донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

17.06.2015 справа №908/1676/13

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів при секретарі за участю представників сторін від позивача: від відповідача: Агапова О.Л. Малашкевич С.А., Сгара Е.В. Максименко Г.П. Баранов Т.О. не з'явились
розглянувши апеляційну скаргуШкоди Вадима Валерійовича, с.Вільногрушівське, Запорізької області
на ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.12.2013р. у справі №908/1676/13 за позовом Шкоди Вадима Валерійовича, с.Вільногрушівське, Запорізької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукова виробнича фірма «Союз-ВВ»,
третя особа-1 м.Запоріжжя Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональна фондова компанія «Емісія»,м.Запоріжжя
третя особа-2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональна фондова компанія»,м.Запоріжжя
про визнання недійсним договору та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
Громадянин Шкода В.В. звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукова-виробнича фірма Союз-ВВ» та Подорожко В.В. за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Емісія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна фондова компанія» про визнання недійсним договору та зобов"язання вчинити певні дії.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.12.2013 року (суддя Горохов І.С.) провадження у справі припинено на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

До Донецького апеляційного господарського суду від позивача у справі надійшла апеляційна скарга на Ухвалу суду разом з клопотанням про відновлення строку для її подання.

В обґрунтування клопотання заявник посилався на те, що розгляд справи неодноразово зупинявся. В засідання суду, який прийняв ухвалу, що оскаржується, участі не приймав. До 19.05.2015р. був впевнений, що розгляд спору не закінчений. В підтвердження клопотання надав необхідні документи.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року строк для подачі скарги відновлений та порушено апеляційне провадження.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія встановила.

Позовні вимоги заявлені з наступних підстав: Шкода В.В. є учасником ТОВ "Науково-виробнича фірма "Союз-ВВ". Згідно з Установчим договором про створення ТОВ "НВФ "Союз-ВВ" від 02.03.1998р. частки у статутному капіталі Товариства розподілені між Шкодою В.В. та Фоміних В.В.

Згідно з договором купівлі-продажу цінних паперів від 19.04.2013р. №БВ13/0419/2 ТОВ "НВФ "Союз-ВВ" в особі директора Фоміних В.В. продало гр-ну Подорожко В.В., від імені якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕГІОНАЛЬНА ФОНДОВА КОМПАНІЯ", 740 700 штук простих іменних акцій ПАТ "Світлотехніка". Однак, збори учасників ТОВ "НВФ "Союз-ВВ" не проводилися з 2009 року, а якщо вони і проводилися, то є неповноважними у зв'язку з тим, що позивач, як учасник Товариства, якому належить 50 відсотків статутного капіталу Товариства, участі у таких зборах не приймав. Таким чином, рішення про продаж належних Товариству акцій ЗАТ "Світлотехніка" зборами учасників не приймалося. Рішення про відчуження акцій було прийнято генеральним директором одноособово, з перевищенням повноважень, наданих Статутом Товариства. Тобто, за відсутності рішення зборів учасників відповідача про відчуження акцій відповідач не набув цивільних прав та обов'язків, що виникають з оспорюваного правочину - договору купівлі-продажу акцій, оскільки Генеральний директор ТОВ "НВФ "Союз-ВВ" Фоміних В.В. при здійсненні дій, направлених на укладення оспорюваного правочину, діяв не у відповідності з повноваженнями, визначеним установчими документами та законом.

Господарським судом Запорізької області було встановлено.

Протоколом № 1 від 02.03.1998р. загальних зборів учасників ТОВ «НВФ «Союз-ВВ» та розпорядженням виконкому Орджонікідзевської районної ради м. Запоріжжя від 17.03.1998 № 314 затверджено Статут товариства.

Згідно з Протоколом зборів учасників ТОВ «НВФ «Союз-ВВ» № 1 від 27.07.2009р. генеральним директором ТОВ «НВФ «Союз-ВВ» обрано Фоміних Володимир Віталійович.

Відповідно до Установчого договору частки у статутному капіталі Товариства розподілені наступним чином: Шкода В.В. - 14 062,5 грн., що дорівнює 5 часткам, що становить 50 відсотків Статутного капіталу Товариства, Фоміних Володимир Віталійович - 14 062,5 грн., що дорівнює 5 часткам, що становить 50 відсотків Статутного капіталу Товариства.

Згідно з договором купівлі-продажу цінних паперів від 19.04.2013 № БВ13/0419/2 ТОВ «НВФ «Союз-ВВ» в особі директора Фоміних Володимира Віталійовича продало громадянину України Подорожко Володимиру Володимировичу, від імені якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕГІОНАЛЬНА ФОНДОВА КОМПАНІЯ», що виступало на підставі договору доручення від 19.04.2013 № БД13/0419/1 та довіреності від 19.04.2013, 740 700 штук простих іменних акцій ПАТ «Світлотехніка» ().

Господарський суд прийшов до висновку, що даний спір господарському суду не підвідомчий та припинив провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Позивачем подана апеляційна скарга, у якій заявник вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права.

Відповідач у судове засідання на з"явився.

Дослідивши матеріали справи, пояснення представника позивача, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно із вимогами ст..12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають, зокрема;

з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів;

справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Згідно ст. 25 Закону України «Про акціонерні товариства», кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на:

1) участь в управлінні акціонерним товариством;

2) отримання дивідендів;

3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства;

4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

Одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування.

Відповідно до вимог ст. 177 Цивільного кодексу України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Предметом спірного договору виступають прості іменні акції не ТОВ "Науково-виробнича фірма "Союз-ВВ , учасником якого є позивач, а ПАТ «Світлотехніка» в кількості 740 700 штук. номінальної вартістю 0,40 грн.

В даному випадку акції за спірним договором виступають як речі у вільному цивільному обігу і спір не пов'язаний з реалізацією корпоративних прав та не пов'язаний з порушенням переважного права на придбання акцій. Позивачем не надано доказів наявності такого переважного права на придбання акцій та його порушення.

На думку суду, спор про визнання недійсними договору купівлі-продажу акцій у спорі, що розглядався господарським судом Запорізької області, не є такими, що виник з корпоративних відносин.

Відповідно до вимог ст.21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу

Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Зі змісту спірного договору вбачається, що відповідач - Подорожко В.В., укладав його як фізична особа без статусу суб'єкта підприємницької діяльності. Згідно із довідкою Державного реєстратора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців в Єдиному державному реєстрі записів про проведення реєстраційних дій не знайдено. Тобто, на момент укладення спірного договору Подорожко В.В. діяв як фізична особа без статусу приватного підприємця. Таким чином, одним із відповідачів у справі є фізична особа - не суб'єкт підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.80 Господарськогшо процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Посилання заявника скарги на правові позиції, викладені у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» (п.51) та Вищого господарського суду України від 24.10.2011р №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», до уваги апеляційним господарським судом не прийняті, оскільки вказані у скарзі положення Постанов стосуються правовідносин, які до спору, що розглядається, відношення не мають.

Як вже було вищевказане, відповідачами у господарському процесі відповідно до ст.21 ГПК можуть бути юридичні особи. Громадянин Подорожко В.В., який повинен бути відповідачем у спорі, на дату укладання угоди статусу підприємця не мав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1,21, 80, 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.12.2013року у справі №908/16760/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського сулу України у 20-ти денний строк.

Головуючий суддя Агапов О.Л.

Судді Малашкевич А.С.

Сгара Е.В.

Надруковано 6 прим

1-позивачу

1-відповідачу

1-третя особа-1

1-теретя особа-2

1-у справу