частини першої статті 41, частини п'ятої статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини другої статті 2, абзацу шостого пункту 3.7 статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» (справа про стягнення заборгованості з підприємств паливно-енергетичного комплексу) Конституційний Суд України вважає, що зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень полягає у відстроченні виконання судового рішення на ний строк, має відповідати принципу верховенства права та здійснюватися у випадках і на підставі, визначених законом.

Згідно з п. 3 рішення. Конституційний суд України дійшов висновку, що зі змісту Закону №2711 вбачається, що його прийнято з метою сприяння поліпшенню фінансового стану підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству та підвищенню їя інвестиційної привабливості через здійснення заходів, спрямованих на зменшення та/або розстрочення кредиторської та дебіторської заборгованостей шляхом застосування механізмів списання, взаєморозрахунків, реструктуризації, часткової оплати на умовах, визначених Законом №2711; його дія поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії, і види якої визначені у Законі №2711 (преамбула, пункти 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 статті 1, частина друга статті 2).

Наведене дає Конституційному Суду України підстави для висновку, що положення Закону №2711 не регулюють правовідносини стосовно погашення заборгованості, не визначеної у пункті 1.4 статті 1, зокрема такої, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії.

Предметом спору у справі № 905/3821/14-908/4376/14 за позовом ДП «Вугілля України» було грошове зобов'язання ДП «Селидіввугілля» перед ДП «Вугілля України» на суму 40 897,08 грн.

Тобто, заборгованість ДП «Селидіввугілля» перед ДП «Вугілля України» по сплаті суми боргу жодного відношення до розрахунків за енергоносії не має в розумінні Закону України №2711 «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Виходячи з наведеного, постанова від 25.03.2015р. про зупинення виконавчого провадження № 46931920, винесена заступником начальника відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Литвиненком Ю.В є незаконною та безпідставною.

За викладених обставин ДП «Вугілля України» просить визнати недійсною та скасувати постанову від 25.03.2015р. про зупинення виконавчого провадження №46931920, винесену заступником начальника відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Литвиненком Ю.В.

Відповідач-1 ДП «Селидіввугілля» проти скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві, який надійшов на адресу суду 21.05.2015р., а також у доповненнях на відзив, який надійшов на адресу суду 27.05.2015р. В обґрунтування заперечень посилається на те, зокрема, що стягнуті на користь Позивача у даній справі збитки у сумі 40 897,40 грн. відносяться до заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, а отже, дії державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження по стягненню такої заборгованості є законними.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду 27.05.2015р., ВДВС зазначив, що дії державного виконавця були в межах його повноважень та він діяв в спосіб та в межах, встановлених законом. На підставі зазначеного просить відмовити ДП «Вугілля України» в задоволенні скарги.

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність скарги виходячи з наступного.

Постановою ВДВС Селидівського МУЮ від 18.03.2015р. відкрито виконавче провадження №46931920 з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 09.02.2015р. по справі №905/3821/14-908/4376/14 про стягнення з ДП «Селидіввугілля» на користь ДП «Вугілля України» боргу у сумі 40 897,08 грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Постановою ВДВС Селидівського МУЮ від 25.03.2015р. виконавче провадження №46931920 зупинено на підставі п. 15 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення розрахунків у паливно-енергетичному комплексі» від 03.07.2014р. №1571-VІІ, відповідно п.п. 2 п. 1 розділу І якого тривалість процедури погашення заборгованості відповідно до зазначеного вище закону була продовжена до 01 січня 2016 року.

Стягувач ДП «Вугілля України» не погодилося з зазначеною постановою ВДВС Селидівського МУЮ від 25.03.2015р. про зупинення виконавчого провадження та звернулося до суду зі скаргою на дії ВДВС Селидівського МУЮ.

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження» на строк участі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу та беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», щодо таких підприємств зупиняється дія статей 4, 5 цього Закону.

Статтями 4 та 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені основні заходи примусового виконання рішень та обов'язки і права державних виконавців при примусовому виконанні рішень.

Стаття 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" №2711-IV (далі -Закон України №2711-IV) встановлює сферу його дії, а саме: цей закон регулює відносини, пов'язані з проведенням комплексом заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Дія цього закону поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Частиною 2 ст.2 Закону України №2711-IV чітко визначено, що його дія поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Пунктом 1.3 ст.1 Закону України №2711-IV до учасників розрахунків віднесено: підприємства паливно-енергетичного комплексу, суб'єктів господарської діяльності, розпорядників коштів державного та місцевих бюджетів, державні цільові фонди, Державний комітет України з державного матеріального резерву, правонаступників ліквідованих фондів, що були передбачені законодавством, розпорядників цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України, які мають дебіторську або кредиторську заборгованість та здійснюють заходи щодо її погашення на умовах, визначених цим Законом.

Згідно з п.1.4 ст.1 Закону України №2711-IV до заборгованості відноситься сума коштів, підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату, яка: 1) підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена; 2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у тому числі ліквідованих; 3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України; 4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана суб'єктами господарської діяльності, у тому числі за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії; 5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачення видатковими статтями часткового фінансування видатків для розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями (трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів.

Наведеною нормою встановлено вичерпний перелік сум коштів, що підпадають під ознаки заборгованості у розумінні п.1.4 ст.1 Закону України №2711-IV, у випадках наявності якої мають застосовуватися положення п.15 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження.

Як вбачається з рішення господарського суду Запорізької області від 12.01.2015р. у справі №905/3821/14-908/4376/14, спірний борг виник з правовідносин відшкодування Позивачу збитків від погіршення майна, у зв'язку з порушенням умов Договору поставки вугілля.

Отже, заборгованість Відповідача, виникла внаслідок завдання Позивачу збитків які утворилися при передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладеного Договору, в розумінні п.1.4 ст.1 Закону України №2711-IV.

Разом з тим, згідно з п.15 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає зупиненню у випадках внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Судом встановлено, що Боржник - ДП «Селидіввугілля» внесений до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу як підприємство паливно-енергетичного комплексу що бере участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", що підтверджено відповідною Випискою з Реєстру.

Крім того, відповідно до абзацу 6 п.3.7 ст.3 Закону України №2711-IV на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів.

Таким чином, вказаною нормою, як виняток, встановлено вичерпний перелік сум заборгованості, за умов наявності якої не підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень стосовно боржника, як підприємства паливно-енергетичного комплексу, включеного до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України №2711-IV.

Сума збитків від погіршення належного Позивачу майна, що була предметом стягнення за рішенням від 12.01.2015р., до переліку зазначеному у абзаці 6 п.3.7 ст.3 Закону України №2711-IV не входить, а тому в даному випадку характер спірної заборгованості чи зміна способу виконання судового рішення жодним чином не впливають та не спростовують правомірність дій ВДВС Селидівського міського управління юстиції щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження від 25.03.2015р.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що дії ВДВС Селидівського міського управління юстиції щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження від 25.03.2015р., є такими, що відповідають нормам чинного законодавства, а відтак скарга ДП «Вугілля України» на дії ВДВС Селидівського МУЮ задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Запорізької області, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Державного підприємства «Вугілля України» на дії Відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції у справі №905/3821/14-908/4376/14 відмовити.

Ухвалу суду надіслати учасникам судового процесу.

Суддя Л.М. Сушко