ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" червня 2015 р.Справа № 916/3133/13

За позовом: Білгород-Дністровського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району;

до відповідача: Білгород-Дністровської міської ради;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відділу Держземагентства у м. Білгород-Дністровський Одеської області;

про визнання незаконним та скасування рішення;

Суддя - Погребна К.Ф.

В судових засіданнях приймали участь представники:

Від прокуратури: Чалий М.Г. - довіреність;

Від позивача (Міністерства оборони України): Саламатіна О.В. - довіреність;

Єрмаков А.В. - довіреність;

Від позивача (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району): Турченко О.В. довіреність;

Від відповідача: Чернокульський С.С. - довіреність;

Від третьої особи : Артеменко О.В. - довіреність;

ОСОБА_3 на підставі паспорту;

Від третьої особи (Відділу Держземагентства у м. Білгород-Дністровський Одеської області): не з'явився.

В судовому засіданні 02.10.2014р. приймали участь представники:;

Від прокуратури: Чалий М.Г. - довіреність;

Від позивача (Міністерства оборони України): Єрмаков А.В. - довіреність;

Від позивача (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району): Турченко О.В. довіреність;

Від відповідача: Чернокульський С.С. - довіреність;

Від третьої особи : Артеменко О.В. - довіреність;

ОСОБА_3 на підставі паспорту;

Від третьої особи (Відділу Держземагентства у м. Білгород-Дністровський Одеської області): не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Білгород-Дністровський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Білгород-Дністровської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування п. 1.4. рішення Білгород-Дністровської міської ради від 08.07.2010р. № 1058-V Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам України в м. Білгород-Дністровському, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,064 га за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.11.2013р. суддя Зайцем Ю.О. було порушено провадження у справі №916/3133/14 із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.01.2014р. яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.04.2014р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.07.2014р. вищезазначені рішення господарського суду та постанова Одеського апеляційного господарського суду скасовані, справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області

Ухвалою господарського суду від 07.08.2014р. суддя Никифорчук М.І. прийняв відповідну справу до свого провадженні із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 10.09.2014р. було залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Відділ Держземагентства у м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.10.2014р. у задоволенні позовних вимог Білгород-Дністровського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України, в особі Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до Білгород-Дністровської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Відділу Держземагентства у м. Білгород-Дністровський Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення було відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2015р. рішення господарського суду Одеської області від 17.10.2014р. по справі №916/3133/13 було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.04.2015р. касаційну скаргу Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району задоволено повністю. Рішення господарського суду Одеської області від 17.10.2014р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2015р. у справі №916/3133/13 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Згідно з автоматизованим розподілом справ, в порядку ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, справу № 916/3133/13 передано на розгляд судді Погребній К.Ф., яка своєю ухвалою від 12.05.2015р. прийняла відповідну справу до свого провадженні із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Представники позивачів Міністерства оборони України та Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району в судове засідання зявились, позовні вимоги Білгород-Дністровського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав пояснення по справі з урахування Постанови ВГСУ України від 09.04.2015р. відповідно яких, проти позовних вимог заперечує та просить суд в задоволені позову відмовити повністю.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судове засідання з'явився надав пояснення відповідно яких позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими, безпідставними в звязку з чим в задоволені позову просить суд відмовити в обсязі.

Представник третьої особи Відділу Держземагентства у м. Білгород-Дністровський Одеської області в судове засідання не з'явився, проте надав до суду клопотання відповідно якого просив суд розглядати справу за відсутності його представника.

В судовому засіданні 11.06.2015р. представник прокуратури звернувся до суду із клопотання про визначення справи до колегіального розгляду в порядку ст. 4-6 ГПК України в задоволені якого судом було відмовлено з огляду на його необґрунтованість.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 11.06.2015р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.

Пунктом 1.4. рішення Білгород-Дністровської міської ради від 08.07.2010 № 1058-V Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам України в м. Білгород--Дністровському, громадянину ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,064 га за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва ті обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Проте прокурор вважає, що зазначена земельна ділянка відноситься до земель оборони та перебуває на обліку у Білгород - Дністровській КЕЧ району, а своїм рішенням від 08.07.2010 за № 1058-V року Білгород-Дністровська міська рада безпідставно та незаконно розпорядилася землями державної власності - землями оборони.

Відповідно, на думку прокурора, рішенням від 08.07.2010 за №1058-V року Білгород-Дністровська міська рада безпідставно та незаконно розпорядилася землями державної власності - землями оборони.

На підтвердження своїх доводів прокурор послався на наступне.

Рішенням виконкому Білгород-Дністровської міської ради депутатів трудящих від 21.09.1945р. №3/7 для потреб військових частин Білгород-Дністровського гарнізону була відведена земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач вказує, що відповідно до чинного на той час законодавства рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради депутатів трудящих від 21.09.1945 року 3/7 було достатньою підставою для виникнення права постійного землекористування у військових установ Білгород-Дністровського гарнізону.

Таким чином, оскільки вищезазначеним рішенням виконкому Білгород-Дністровської міської ради депутатів від 21.09.1945 року №3/7 було встановлено право землекористування військових частин Білгород-Дністровського гарнізону на ті земельні ділянки, які були надані для розміщення та постійної діяльності військових формувань, у період чинного на той час законодавства, то обґрунтованим є твердження про віднесення цих земель за цільовим призначенням до земель оборони.

Статтею 14 Закону України Про Збройні Сили України встановлено, що земля, закріплена за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю.

На земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, згідно з рішенням виконкому Білгород-Дністровської міської ради депутатів трудящих від 21.09.1945 № 3/7 та діючого на теперішній час земельного законодавства України, спірна земельна ділянка віднесена за цільовим призначенням до земель оборони, за формою власності - до державної власності.

Відтак, незважаючи на відсутність державного акту на право постійного користування вищезазначеною земельною ділянкою, вона відносяться до земель оборони, та належить державі в особі Кабінету Міністрів України на праві власності та Міністерству оборони України на праві постійного користування.

Перелік підстав для припинення права постійного користування земельною ділянкою визначений ст.141 Земельного кодексу України.

Жодна з цих підстав в даному випадку відсутня. Міністерство оборони України не відмовлялось від права користування спірною земельною ділянкою та не давало згоди на її передачу Білгород-Дністровській міській раді.

З наведених підстав прокурор звернувся до суду з позовом до відповідача Білгород-Дністровської міської ради з вимогами про визнання незаконним та скасування п. 1.4 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 08.07.2010 № 1058-V Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам України з м. Білгород-Дністровському, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,064 га за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є визнання незаконним та скасування рішення Білгород-Дністровської міської ради від 08.07.2010 № 1058-V з тих підстав, що, на думку Білгород-Дністровського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, Білгород-Дністровської міської ради, приймаючи оскаржуване рішення, діяла з перевищенням наданих їй повноважень, що призвело до порушення права власності держави та права користування Міністерства оборони України на вказану земельну ділянку.

Відповідно до ст. ст. 13, 19 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішення. Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель є завданням земельного законодавства, а саме Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Верховним Судом України у постанові від 11.11.2014 р. у справі № 21-405а14 зазначено, що позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність або та оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Верховний Суд України у вказаній постанові дійшов висновку, зокрема, що приймаючи до уваги те, що розгляд позову про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженого органу, не впливає на законність правовстановлюючих документів щодо права власності чи користування земельною ділянкою до розгляду спору про їх оскарження (не породжує юридичних наслідків), підстави для задоволення позову про визнання цього рішення незаконним та скасування відсутні.

На думку суду прийняте рішення Білгород-Дністровської міської ради від 08.07.2010 № 1058-V „Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам України з м. Білгород-Дністровському є ненормативним актом органу місцевого самоврядування. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, а тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання цього розпорядження незаконним та його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Одеського апеляційного господарського суду від 12.05.2015р. по справі №916/650/14, від 07.04.2015р. по справі №916/992/13, від 14.04.2015р. по справі №916/2639/14, прийняті відповідно до вищенаведеної правової позиції ВСУ

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що не обґрунтовані і не підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги Білгород-Дністровський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері про визнання незаконним та скасування п. 1.4. рішення Білгород-Дністровської міської ради від 08.07.2010р. № 1058-V Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам України в м. Білгород-Дністровському, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,064 га за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 16 червня 2015 р.

Суддя К.Ф. Погребна