КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа№ 911/4868/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Чорної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання - Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Братченко А.В., представник за довіреністю №09-32/980 від 05.08.2013р.;

від відповідача: Іщенко Д.Ю., представник за довіреністю б/н від 17.10.2014р.;

від третьої особи: не з'явились;

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укренергобудмеханізація»

на рішення Господарського суду Київської області від 23.03.2015р. (підписано - 20.04.2015р.)

у справі №911/4868/14 (Головуючий суддя Конюх О.В., судді - Бабкіна В.М., Ейвазова А.Р.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк»

до Публічного акціонерного товариства «Укренергобудмеханізація»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тера»

про стягнення 133 410,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укренергобудмеханізація» (далі - відповідач) про стягнення 133410,96 грн. заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії від 30.07.2007р. №89/2007, з яких: 123410,96 грн. заборгованості по процентам, нарахованих за період з 28.12.2010р. по 15.10.2014р., 10 000,00 грн. заборгованості по комісії, нарахованої за період з 01.08.2010р. по 01.10.2014р.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав про те, що в порушення умов кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 30.07.2007р. №89/2007 із змінами та доповненнями, відповідач заборгованість по кредиту, проценти за користування кредитними коштами та штрафні санкції в порядку, розмірі та строки, визначені кредитним договором належним чином не сплатив, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.11.2014р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №911/4868/14.

Від товариства з обмеженою відповідальністю «Тера» до суду надійшла заява від 30.01.2015р. про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.01.2015р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тера».

Відповідач проти позову заперечував та зазначав, що позивачем документально не обґрунтовано підвищення процентної ставки банком до 26% річних за користування кредитом , тоді як таке збільшення за умовами кредитного договору передбачено сторонами у разі не переведення усіх грошових потоків відповідача у Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» .

Залучена до участі у справі третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача письмово надала суду першої інстанції копії виписок по рахунку щодо перерахування ТОВ "Тера" позивачу 91 538,41 грн. платіжним дорученням від 06.09.2011р. та 60 000,00 грн. платіжним дорученням від 30.06.2011р.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.03.2015р. у справі №911/4868/14 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укренергобудмеханізація» на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 123 410,96 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом , 10 000,00 грн. заборгованості по комісії за обслуговування кредитом та 2 668,21 грн. судового збору.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на умови кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 30.07.2007р. №89/2007 із змінами та доповненнями, банківську довідку та виписку по рахунку про стан заборгованості відповідача, пояснення відповідача та подані ним довідки про стан виконання умов кредитного договору, інші матеріали.

Не погоджуючись із висновками місцевого господарського суду та мотивами прийнятого ним рішення, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Київської області від 23.03.2015р. у справі №911/4868/14 та прийняти новий судовий акт про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

У доводах апеляційного оскарження відповідач посилався на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Так апелянт вказував, що він уклав з ТОВ «ТЕРА» договір доручення, відповідно до умов якого останнє взяло на себе зобов'язання здійснювати розрахунки з позивачем за договорами №89/2007 від 30.07.2007р. та №23/2007 від 01.03.2007р. При цьому, за твердженням скаржника, ТОВ «ТЕРА» сплатило всю суму заборгованості за кредитним договором №89/2007 від 30.07.2007р., посилання повіреного у призначенні платежу в розрахункових документах на реквізити іншого кредитного договору апелянт вважав помилкою і просив не зважати на неї, зарахувавши сплачені третьою особою кошти у рахунок виконання зобов'язань відповідача за договором №89/2007 від 30.07.2007р., оскільки сума платежу у розрахунковому документі збігається з боргом відповідача за цим договором.

Згідно Протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 12.05.2015р., апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укренергобудмеханізація» на рішення Господарського суду Київської області від 23.03.2015р. у справі №911/4868/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2015р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укренергобудмеханізація» на рішення Господарського суду Київської області від 23.03.2015р. у справі №911/4868/14 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В. та призначено розгляд справи на 10.06.2015р.

05.06.2015р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуваний судовий акт залишити без змін.

У судове засідання 10.06.2015р. представники третьої особи не з'явились. Про час та місце судового засідання третя особа була повідомлена належним чином. Про причини неявки третя особа суд не повідомила.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Відповідно до п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"). У випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Крім того, відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 р. про порушення провадження у справі було направлено судом апеляційної інстанції Товариству з обмеженою відповідальністю «Тера» (третій особі) на юридичну адресу: 07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Промислова, 4, яка зазначена у Спеціальному Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02.02.2015р. (а.с. 179 т. 1) та у заяві ТОВ «ТЕРА» про вступ у справи третьої особи (а.с. 170, т. 1).

Згідно довідки про причини повернення, що міститься на конверті, в якому повернулась ухвала Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015р. значиться відмітка - за закінченням встановленого строку зберігання.

Таким чином, третя особа була належним чином повідомлена судом про час та місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами на участь у судовому засіданні не скористалася.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Крім того, статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка учасників судового процесу не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22, 27 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 10.06.2015р. за відсутності представників третьої особи.

У судовому засіданні 10.06.2015р. представник відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду Київської області від 23.03.2015р. повністю скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуваний судовий акт залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 30.07.2007р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є позивач ПАТ «ПромІнвестБанк», (надалі - банк) та Відкритим акціонерним товариством «Укренергобудмеханізація», правонаступником якого є ПАТ «Укренергобудмеханізація» (надалі - позичальник) , був укладений Кредитний договір №89/2007 (далі - Договір) із змінами та доповненнями до нього, за умовами якого Банк зобов'язувався надати позичальнику кредит, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 500 000,00 грн. (ліміт кредитної лінії), а позичальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим Договором.

Відповідно до умов Договору в редакції укладених до нього договорів про внесення змін:

- дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 01 серпня 2009р., повернення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами у відповідності до наступного графіку: ІІІ квартал 2007р. - 62 500,00 грн., IV квартал 2007р. - 62 500,00 грн., І квартал 2008р. - 62 500,00 грн., ІІ квартал 2008р. - 62 500,00 грн., ІІІ квартал 2008р. - 62 500,00 грн., IV квартал 2008р. - 62 500,00 грн., І квартал 2009р.- 62 500,00 грн., ІІ квартал 2009р. - 62 500,00 грн. У разі несвоєчасної сплати плати за кредит відповідно до пунктів 3.2., 3.3. цього Договору, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитною лінією є шістдесятий календарний день від дня нарахування плати за кредит, яка несплачена у встановлений цим Договором строк, але не пізніше дати остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту (пункт 2.2. Договору);

- за управління кредитом у формі кредитної лінії позичальник сплачує банку комісійну винагороду, у розмірі 200,00 грн. Комісійна винагорода за управління кредитною лінією нараховується банком в останній робочий день місяця за період з першого по останній календарний день поточного місяця, а також в день остаточного повернення поточного рахунку позичальника №0418, 0418, 0418 в філії "Відділення Промінвестбанку в м. Вишгород Київської області", код банку 321143 на рахунок №0903, відкритий банком в філії "Відділення ПромІнвестБанку в м. Вишгород Київської області", код банку 321143 (пункт 3.3. Договору);

- проценти нараховуються банком за користування кредитом на суму фактичної заборгованості та сплачуються позичальником виходячи з процентної ставки 19% річних (пункт 3.2 Договору) Договором про внесення змін від 02.03.2009р. сторонами передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості та сплачуються позичальником, виходячи із ставки 23% річних; Позичальник зобов'язується до 01.04.2009р. перевести свої грошові потоки в Промінвестбанк, а в разі невиконання цієї умови проценти нараховуватимуться у розмірі 26% річних;

- позичальник зобов'язується направити на поточні рахунки в банку 100% доходу від реалізації. При зменшенні частки надходжень на поточний рахунок позичальника у банку проти передбаченого на кожних 50% плата за кредит зростає на 1% річних. Позичальник зобов'язується в договорах поставки з покупцями своєї продукції вказувати реквізити своїх рахунків в Банку (в необхідних випадках укласти додаткові угоди) та надавати Банку інформацію для перевірки виконання цього зобов'язання (розділ 3.12 Договору «грошові потоки»);

- за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за надання кредиту та/або плати за кредит та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення та нараховується щоденно (пункт 5.3. Договору).

Відповідно до пункту 6.6. Договору, цей Договір діє до повного повернення позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання Позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього Договору.

Спір між сторонами виник та був переданий на вирішення до господарського суду у зв'язку з невиконанням позичальником грошових зобов'язань за Кредитним договором.

При винесенні оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що несплата боржником заборгованості за кредитом, процентів за користування ним, та комісії, стягнутої за рішенням господарського суду, яке набрало законної сили, не свідчить про припинення зобов'язань позичальника перед Банком, а отже, позичальник повинен сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за управління кредитом в узгодженому сторонами у договорі розмірі.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції вірним, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що виконання Банком своїх зобов'язань були предметом розгляду Господарського суду Київської області у справі №21/163-10 за позовом ПАТ «АКБ Промінвестбанк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Біла Церква Київської області» до Відкритого акціонерного товариства «Укренергобудмеханізація» про стягнення 180 421,44 грн., за результатами розгляду якого було прийнято рішення від 15.09.2010р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2010р. у справі №21/163-10 позов задоволено частково та стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Укренергобудмеханізація» на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі «Відділення ПАТ ПромІнвестБанк в м. Вишгород Київської області» 125 000,00 грн. заборгованості по сплаті кредиту, 24 139,38 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з жовтня 2009р. по липень 2010р., 877,96 грн. заборгованості по сплаті комісії за управління кредитом за період з березня по липень 2010р., 1 225,79 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 18,75 грн. пені за прострочення сплати комісії за управління кредитом, а також 151,62 грн. витрат по сплаті державного мита, 214,91 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 902,11 грн. витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги.

За правилами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

У постанові Верховного Суду України від 09.10.2007р. по справі № 13/296/22 викладена правова позиція, згідно якої у відповідності до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору, яка прийнята судом до уваги при вирішенні спору.

Оскільки Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2010р. у справі №21/163-10 встановлено розмір заборгованості та факт невиконання відповідачем у встановлений строк зобов'язання щодо повернення кредиту, відповідно вимогам цивільного та господарського законодавства, такі факти є преюдиційними в силу, чого не підлягають повторному доказуванню у спорі між тими самими сторонами.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається ,що на примусове виконання зазначеної постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2010р. був виданий наказ від 22.12.2010р., який отримано позивачем та пред'явлено до виконання.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 09.02.2011р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Київської області від 22.12.2010р. у справі №21/163-10. про примусове виконання вказаного наказу.

Постановою відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 27.10.2011р. наказ господарського суду Київської області від 22.12.2010р. про примусове виконання рішення у справі №21/163-10 повернуто стягувачу згідно заяви публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про повернення виконавчого документу.

Отже станом на час звернення позивача з даним позовом, заборгованість згідно наказу господарського суду Київської області від 22.12.2010р. у справі №21/163-10, в тому числі в частині основного боргу по кредиту в сумі 125000,00 грн. відповідачем у примусовому порядку не стягувалася.

В обгрунтування підстав для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначав, що місцевий господарський суд не врахував того факту, що ТОВ «ТЕРА», яке діяло на підставі договору доручення від імені відповідача, сплатило тіло кредиту за кредитним договором №89/2007 від 30.07.2007р.

Допущена ТОВ «ТЕРА» помилка в призначенні платежу в розрахункових документах - за кредитним договором №23/2007 від 01.03.2007р. - є очевидною для Банку і тому Банк повинен був зарахувати сплачені ТОВ «ТЕРА» в погашення заборгованості за договором №89/2007 від 30.07.2007р., оскільки сума платежу повністю збігається з боргом за цим договору.

Апеляційним господарським судом встановлено, що 30.06.2011р. між Відкритим акціонерним товариством «Укренергобудмеханізація» (надалі - довіритель), правонаступником якого є відповідач, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тера» (надалі -повірений) був укладений Договір доручення №27, за умовами якого довіритель доручає, а повірений бере на себе зобов'язання від імені та за рахунок довірителя здійснювати розрахунки з публічним акціонерним товариством «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №89/2007 від 30.07.2007р. та кредитним договором про відкриття кредитної лінії №23/20077 від 01.03.2007р., які укладені між довірителем та публічним акціонерним товариством «Акціонерний промислово-інвестиційний банк». У свою чергу довіритель зобов'язаний забезпечити повіреного засобами та документами, необхідними для виконання доручення за даним договором, в тому числі видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій від імені довірителя.

Отже, при виконанні договору доручення перед третіми особами повірений діє не від власного імені , а від імені довірителя і за його рахунок.

Частиною 1 ст. 528 ЦК України зазначено, що виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Як слідує з копій виписок по рахунку (а.с. 172, т. 1), на рахунок позивача перераховані у безготівковому порядку грошові кошти у розмірі 91 538,41 грн. платіжним дорученням від 06.09.2011р. та в розмірі 60 000,00 грн. платіжним дорученням від 30.06.2011р.

У призначеннях платежу було зазначено виконання зобов'язань кредитного договору №23/2007від 01.03.2007р., тоді як підставою позову у даній справі являється кредитний договір №89/2007 від 30.07.2007р.

Судом апеляційної інстанції відхиляються за неспроможністю доводи апелянта з приводу того, що ним виконані грошові зобов'язання перед Банком 06.09.2011р. та 30.06.2011р. на суму 151 538,41 грн. за договором №89/2007 від 30.07.2007р., а помилка у призначеннях платежу виникла з вини ТОВ «Тера», виходячи з того, що вказане Товариство діяло не від власного імені, а від імені відповідача.

Відтак, сплачені кошти не припиняють зобов'язань відповідача, підставою виникнення яких є кредитний договір №89/2007 від 30.07.2007р.

Як правильно встановив суд першої інстанції і підтверджується матеріалами справи, на момент прийняття судового рішення, заборгованості по тілу кредиту в сумі 125000,00 грн. за кредитним договором №89/2007 від 30.07.2007р. відповідачем не сплачена.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 10561 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Пунктом 3.2. Договору в редакції Договору від 02.03.2009р. про внесення змін до кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачується позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 23% річних починаючи з 02.03.2009р.

Пунктами 3.12.1. та 3.12.2. Договору сторони погодили, що позичальник зобов'язується направити на поточні рахунки в банку 100% доходу (виручку) від реалізації. Позичальник зобов'язується в договорах поставки з покупцями своєї продукції (послуг) вказувати реквізити своїх рахунків в банку (в необхідних випадках укласти додаткові договори (угоди) та надавати банку інформацію для перевірки виконання цього зобов'язання.

Крім того, пунктом 3.2. Договору в редакції Договору від 02.03.2009р. про внесення змін до кредитного договору сторони додатково погодили, що позичальник зобов'язується до 01.04.2009р. перевести всі грошові потоки в ПромІнвестБанк, а в разі невиконання цієї умови проценти за користування кредитом нараховуватимуться банком у розмірі 26% річних.

Нарахування банком процентів здійснюється з дати першої оплати розрахункових документів позичальника з позичкового рахунку по дату повного і остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії коштів. При розрахунку процентів використовується метод "факт/факт", виходячи із фактичної кіот кості днів у місяці та у році.

Проценти нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця за період з дати першої видачі по останній день місяця, в якому наданий кредит, та надалі за період з першого по останній календарний день поточного місяця, а також в день остаточного повернення кредиту, визначеного пунктом 2.2 цього Договору.

Проценти сплачуються позичальником щомісячно в день їх нарахування з поточного рахунку позичальника №0418, 0418, 0418 в філії «Відділення ПромІнвестБанку в м. Вишгород Київської області», код банку 321143, на рахунку №0418, відкритий банком в філії «Відділення ПромІнвестБанку в м. Вишгород Київської області», код банку 321143.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як зазначено у статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору в частині до 01.04.2009р. перевести всі грошові потоки в ПромІнвестБанк, банком з 01.04.2009р. було застосовано процентну ставку у розмірі 26% річних за користування кредитними коштами, про що відповідача було повідомлено листом від 19.08.2009р. №02-05/164.

Посилання відповідача на списання суми у розмірі 125000,00 грн., як безнадійної за рахунок страхових резервів під кредитні ризики, відповідно до рішення Правління ПАТ «ПромІнвестБанк» №493 від 24.12.2010р., у зв'язку з чим безпідставно нараховані Банком проценти за користування кредитом та комісії за управління кредитом не підлягають стягненню з відповідача , відхиляються судом апеляційної інстанції з огляду на існування не припинених виконанням зобов'язань позичальника перед Банком, підставою виникнення яких є кредитний договір №89/2007 від 30.07.2007р.

Доводи відповідача про переведення ним 100% грошових потоків на відкриті у позивача рахунки , як на підставу неправомірності застосування Банком процентної ставки у розмірі 26% річних, спростовуються наявними у справі виписками по рахунку ВАТ «Укренергобудмеханізація» в КРД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 01.02.2009р. по 30.06.2009р..

З цих виписок вбачається , що після обумовленої Кредитним договором № 89/2007 від 30.07.2009р. (в редакції договору про внесення змін від 02.03.2009р.) дати 01.04.2009р. відповідач користується відкритим ним рахунком в іншому банку при розрахунках з контрагентами (дебет 729607,01 грн., кредит 686404,35 грн.).

Крім того,у матеріалах справи знаходиться лист відповідача від 07.04.2009р., яким відповідач повідомляє позивача, що в березні 2009р. на розрахунковий рахунок в Київської регіональної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надійшла заборгованість за раніше виконані роботи у сумі 96 240,76 грн. та гарантує , що в другому кварталі 2009р. у діючі договори з контрагентами будуть внесені зміни до платіжних реквізитів підприємства (відповідача) на ПАТ «ПромІнвестБанк», а у нових договорах будуть зазначені розрахункові рахунки, які знаходяться в відділені ПАТ «ПромІнвестБанк».

Вказані листи свідчать про наявність значних грошових потоків у відповідача на рахунку в іншому банку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на березень 2009р.

Отже, відповідачем умова Додаткового договору від 02.03.2009р. щодо переведення грошових потоків (в розумінні розділу 3.12 Кредитного договору) на рахунки ПАТ «Промінвестбанк» до 01.04.2009р. виконана не була , а тому позивачем правомірно застосовано підвищену процентну ставку 26% річних з 01.04.2009р.

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Перевіривши розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом та комісії за управління кредитом, поданий позивачем, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення 123 410,96 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, нарахованої за період з 28.12.2010р. по 15.10.2014р., та 10000,00 грн. заборгованості по комісії за обслуговування кредитом, нарахованої за період з 01.08.2010р. по 01.10.2014р.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укренергобудмеханізація» на рішення Господарського суду Київської області від 23.03.2015р. у справі №911/4868/14 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укренергобудмеханізація» на рішення Господарського суду Київської області від 23.03.2015р. у справі №911/4868/14 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 23.03.2015р. у справі №911/4868/14 без змін.

2.Матеріали справи №911/4868/14 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.В. Чорна

Л.Г. Смірнова