ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року Справа № 904/1555/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Лисенко О.М. (зміна складу колегії суддів на підставі розпорядження голови суду від 15.06.2015р.)

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

Представники сторін:

позивача - Гомов В.В., довіреність №2015/356 від 15.06.15р.;

позивача - Шевченко М.І., довіреність № 2015/355 від 15.06.15р.;

відповідача - не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», м.Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2015 року по справі № 904/1555/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортного устаткування «Віра-Сервіс Інтермаш», м.Київ

до публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», м.Дніпропетровськ

про стягнення 82 191,48 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2015 року у справі № 904/1555/15 (суддя Колісник І.І.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортного устаткування «Віра-Сервіс Інтермаш»», м.Київ до публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», м.Дніпропетровськ про стягнення 82 191,48 грн. позов було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 61 950 грн. основного боргу, 3097,50 грн. пені, 875,79 грн. - 3% річних, 14 804,76 грн. інфляційних втрат та 1794,47 грн. судового збору (а.с.78-80).

Рішення господарського суду Дніпропетровської області в частині задоволення позову мотивовано фактом неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань по повній та своєчасній оплаті наданих послуг, в частині відмови в позові - невірним розрахунком позивачем інфляційних втрат та 3% річних; в якості норм матеріального права господарський суд послався на ст.ст. 526, 530, 546, 548, 549, 610, 625, 837 ЦК України ст.ст.193, 199 Господарського кодексу України.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач - ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», посилається на неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, порушення норм процесуального права, зокрема:

- господарським судом не була задоволена заява скаржника про розстрочення виконання рішення від 10.04.2015р., хоча відповідачем було документально підтверджено важкий фінансовий стан підприємства, наведено доводи, відповідно до яких обґрунтовано необхідність розстрочення рішення.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.96 ГПК України, не скористався, але в судовому засіданні 16.06.2015р. представники проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилались на відповідність оскаржуваного рішення вимогам закону, матеріалам, обставинам справи.

15.06.2015р. до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло клопотання від скаржника про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю явки повноважного представника в судове засідання. Зазначене клопотання, на думку колегії суддів, задоволенню не підлягає, оскільки: по-перше, свідчить про факт належного сповіщення відповідача про час та місце судового засідання 16.06.2015р. по цій справі, яке призначено на 12.15 годину; по-друге, скаржник є суб`єктом господарської діяльності з певною штатною чисельністю працівників та не позбавлений права уповноважити для участі в судовому засіданні іншого представника за довіреністю або звернутись до інших фахівців в галузі права з метою отримання правової допомоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2014р. між ТОВ «Завод підйомно-транспортного устаткування «Віра-Сервіс Інтермаш», м.Київ («виконавець» за договором, позивач по справі) та ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», м.Дніпропетровськ ("замовник" за договором, відповідач по справі, скаржник) був укладений договір № 590141348, предметом якого були послуги "виконавця" з механічної обробки залізничних коліс із металопродукції «замовника»; позначення креслень коліс, кількість, заставна вартість і терміни постачання заготовок, терміни виконання робіт, додаткові вимоги, у разі наявності таких, вказуються в специфікаціях, які є невід`ємною часиною договору (п.п.1.1 р.1 договору (а.с.11-16)).

Відповідно до розділу 2 договору вартість послуг з обробки однієї заготовки вказується у специфікаціях до цього договору; у вартість послуг входить вартість робіт, зазначених у пункті 1.2. цього договору; загальна сума договору складається із суми всіх специфікацій.

Пунктами 3.1-3.3 розділу 3 договору сторони погодили, що оплата робіт проводиться «замовником» в строки, що вказуються в специфікаціях; оплата виконується за наявності рахунку «виконавця»; «виконавець» зобов`язаний надавати «замовникові» податкову накладну в терміни, передбачені чинним законодавством України; вартість наданих послуг підтверджується актами виконаних робіт, підписаних сторонами цього договору; доставка заготовок коліс «виконавцю», готової продукції «замовнику» і повернення стружки «замовнику» проводиться автотранспортом «замовника» або згідно з договорами, що укладаються між ПАТ «Інтерпайп НТЗ» і третіми особами.

Пунктами 4.1-4.4 розділу 4 договору сторони визначили, що поставка заготовок на адресу «виконавця» проводиться партіями, поплавочно, автомобільним транспортом на умовах СРТ - склад «виконавця» за адресою: м.Олександрія, вул..Паризької Комуни, 1, готової продукції - партіями, поплавочно, в порядку надходження заготовок, на умовах FCA - склад «виконавця» за адресою: м.Олександрія, вул..Паризької Комуни, 1 відповідно до Інкотермс 2000; датами відвантаження заготовок і постачання готової продукції є дати, вказані в товаротранспортній накладній; «замовник» і «підрядник» сповіщають один одного по електронній пошті (електронна пошта «замовника» - , електронна пошта «підрядника» - ) про готовність до відвантаження заготовок або готової продукції не пізніше одного робочого дня з моменту їх відправки із зазначенням наступних дат: дати відвантаження, кількості, номеру автомобіля; у разі необхідності, строки виконання робіт по кожній партії окремо зазначаються в специфікаціях.

Підпунктом 7.2.1 розділу 7 договору сторони передбачили майнову відповідальність «замовника» в разі затримки виконання платежів у виді сплати «виконавцю» пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, але не більше 5% від суми основної суми простроченого платежу.

Пунктом 10.4 розділу 10 договору визначено, що договір діє з моменту підписання та до 31.12.2014 року.

10.08.2014р. між сторонами була підписана специфікація № 1 (додаток № 1 до договору), відповідно до якої відповідач замовив позивачу виконання робіт з обробки отворів у диску колісних центрів відповідно до технічного протоколу № 2146-2013 та креслення КР-0080-09/ТЭП70А.31.15.120 у кількості 20 шт., загальною вартістю 61 950 грн.; «замовник» надав «виконавцю» касети для транспортування колісних центрів у кількості 5 шт.; заставна вартість однієї заготівки колісних центрів без отворів у диску по кресленню: КР-0079-09/ТЭП70А.31.15.119 складає 7718 грн., КР-0080-09/ТЭП70А.31.15.120 складає 7854 грн.; умови оплати визначені, як розрахунок протягом 30 календарних днів після підписання акту виконаних робіт; термін виконання робіт: вересень-жовтень 2014 року (а.с.17).

10.10.2014р. між сторонами був підписаний акт виконаних робіт № 26, відповідно до якого позивач («виконавець») в межах договору № 590141348 від 28.08.2014р. здійснив обробку отворів у диску колісних центрів відповідно до технічного протоколу № 2146-2013 на суму 61 950 грн. Зазначений акт підписаний обома сторонами та не містить будь-яких зауважень, претензій щодо якості, кількості, вартості наданих послуг (а.с.18). Також в ході розгляду справи в судах обох інстанцій сторонами відповідно до ст.33 ГПК України не було надано жодного доказу, який спростовував обставину належного надання послуг. Одночасно, відповідачу був вручений рахунок № 57 від 10.10.2014р. на оплату наданих послуг на суму 61 950 грн. (а.с.19).

Відповідач по справі - ПАТ «Інтерпайп НТЗ» - свої договірні зобов`язання по оплаті не виконав, тому, 09.12.2014р. листом № 660 позивач звернувся до відповідача з претензією про оплату рахунку № 57 від 10.10.2014р., та повторно надіслав відповідачу рахунок на оплату спірної суми заборгованості (а.с.20-21).

Відповідач відповіді на зазначену претензію не надав, суму основної заборгованості не сплатив, що і стало підставою звернення позивача з позовом до господарського суду (а.с.3-6).

Докази визнання недійсним, розірвання, внесення будь-яких змін в встановленому законом порядку до договору № 590141348 від 28.08.2014р. відсутні в матеріалах справи, не надавались сторонами, зокрема, і скаржником в ході розгляду справи в судах обох інстанцій відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України.

Доказів оплати вартості виконаних робіт - 61 950 грн. - по вищенаведеному акту в повному обсязі та в порядку, строки, передбачені договором відсутні в матеріалах справи, не надавались скаржником в ході розгляду справи судами обох інстанцій відповідно до ст.33 ГПК України.

10.04.2015р. відповідачем до господарського суду була подана заява про розстрочку виконання рішення на 3 місяці з оплатою рівними частинами до 30 числа кожного місяця (а.с.49-50). Зазначена заява обґрунтована тим, що підприємство знаходиться у скрутному фінансовому становищі, на підтвердження чого відповідач подав баланс за 2014 рік та звіт про фінансові результати за 2014 рік, а також зауважив, що виконання рішення є об`єктивно неможливим, оскільки обігових коштів у підприємства немає. Важкий фінансовий стан підприємства відповідача обумовлений, як зазначає скаржник, обставинами об`єктивного характеру, зокрема, відмовою вітчизняних замовників від замовлень через відсутність коштів на оплату або простоєм власного виробництва, а також тим, що останнім часом на світовому ринку склалась тенденція зниження цін на металопродукцію. Натомість, на обґрунтування зазначених об`єктивних обставин скаржником не було надано жодного доказу в розумінні ст..ст.32, 33, 36 ГПК України (а.с.49-50).

29.04.2015р. позивачем до господарського суду Дніпропетровської області подана заява в порядку ст.22 ГПК України про збільшення позовних вимог, відповідно до якої останній просив стягнути з відповідача 61 950 грн. основного боргу, 16 263,10 суми боргу з урахуванням індексу інфляції, 880,88 грн. - 3% річних, 3097,50 грн. пені та 1827 грн. судового збору (а.с.68-70). Зазначену заяву було прийнято господарським судом.

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст.854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України регламентовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України регламентовано, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи, що акт виконаних робіт був підписаний 10.10.2014р., згідно з умовами договору строк оплати вартості робіт - протягом 30 календарних днів після підписання акту виконаних робіт (тобто, до 09.11.2014р.), відповідач за виконані роботи не розрахувався, то у відповідача виник обов`язок оплати 61 950 грн. - боргу по оплаті за виконані за договором № 590141348 від 28.08.2014р. роботи. Отже, такі вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі - 61950 грн., а оскільки факт прострочення в оплаті мав місце, розрахунок пені не спростовано відповідачем, контррозрахунок відсутній, то позовні вимоги в частині стягнення пені слід визнати також обґрунтованими в сумі 3097,50 грн. (з 11.11.2014р. по 20.02.2015р.), враховуючи 5% обмеження, встановлене п.п.7.2.1 договору, згідно з наведеним розрахунком в позовній заяві (а.с.5).

Щодо вимог в частині стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, то вони обґрунтовано задоволені господарським судом в сумі 14 804,76 грн. за період з грудня 2014 року по березень 2015 року та 875,79 грн. за період з 11.11.2014р. по 01.05.2015р. (відповідно), з урахуванням вимог п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» та ст.83 ГПК України.

Щодо відмови в задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення, то господарським судом обґрунтовано відмовлено в задоволенні зазначеної заяви, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити його виконання; при цьому слід враховувати приписи статті 121 Господарського процесуального кодексу України про те, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

За рішенням Конституційного Суду України від 26.06.2013р. № 5-рп/2013 по справі № 1-7/2013 за конституційним зверненням АК «Харківобленерго» такими обставинами є обставини об`єктивного характеру (п.2.3 цього рішення).

Згідно з пунктом 7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів").

На обгрунтування таких обставин, зокрема, доказів відмови вітчизняних замовників від замовлень через відсутність коштів на оплату або простоєм власного виробництва, а також тим, що останнім часом на світовому ринку склалась тенденція зниження цін на металопродукцію, не надано.

Крім цього, оскільки договір від 28.08.2014р. між сторонами укладався вже під час існування негативних явищ в економіці держави, то відповідач мав усвідомлювати наслідки своїх дій та передбачити в договорі всі ризики підприємницької діяльності. Крім того, господарським судом надано оцінку ступеню виконання зобов`язань відповідачем, тобто, останній взагалі не приступив до виконання своїх обов`язків щодо оплати виконаної роботи.

Також колегія суддів зазначає, що скаржник не обмежений кількістю звернень до господарського суду з заявою про надання розстрочки (відстрочки) виконання судового рішення при належному обґрунтуванні доказами обставин, що зумовлюють неможливість або ускладнення виконання судового рішення.

За цих обставин не приймаються апеляційним господарським судом доводи апеляційної скарги про те, що господарським судом були неповно з`ясовані всі обставини справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні господарського суду від 05.05.2015р. відповідають вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не можуть бути підставами скасування або зміни постановленого судового рішення, правові підстави задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», м.Дніпропетровськ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2015 року у справі № 904/1555/15 - залишити без змін.

Справу повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.06.2015 року.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В.Джихур

Суддя О.М.Лисенко