РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015Справа №910/14984/14

За позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль"
до1. приватного акціонерного товариства "Бетон Нова", 2. товариства з обмеженою відповідальністю "Централь-Строй", 3. товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбус"
простягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № L1280-10/07

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники сторін:

Від позивача:Самокиша В.Ю. (дов. № 23-12/14-34 від 23.12.2014);
Від відповідача 1:не з'явився;
Від відповідача 2:не з'явився;
Від відповідача 3:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Бетон Нова", товариства з обмеженою відповідальністю "Централь-Строй", товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбус" про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № L1280-10/07.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.10.2014 провадження у справі № 910/14984/14 в частині позовних вимог про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбус" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" заборгованості за договором фінансового лізингу № L1280-10/07 в розмірі 152 755, 27 грн. припинено; в іншій частині позов задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбус" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" заборгованість за Договором фінансового лізингу № L1280-10/07 від 31.10.2007 р. в розмірі 59 974,44 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 030, 86 грн; в частині позовних вимог про солідарне стягнення з приватного акціонерного товариства "Бетон Нова" та товариства з обмеженою відповідальністю "Централь-Строй" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" заборгованості за Договором фінансового лізингу № L1280-10/07 від 31.10.2007 р. в розмірі 212 729, 71 грн відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 рішення господарського суду міста Києва від 01.10.2014 по справі №910/14984/14 скасовано в частині п.2 та п.3 резолютивної частини рішення, відмовивши в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбус" в частині стягнення у сумі 59 974,44 грн.; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.03.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 та рішення господарського суду міста Києва від 01.10.2014 у справі № 910/14984/14 в частині припинення провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбус" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" заборгованості за договором фінансового лізингу № L1280-10/07 в розмірі 152 755, 27 грн, залишено без змін; постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 та рішення господарського суду міста Києва від 01.10.2014 у справі № 910/14984/14 в іншій частині скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Вищий господарський суд України в постанові від 25.03.2015 зазначив про необхідність визначення чи можуть бути розглянуті вимоги позивача по відношенню до кожного з відповідачів, встановлення обсягу відповідальності кожного з відповідачів та необхідність перевірити інформацію щодо здійснення провадження у справі № 5011-44/18705-2012 про банкрутство ТОВ "Укрбус" станом на момент звернення до суду із вказаним позовом - 18.07.2014.

У результаті повторного автоматичного розподілу справу № 910/14984/14 передано на розгляд судді Шкурдовій Л.М. та призначено на 24.04.2015.

У судове засідання 24.04.2015 представники відповідачів 1 та 2 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

24.04.2015 представником позивача заявлено клопотання про зміну предмету позову, в якій просив визначити та розглянути вимоги позивача по відношенню до кожного з відповідачів та встановити обсяг відповідальності кожного з них, а саме просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Бетон Нова» як солідарного поручителя ТОВ «Укрбус» на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» заборгованість за Договором фінансового лізингу в сумі 212 729,71 гривень, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Централь-Строй» як солідарного поручителя ТОВ «Укрбус» на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» заборгованість за Договором фінансового лізингу в сумі 212 729,71 гривень, стягнути з ТОВ «Укрбус» на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» 59 974,44 грн. заборгованості за договором.

Відповідно до ст.22 ГПК України позивач вправі до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

За таких підстав, заява позивача про зміну предмету позову прийнята господарським судом міста Києва до розгляду.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідачів про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представників відповідачів, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, розглядає справу за відсутності представників відповідачів за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні 26.05.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2007 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (далі - позивач, лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбус" (далі - відповідач - 3, лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу № LI280-10/07 (далі - Договір фінансового лізингу), відповідно до умов якого лізингодавець на підставі Договору купівлі-продажу (поставки) (далі - Договір купівлі-продажу) зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в специфікації (Додаток № 2 до цього договору) (далі - предмет лізингу), а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору фінансового лізингу строк лізингу складається з періодів лізингу, зазначених у графіку платежів (Додаток № 1 до договору), та не може бути менше одного року.

Згідно з пунктами 4.1 та 4.2 Договору фінансового лізингу лізингові платежі складаються з авансового лізингового платежу та поточних лізингових платежів, що включають: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу, та комісію лізингодавця. Розмір лізингового платежу за певний період лізингу зазначається в графіку.

Додатком № 4 до Договору фінансового лізингу "Загальні умови фінансового лізингу" (далі - Загальні умови), а саме пунктом 5.1, визначено, що лізингоодержувач зобов'язується сплачувати зазначені в графіку лізингові платежі. Датою сплати лізингового платежу вважається дата зарахування такого платежу на поточний рахунок лізингодавця.

Згідно з п. 5.2 Загальних умов лізингоодержувач сплачує зазначені у графіку авансові лізингові платежі на підстави рахунку, в порядку, визначеному в п. 4.3 цього договору. Рахунок на оплату авансових лізингових платежів надається лізингодавцю при укладенні договору.

Відповідно до п. 5.3 Загальних умов лізингоодержувач сплачує зазначені в графіку поточні платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця з урахуванням п. 5.4 цього договору на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку.

В подальшому між сторонами було укладено низку угод про внесення змін до Договору фінансового лізингу, відповідно до яких сторони, зокрема, змінювали графік лізингових платежів.

Позивач зазначає суду про те, що в порушення умов Договору фінансового лізингу відповідач - 3 належним чином не виконував свої обов'язки, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість в загальному розмірі 212 729,71 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов'язаний, зокрема, своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Судом встановлено, що позивачем було виставлено відповідачу - 3 наступні рахунки - фактури на загальну суму 212 729,71 грн.:

LC1280-10/07/32-071 від 01.08.2012 р. на суму 30 873,34 грн.;

LC1280-10/07/33-073 від 03.09.2012 р. на суму 30 714,60 грн.;

LC1280-10/07/34-074 від 01.10.2012 р. на суму 30 549,61 грн.;

LC1280-10/07/35-076 від 01.11.2012 р. на суму 30 388,79 грн.;

LC1280-10/07/36-078 від 03.12.2012 р. на суму 30 228,93 грн.;

LC1280-10/07/37-080 від 03.01.2013 р. на суму 30 068,03 грн.;

LC1280-10/07/28-082 від 01.02.2013 р. на суму 29 906,41 грн.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем - 3 не було надано суду жодних належних та допустимих доказів здійснення оплати за вищезазначеними рахунками-фактурами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на вищенаведене, позивачем було доведено суду належними та допустимими доказами наявність у відповідача - 3 заборгованості за Договором фінансового лізингу в розмірі 212 729,71 грн.

31.10.2007 р. між позивачем та закритим акціонерним товариством "Бетон-Нова" (в подальшому перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Бетон-Нова", далі - поручитель - 1 , відповідач - 1) було укладено Договір поруки б/н (далі - Договір поруки - 1), відповідно до умов якого поручитель - 1 на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед лізингодавцем відповідати по зобов'язанням лізингоодержувача, які виникають за Договором фінансового лізингу, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах Договору фінансового лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених Договором фінансового лізингу, а також виконати всі інші умови Договору лізингу в повному обсязі.

31.10.2007 р. між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Централь-Строй" (далі - поручитель - 2, відповідач - 2) було укладено Договір поруки б/н (далі - Договір поруки - 2), відповідно до умов якого сторони договору встановлюють, що поручитель - 2 на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед лізингодавцем відповідати по зобов'язанням лізингоодержувача, які виникають за Договором фінансового лізингу, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах Договору фінансового лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених Договором фінансового лізингу, а також виконати всі інші умови Договору лізингу в повному обсязі.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Згідно вимог ст. 543 ЦК України, разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом,так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку на в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржника залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Таким чином, при укладенні договору поруки законодавець визначає обов'язки для поручителя щодо відповідальності за основним зобов'язанням перед кредитором (лізингодавцем) та надає кредитору право на звернення із відповідною вимогою про виконання зобов'язання, що забезпечене порукою як від всіх боржників разом, так і від кожного з них окремо.

Згідно статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки у даній справі має місце два поручителя за Лізингоодержувача, які за Договорами поруки зобов'язалися нести солідарну з Лізингоодержувачем відповідальність у повному обсязі за його зобов'язаннями за Договором лізингу, обсяги їх відповідальності однакові та відповідальність солідарна з Лізингоодержувачем, - ПАТ «Бетон Нова» та ТОВ «Централь-Строй» повинні відповідати з ТОВ «Укрбус» солідарно і перед кредитором, тобто перед Позивачем.

У відповідності до ст. 58 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, урегульовані ст. 554 ЦК. Зі змісту цієї норми вбачається можливим встановлення поруки щодо виконання одного й того самого зобов'язання одночасно з боку декількох осіб.

Зважаючи на ту обставину, що позовні вимоги зв'язані між собою підставою виникнення, а саме договором фінансового лізингу, а договори, які стали підставою позову є за суттю та правовою природою договорами, заявлені позивачем вимоги можуть бути розглянуті в межах одного провадження.

У даному випадку, при наявності двох договорів поруки по відношенню до одного зобов'язання у відповідачів не виникає солідарного обов'язку між собою, оскільки вони не є солідарними боржниками, проте вони повинні відповідати перед кредитором в межах укладених між ними договорів поруки. Договори поруки укладені відповідачами в забезпечення виконання одного й того ж договору фінансового лізингу та суми відповідальності за договорами поруки усіх відповідачів тотожні, обсяг відповідальності окремо кожного з відповідачів відповідає заборгованості ТОВ «Укрбус» перед позивачем за договором фінансового лізингу №ІЛ280-10/07.

Таким чином, враховуючи подану позивачем заяву про зміну предмету позову, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Бетон Нова» як солідарного поручителя ТОВ «Укрбус» на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» заборгованість за Договором фінансового лізингу в сумі 212 729,71 гривень та стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Централь-Строй» як солідарного поручителя ТОВ «Укрбус» на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» заборгованість за Договором фінансового лізингу в сумі 212 729,71 гривень.

Щодо стягнення заборгованості за Договором фінансового лізингу з відповідача - 3 суд зазначає наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.10.14 року у даній справі припинено провадження в частині позовних вимог про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбус" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" заборгованості за договором фінансового лізингу № L1280-10/07 в розмірі 152 755, 27 грн., в зв'язку з тим, що вимоги позивача до відповідача - 3 щодо заборгованості за Договором фінансового лізингу в розмірі 152 755,27 грн. розглянуті і визнані судом в межах справи про банкрутство. Рішення господарського суду міста Києва від 01.10.14 року в цій частині залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 25.03.2015 року.

Позивач заявив вимогу щодо стягнення з ТОВ «Укрбус» заборгованості в розмірі 59 974,44 грн, які не були предметом розгляду у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.12.2012 р. було порушено провадження у справі № 5011-44/18705-2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбус".

Ухвалою попереднього засідання від 22.05.2013р. у справі № 5011-44/18705-2012 було затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУС".

Як встановлено судом строк сплати лізингових платежів згідно рахунків LC1280-10/07/37-080 від 03.01.2013 р. на суму 30 068,03 грн. та LC1280-10/07/28-082 від 01.02.2013 р. на суму 29 906,41 грн. настав після порушення провадження у справі про банкрутство відповідача-3, а відтак вимоги про стягнення з відповідача-3 заборгованості в розмірі 59 974,44 грн є поточними.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, чинній на момент порушення справи про банкрутство, поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство

Частиною четвертою статті 12 вказаного Закону також встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство.

Отже, з моменту введення мораторію боржник не може виконувати як грошові зобов'язання та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли до введення мораторію, так і заходи, спрямовані на забезпечення їх виконання.

Виходячи із змісту Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», боржник повинен виконувати зобов'язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються, за винятком випадків, які можуть бути встановлені спеціальними нормами законодавства (аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 12.03.2013 у справі 3-71гс12).

Відтак, дія мораторію не поширюється на задоволення вимог поточних кредиторів, а зобов'язання щодо сплати лізингових платежів в розмірі 59 974,44 грн, що виникли після порушення провадження у справі про банкрутство відповідача 3, є поточними вимогами, тому мораторій на них не поширюються.

За таких підстав, позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором фінансового лізингу в розмірі 59 974,44 грн. (поточна заборгованість) є доведеними позивачем належним чином та підлягають стягненню з ТОВ «Укрбус».

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

В матеріалах справи міститься платіжне доручення №41917 від 09.10.2014 року. Згідно якого позивачем було сплачено 2 127,30 грн за подання апеляційної скарги.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково.

Згідно платіжного доручення №43071 від 16.12.2014 року позивачем було сплачено 2 978,21 грн за подання касаційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.03.2015 року у справі №910/14984/14 касаційну скаргу задоволено частково.

За результатом повторного розгляду даної справи позовні вимоги задоволено повністю, в зв'язку з чим судові витрати позивача за подання позову, апеляційної та касаційної скарги, у відповідності до ст.49 ГПК України, покладаються на відповідачів порівну.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбус" (04119, м. Київ, вул. Якіра, будинок 13 літ.Б; ідентифікаційний код: 34926028) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, будинок 9, корпус 5, офіс 101; ідентифікаційний код: 34480657) заборгованість за Договором фінансового лізингу № L1280-10/07 від 31.10.2007 р. в розмірі 59 974 (п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 44 коп., 709 (сімсот дев'ять) грн 10 коп - судових витрат за подання апеляційної скарги, сплачених позивачем згідно платіжного доручення №41917 від 09.10.2014 року, 992 (дев'ятсот дев'яносто дві) грн 74 коп - судових витрат за подання касаційної скарги, сплачених позивачем згідно платіжного доручення №43071 від 16.12.2014 року та судового збору в розмірі 1418 (тисячу чотириста вісімнадцять) грн 20 коп.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбус" (04119, м. Київ, вул. Якіра, будинок 13 літ.Б; ідентифікаційний код: 34926028) та приватного акціонерного товариства «Бетон Нова» (84791, Донецька обл., м.Дебальцеве, смт.Миронівський, вул.Совєтська, 42, ) солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, будинок 9, корпус 5, офіс 101; ідентифікаційний код: 34480657) заборгованість за Договором фінансового лізингу № L1280-10/07 від 31.10.2007 р. в розмірі 212 729 (двісті дванадцять тисяч сімсот двадцять дев'ять) грн 71 коп.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбус" (04119, м. Київ, вул. Якіра, будинок 13 літ.Б; ідентифікаційний код: 34926028) та товариства з обмеженою відповідальністю «Централь-Строй» (83023, м.Донецьк, вул.Автотранспортників, 4, ) солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, будинок 9, корпус 5, офіс 101; ідентифікаційний код: 34480657) заборгованість за Договором фінансового лізингу № L1280-10/07 від 31.10.2007 р. в розмірі 212 729 (двісті дванадцять тисяч сімсот двадцять дев'ять) грн 71 коп.

5. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Бетон Нова» (84791, Донецька обл., м.Дебальцеве, смт.Миронівський, вул.Совєтська, 42, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, будинок 9, корпус 5, офіс 101; ідентифікаційний код: 34480657) 709 (сімсот дев'ять) грн 10 коп - судових витрат за подання апеляційної скарги, сплачених позивачем згідно платіжного доручення №41917 від 09.10.2014 року, 992 (дев'ятсот дев'яносто дві) грн 74 коп - судових витрат за подання касаційної скарги, сплачених позивачем згідно платіжного доручення №43071 від 16.12.2014 року та судового збору в розмірі 1418 (тисячу чотириста вісімнадцять) грн 20 коп.

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Централь-Строй» (83023, м.Донецьк, вул.Автотранспортників, 4, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, будинок 9, корпус 5, офіс 101; ідентифікаційний код: 34480657) 709 (сімсот дев'ять) грн 10 коп - судових витрат за подання апеляційної скарги, сплачених позивачем згідно платіжного доручення №41917 від 09.10.2014 року, 992 (дев'ятсот дев'яносто дві) грн 74 коп - судових витрат за подання касаційної скарги, сплачених позивачем згідно платіжного доручення №43071 від 16.12.2014 року та судового збору в розмірі 1418 (тисячу чотириста вісімнадцять) грн 20 коп.

Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повне рішення складено 02.06.2015 р.