РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015Справа №910/3138/15-г

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Кримська страхова компанія"

Приватного підприємства "Медікал Клінік"

про стягнення 200 178,38 грн.

за участю представників:

від позивача:Ємельянова М.В.- представник за довіреністю № 31/12-14_Є
від відповідача -1:не з'явився
від відповідача -2:не з'явився

встановив :

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Кримська страхова компанія", Приватного підприємства "Медікал Клінік" про стягнення 200 178,38 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.02.2014 року на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (296 км. 50 м.) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер СН 1542 АС, що належить ПП "Медікал Клінік", під керуванням Потапова Г.Є. та автомобілем «Ауді», державний реєстраційний номер АІ 1702 ЕЕ, під керуванням Анісімова О.В., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Віді-Лізинг", внаслідок чого був пошкоджений автомобіль марки «Ауді», державний реєстраційний номер АІ 1702 ЕЕ, що був застрахований у Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування".

25.04.2014 р., 28.04.2014 р., 29.04.2014 р. та 15.05.2014 р. позивачем здійснено страхове відшкодування у загальному розмірі 200 178,38 грн. на користь СТО страхувальника.

Цивільно-правова відповідальність особи, якій належить автомобіль марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер СН 1542 АС (ПП "Медікал Клінік") застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватного акціонерного товариства "Кримська страхова компанія" (Поліс № АВ/3641745).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач вважає, що до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 20.02.2014 р. на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ.

У позові Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Кримська страхова компанія" суму страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., а з Приватного підприємства "Медікал Клінік" - у сумі 150 178,38 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів-1, 2 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання. Позиція відповідачів-1, 2 з приводу заявленого позову суду невідома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідачів за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу АС № 007519 від 24.05.2013 р., укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" та ТОВ "Віді-Лізинг", застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіль марки «Ауді», державний реєстраційний номер АІ 1702 ЕЕ.

20.02.2014 року на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (296 км. 50 м.) стався страховий випадок, а саме - дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Ауді», державний реєстраційний номер АІ 1702 ЕЕ, під керуванням Анісімова О.В., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Віді-Лізинг" та транспортного засобу марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер СН 1542 АС, що належить ПП "Медікал Клінік", під керуванням Потапова Г.Є., внаслідок чого був пошкоджений автомобіль марки «Ауді», державний реєстраційний номер АІ 1702 ЕЕ.

Відповідно до рахунків-фактури СТО від 15.04.2014 р. та від 15.05.2014 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ауді», державний реєстраційний номер АІ 1702 ЕЕ, внаслідок ДТП склала 200 178,38 грн.

На підставі заяв страхувальника про виплату страхового відшкодування від 10.04.2014 р. та від 15.05.2014 р., розрахунків суми страхового відшкодування від 15.04.2014 р., від 15.05.2014 р. , страхових актів № КР-007946 від 15.04.2014 р., № КР-008086 від 15.05.2014 р., рахунків-фактури СТО від 15.04.2014 р. та від 15.05.2014 р. Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" перерахувало на користь СТО страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 200 178,38 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1308 від 15.05.2014 р., № 1309 від 15.05.2014 р., № 1144 від 25.04.2014 р., № 1159 від 28.04.2014 р., № 1180 від 29.04.2014 р.

Позивач вважає, що сплачена ним сума відшкодування повинна бути йому повернута на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" особою, винною у ДТП, а оскільки відповідальність цієї особи була застрахована у ПрАТ "Кримська страхова компанія", то вказаною страховою компанією, яка є відповідальною за спричинений збиток, у межах ліміту страхування. Решту сплаченої суми має відшкодувати особа, з якою винуватець ДТП перебував у трудових відносинах.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Розглядаючи позовні вимоги ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" до відповідача-1 - ПрАТ "Кримська страхова компанія", господарський суд виходив з наступного.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, за вказаними нормами саме винна особа (або особа, відповідальна за збиток), повинна компенсувати сплачене страхове відшкодування новому кредитору (в даному випадку позивачу).

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що вина водія Потапова Г.Є. - працівника ПП "Медікал Клінік" у вчиненні ДТП не доведена у передбачений законом спосіб. У матеріалах справи відсутня постанова компетентного суду про визнання вказаної особи винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач вважає, що вина Потапова Г.Є. підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, розширеною довідкою органу ДАІ про настання дорожньо-транспортної пригоди, а також схемою ДТП, наявнми в матеріалах справи, до того ж зазначив, що господарський суд сам може встановити вину водія за наданими йому доказами.

З приводу таких доводів позивача суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (презумпція невинуватості).

Згідно зі ст. 221 КУпАП виключно судами розглядаються справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП (Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

З огляду на викладене довідка ДАІ або схеми ДТП не можуть встановлювати наявність (відсутність) вини будь-якої особи та не є належним доказом вини працівника ПП "Медікал Клінік" Потапова Г.Є. Інших доказів на підтвердження своїх доводів позивач суду не надав.

Також суд зазначає, що компетенція господарських судів України визначена ст. 12 ГПК України до якої не віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, а тому господарський суд є неуповноваженим законом органом на встановлення вини особи у вчиненні адміністративного проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відсутність акту суду про встановлення вини особи у скоєнні ДТП є підставою для відмови у стягненні з неї (чи відповідальної за неї особи) заподіяної шкоди.

До того ж у своїх поясненнях позивач зазначив, що у нього відсутні відомості стосовно притягнення Потапова Г.Є. до адміністративної відповідальності, передбаченої КпАП України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вина Потапова Г.Є. у вчиненні ДТП позивачем не доведена, а тому у відповідача-1 - Приватного акціонерного товариства "Кримська страхова компанія" відсутній обов'язок компенсувати суму страхового відшкодування Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування".

Щодо заявлених позовних вимог до відповідача-2 - ПП "Медікал Клінік" про стягнення суми страхового відшкодування у сумі 150 178,38 грн., суд зазначає, що, дійсно, пунктом 1 статті 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували, що Потапов Г.Є. перебував у трудових відносинах з ПП "Медікал Клінік", а дорожньо-транспортна подія сталась за його участю у зв'язку з виконанням ним трудових обов'язків. Так, у матеріалах справи відсутні та позивачем не надані на вимогу суду відповідні докази, наприклад, трудовий договір, наказ на прийняття на роботу, подорожній лист чи наказ про відрядження, які б свідчили, що Потапов Г.Є. керував транспортним засобом саме при виконанні трудових обов'язків (а не у вільний від роботи час).

Протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 122920 та розширена довідка органу ДАІ про настання дорожньо-транспортної пригоди № 9352451, на які посилається позивач, суд вважає неналежними доказами в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України.

Дана позиція закріплена також в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", у відповідності до якого відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ПП "Медікал Клінік" страхового відшкодування в сумі 150 178,38 грн. також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено перебування Потапова Г.Є. у трудових відносинах з ПП "Медікал Клінік".

Частиною 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів-1, 2 страхового відшкодування у загальному розмірі 200 178,38 грн. суд вважає необгрунтованими та належним чином не доведеними, а тому у позові необхідно відмовити.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Кримська страхова компанія", Приватного підприємства "Медікал Клінік" про стягнення 200 178,38 грн. відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 27 квітня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 30 квітня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна