РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015Справа №910/11183/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток»

до Товариства з обмеженою відповідальністю « Мегарент»

про стягнення 100 428, 83 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Дряхлов Є.О. (довіреність № 435 від 31.12.2014 року)

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Восток» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегарент» (надалі - відповідач) про стягнення 100 428, 83 грн. інфляційних витрат та 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконане рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 року у справі № 910/23808/14, яким відповідача зобов'язано сплатити позивачеві грошові кошти на загальну суму 386 064, 69 грн., серед яких: 329 596, 04 грн. - основний борг, 14 524, 44 грн. - пеня, 33 168, 26 грн. - інфляційні втрати та 8 775, 95 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2015 року було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 25.05.2015 року.

Позивачем надано розрахунок ціни позову, де позивач нараховує відсотки на загальну суму 386 064, 69 грн., встановлену рішенням суду від 23.12.2014 року та включає в себе 329 596, 04 грн. основного боргу, 14 524, 44 грн. пені, 33 168, 26 грн. інфляційних втрат та 8 775, 95 грн. 3% річних.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю у зв'язку з тим, що на рахунок відповідача накладено арешт, і відповідач не може розпоряджатися коштами, що йому належать. Щодо розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, відповідач зазначив, що розрахунок, наданий позивачем, є невірним, оскільки відповідальність у вигляді 3 % річних та інфляційних втрат повинна нараховуватись на основну суму боргу та посилається на ч.2 ст. 550 Цивільного кодексу України.

У зв'язку з відсутністю у судовому засіданні відповідача, розгляд справи було відкладено на 08.06.2015 року.

У судовому засіданні 08.06.2015 року представник позивача уточнив позовні вимоги та надав суду перерахунок заборгованості відповідача на суму основного боргу 329 596, 04 грн., а також подав заяву про збільшення позовних вимог у зв'язку з тим, що відповідачем з моменту винесення рішення від 23.12.2014 року до 02.06.2015 року (станом на дату подачі заяви про збільшення позовних вимог) не здійснено жодних дій задля погашення заборгованості. Вказана заява судом була задоволена. Таким чином, станом на дату прийняття рішення сума інфляційних втрат та 3% річних становить 150 760, 84 грн.

У судове засідання 08.06.2015 року представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте,.

У судовому засіданні 08.06.2015 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

23.12.2014 року Господарським судом міста Києва прийнято рішення у справі № 910/23808/14 про стягнення з відповідача на користь позивача 329 596, 04 грн. основного боргу, 14 524, 44 грн. пені, 33 168, 26 грн. інфляційних витрат та 8 775, 95 грн. - 3% річних.

Вказаним рішенням встановлено, що з 10.12.2012 року по 29.09.2014 року позивач надавав відповідачеві в суборенду частину нежитлового приміщення, загальною площею 216, 3 кв. м. за адресою м. Київ, б-р. Дружби Народів, 40а. Загальна сума заборгованості за договором суборенди становила 419 296, 04 грн., яку відповідач розрахувався частково на суму 89 700, 00 грн. Станом на дату подачі позовної заяви від 21.10.2014 року до Господарського суду міста Києва заборгованість відповідача перед позивачем становила 386 064, 69 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 року у справі № 910/23808/14 сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

27.02.2015 року відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження № 46617751 на підставі наказу № 910/23808/14 від 26.01.2015 року.

До даного часу рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 року у справі № 910/23808/14 є невиконаним, а заборгованість у розмірі 386 064, 69 грн. не погашена.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з вимогами п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що відповідач не виконує зобов'язання по оплаті суборенди нежитлового приміщення, загальною площею 216, 3 кв. м. за адресою м. Київ, б-р. Дружби Народів, 40а, позивач обґрунтовано звернувся з вимогою про стягнення інфляційних та 3% річних.

За період з 22.10.2014 року по 02.06.2015 року сума, на яку збільшився борг відповідача перед позивачем внаслідок інфляційних процесів становить 144 692, 66 грн., а 3% річних від основного боргу становлять 6 068, 18 грн., Загальна сума заборгованості дорівнює 150 760, 84 грн.

Заперечення відповідача слід відхилити, оскільки, згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3% річних, а не пеню чи штраф та у своїх вимогах керується ст. 625 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення 150 760, 84 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегарент» (03110, м. Київ, вул. Соломянська, 39, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» (03110, м. Київ, вул. Соломянська, 11, ) заборгованість на загальну суму 150 760 (сто п'ятдесят тисяч сімсот шістдесят) грн. 84 коп.; судовий збір в сумі 2 008 (дві тисячі вісім) грн. 58 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено та підписано 15.05.2015 року.

Суддя Я.А. Карабань