РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015Справа №910/6395/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат»

до Спільного українсько-німецького підприємства «Марком» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 165 488,96 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Саушкіна О.В. - довіреність № 4 від 15.01.2015 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агат» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Спільного українсько-німецького підприємства «Марком» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 165 488,96 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо погашення 165 488,96 грн. за умовами Договору поруки від 01.10.2014 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 165 488,96 грн. - боргу, 3 309,78 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2015 року порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 14.04.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.04.2015 року відкладено розгляд справи на 12.05.2015 року.

06.05.2015 року через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про витребування доказів у позивача.

В судове засідання, призначене на 12.05.2015 року представники сторін з'явилися.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав клопотання про витребування у позивача оригіналів первинних документів, а саме договору поставки, заявки, специфікації, видаткових накладних, доручення на прийом ТМЦ та інших первинних документів, які підтверджують наявність заборгованості у розмірі 165488,95 грн.

Відповідно до ч.1 ст.38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

З огляду на те, що дослідження витребовуваних відповідачем документів, впливає на розгляд справи по суті, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача.

Враховуючи необхідність витребування додаткових доказів у позивача, суд вважав за доцільне відкласти розгляд справи на 26.05.2015 року.

В судове засідання 26.05.2015 року представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 26.05.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 26.05.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агат» (далі по тексту - кредитор, позивач), Товариством з обмеженою відповідальністю «Поляна Україна Груп» (далі по тексту - боржник) та Спільним українсько-німецьким підприємством «Марком» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі по тексту - поручитель, відповідач) укладено Договір поруки (далі по тексту - Договір), за умовами якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за виконання Боржником в повному обсязі грошових зобов'язань (п.1.1. Договору), нести перед Кредитором солідарну з Боржником відповідальність (п.1.2. Договору).

У випадку порушення Боржником прийнятих ним зобов'язань, непогашення суми в розмірі 165 488,96 грн. (сто шістдесят п'ять тисяч чотириста вісімдесят вісім гривень, 96 коп.), в тому числі ПДВ в строк до 31.12.2014, Поручитель зобов'язаний зробити це за Боржника протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня отримання від Кредитора письмового повідомлення про порушення Боржником його зобов'язань (п.2.2. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих на себе обов'язків.

Договір поруки від 01.10.2014 року в судовому порядку не визнано недійсним та не розірвано, а тому на момент розгляду справи договір є таким що діє та є чинним.

05.01.2015 року позивачем на адресу відповідача направлена вимога №1 про сплату заборгованості в розмірі 165 488,96 грн., однак заборгованість залишилась неоплаченою.

Однак, як слідує з матеріалів справи, внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо погашення 165 488,96 грн., відповідно до умов Договору, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 165 488,96 грн., на підтвердження іншого суду не надано жодних доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач в порушення умов Договору не сплатив на користь позивача 165 488,96 грн. боргу, та має перед позивачем заборгованість в розмірі 165 488,96 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 165 488,96 грн. - боргу, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Спільного українсько-німецького підприємства «Марком» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (04053, м. Київ, ПРОВУЛОК НЕСТЕРОВСЬКИЙ , будинок 7/9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» (04073, м. Київ, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 8, ) 165 488 (сто шістдесят п'ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 96 коп. - боргу, 3 309 (три тисячі триста дев'ять) грн. 78 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 05.06.2015 року.