ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р.Справа № 922/2435/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

від позивача: Семеняка М.В. (дов. № 23-12/14-5 від 23.12.2014 року);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізінг Аваль" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № LC3439-05/10 від 06.05.2010 року у розмірі 221333,21 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'зянь за договором фінансового лізингу № LC3439-05/10 від 06.05.2010 року у частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою від 20.04.2015 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.05.2015 року.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, витребуваних ухвалою суду документів не надав, але 11.06.2015 року через канцелярію суду надав клопотання (вх. № 24064) у якому зазначає, що у зв'язку із зайнятістю персоналу юридичного відділу відповідача, пов'язаною із участю одночасно у багатьох судових процесах, відповідач не може забезпечити участь представника у судовому засіданні, призначеному на 15.06.2015 року. Тому просить суд відкласти розгляд справи на інший термін.

15.06.2015 року позивач через канцелярію суду надав пояснення (вх. № 24263) та документи для долучення до матеріалів справи.

Суд, розглянувши клопотання відповідача (вх. № 24064 від 11.06.2015 року) про відкладення розгляду справи, розгляд якого представник позивача залишив на розсуд суду, вважає за необхідне відмовити у його задоволенні з огляду на наступне: ухвалою суду від 18.05.2015 року суд задовольнив клопотання публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" про відкладення розгляду справи (вх. № 19546 від 14.05.2015 року) мотивоване проведенням між сторонами переговорів щодо врегулювання спору, неможливістю забезпечення явки представника відповідача у судове засідання та необхідністю надання до суду матеріалів у справі. Ухвалою суду від 08.06.2015 року суд відмовив у його задоволенні у зв'язку із його необґрунтованістю та тим, що посилання відповідача щодо ведення переговорів між сторонами є безпідставними, оскільки не підтверджені жодними доказами.

Проте відповідача у призначене судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, та звернувся до суду із клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідачем доказів, у підтвердження заявленого клопотання, до суду не надано. За таких обставин суд вважає, що з боку відповідача вбачається зловживання ним своїми процесуальними правами, які направлені на затягування розгляду справи у суді, що є неприпустимим, оскільки розгляд даної справи відкладався у зв'язку із неявкою представника відповідача у судове засідання та суд обмежений часом вирішення справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.04.2015 року сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, пункт 4 частина 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовної заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов та стягнути із відповідача на свою користь заявлену суму заборгованості.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 15.06.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення позивача, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне:

06.05.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (Лізингодавець, позивач) та публічним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" (Лізингоодержувач, відповідач) був укладений договір фінансового лізингу № LC3439-05/10 (надалі - Договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 1.6 договору лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу (поставки) (надалі - договір купівлі продажу) зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначається в специфікації (додаток №2 до цього договору) (надалі - предмет лізингу), а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. Місце передачі лізингу лізингоодержувачу визначається у договорі купівлі-продажу предмету лізингу. Строк лізингу складається з періодів лізингу у кількості 60 місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього договору та додатків до нього (а.с. 12).

Пунктом 8.1. Договору, визначено що, він набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за цим Договором (а.с. 15).

В розділі 2 Договору сторони дійшли згоди, що вартість Предмета лізингу на момент підписання цього Договору становить 1191106,39 грн. (в тому числі 20% ПДВ) і підлягає остаточному визначенню після передачі Предмета лізингу Лізингоодержувачу та здійснення всіх розрахунків за Договором купівлі-продажу (пункт 2.1. договору).

Відповідно до пункту 2.2. договору остаточна вартість Предмета лізингу включає всі витрати Лізингодавця на придбання Предмета лізингу та оформлення права власності, включаючи, але не обмежуючись наступними витратами: - сплачені Лізингодавцем Продавцю грошові кошти за придбання Предмета лізингу; - нараховані та/або сплачені Лізингодавцем податки, збори та інші обов'язкові платежі при митному оформлені та оформленні права власності; - вартість документально підтверджених послуг з митного оформлення Предмета лізингу, його транспортування, зберігання, страхування, за умови, що таки витрати понесені не з вини Лізингодавця; - інші документально підтверджені витрати, понесені Лізингодавцем у зв'язку з придбанням та митним оформленням Предмета лізингу, за умови, що таки витрати понесені не з вини Лізингодавця (підпункти 2.2.1.; 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. договору).

Відповідно до розділу 3 Договору (пункт 3.1.), заборгованість Лізингоодержувача перед Лізингодавцем виникає в момент здійснення Лізингодавцем будь-яких платежів на виконання цього Договору в сумі, що перевищує розмір фактично сплаченого Лізингоодержувачем авансового лізингового платежу, розрахованого за правилами цього розділу, по відношенню до фактично сплачених Лізингодавцем платежів, розрахованих за правилами пунктів 2.2, 2.3 та з урахуванням пункту 2.5. цього Договору. Розмір такого перевищення, розрахований у грошовому еквіваленті іноземної валюти, є базою для розрахунку лізингових платежів, вартості фінансування та є заборгованістю Лізингоодержувача зі сплати вартості Предмета лізингу, виражених у грошовому еквіваленті іноземної валюти. Перерахунок у гривню, зазначених в цьому пункті Договору нарахувань з метою їх оплати, Лізингоодержувачем здійснюється за правилами пункту 2.4 цього Договору (а.с. 12-13).

Згідно пункту 3.2. договору, розрахований у грошовому еквіваленті іноземної валюти розмір заборгованості Лізингоодержувача зазначається у графіку розрахунку заборгованості (надалі -Графік) (Додаток 1 до цього Договору), який Сторони підписують після визначення остаточної вартості Предмета лізингу. Зміст Графіку та порядок розрахунку за ним Сторони погодили в момент підписання цього Договору, а тому зазначений в ньому фактичний розмір заборгованості Лізингоодержувача не змінює та не доповнює положень, цього Договору, а є лише фіксацією розрахункових даних, здійснених на підставі цього Договору Лізингодавцем, виходячи з його витрат згідно пунктів 2.2.1-2.2.4 цього Договору.

Згідно пункту 4.1. договору, Лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування придбання Предмета лізингу та поточні лізингові платежі.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що Лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування придбання Предмета лізингу у період з моменту підписання цього Договору до повної виплата Лізингоодержувачем заборгованості Лізингодавцю, визначеної за правилами цього Договору за ставкою LIBOR 3М плюс 10% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку пункту 3.1 цього Договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти піддягає перерахунку у гривню за Курсом продажу (Розділ 1 "Визначення" Загальних умов Додатку 4 до цього Договору), крім того ПДВ у випадках передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 4.3. договору, Лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує Лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості Предмета лізингу та комісії Лізингодавця (надалі - "Комісія Лізингодавця").

До настання першого періоду лізингу, визначеного за правилами пункту 5.4 Загальних умов (Додаток 4 до цього Договору), Лізингоодержувач сплачує тільки відсотки за фінансування, розраховані від заборгованості Лізингоодержувача згідно пункту 3.1 цього Договору у гривні та за ставкою, визначеною в пункті 4.2 цього Договору.

Згідно пункту 4.4. договору, розмір Комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в пункті 4.2 цього Договору, від заборгованості Лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно Графіку (Додаток 1 до Договору). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за Курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту.

Згідно пунктів 4.5., 4.6., 4.8. договору перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється лізингодавцем за курсом продажу плюс ставка збору до Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діє на момент виставлення рахунку, та комісія ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" з купівлі валют, згідно офіційного сайту лізингодавця за адресою в мережі Інтернет http:// www.rla.com.ua. Оплата всіх платежів за цим договором здійснюється лізингоодержвачем в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця. Всі додаткові послуги, визначені в загальних умовах (додаток 4 цього договору), а також ті, які не визначені цим договором та необхідність в яких може виникнути у лізингоодержувача, оплачуються лізингоодержувачем окремо за тарифами лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті лізингодавця за адресою в мережі Інтернет http:// www.rla.com.ua (а.с. 14-15).

Відповідно до пункту 5.1. договору, за несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором лізингоодержувач сплачує лізингодавцю пеню у розмір 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення, починаючи з п'ятого дня прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з пунктами 5.1., 5.2., 5.3., 5.4. Додатку № 4 до фінансового лізингу від 06 травня 2010 року № LC3439-05/10 "Загальні умови фінансового лізингу", лізингоодержувач зобов'язується сплачувати лізингові платежі. Датою сплати лізингового платежу вважається дата зарахування такого платежу на поточний рахунок лізингодавця. Лізингоодержувач сплачує авансовані лізингові платежі на підставі рахунку у строки, що визначені договором. Рахунок на оплату авансових лізингових платежів надається лізингодавцем при укладенні договору. Лізингодержувач щомісячно на підставі рахунку лізингодавця до 8 числа поточного місяця сплачує відсотки за фінансування придбання предмета лізингу за договором купівлі-продажу, нараховані за попередній місяць згідно пункту 4.2 цього договору. Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця з урахуванням пункту 5.4 цих загальних умов на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобовязаний звернутися до лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно. Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі починаючи з першого періоду лізингу. Поточний лізинговий платіж за перший період лізингу лізингодержувач сплачує авансом до 15 числа поточного місяця на підставі рахунку лізингодавця. У разі неотримання рахунку лізингодавця до 10 числа поточного місяця лізингодержувач зобов'язаний звернутися до лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно (а.с. 22-23).

Відповідно до пунктів 6.1., 6.1.1., 6.1.2., 6.1.3., 6.1.4. Додатку № 4 до договору, лізингодавець має право в односторонньому порядку змінити суму лізингових платежів у наступних випадках (включаючи, але не обмежуючись): у випадках зміни встановленого на день укладення договору розміру ставки EURIBOR на період 3 місяці (якщо в пункті 1.7. договору сторони обрали валюту - Євро) або розміру ставки USD LIBOR на період 3 місяці (якщо в пункті 1.7. договору сторони обрали валюту - долар США) розмір комісії здійснюється відповідно за кожний період лізингу починаючи з такого чергового періоду лізингу. При цьому для визначення LIBOR на період 3 місяці застосовується календарний квартал. У випадку зміни чинного законодавства щодо лізингової діяльності лізингодавця, системи оподаткування, розміру податків, зборів, обов'язкових платежів, пов'язаних з предметом лізингу та/або виконанням лізингодавцем своїх обов'язків за договором. В інших випадках, визначених договором та додатками до нього, в тому числі у разі виникнення у лізингодавця додаткових витрат, які виникли в період дії цього договору та пов'язані з ним (а.с. 24).

Згідно з пунктом 6.3. Додатку № 4 до фінансового лізингу від 06.05.2010 року № LC3439-05/10 "Загальні умови фінансового лізингу", змінений за правилами пункту 6.1 та пункту 6.2 цих загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку лізингодавця та підлягає сплаті лізингоодержувачем у безспірному порядку.

Угодою про внесення змін до договору фінансового лізингу №LC3439-05/10 від 06.05.2010 року, сторони дійшли згоди внести зміни до Додатку № 1 "Графік розрахунку заборгованості" до договору фінансового лізингу № LC3439-05/10 від 06.05.2010 року та викласти його в новій редакції (а.с. 28-29).

На виконання умов Договору, позивач передав у тимчасове володіння відповідачу предмет лізингу згідно Специфікації від 06.05.2010 року (Додаток № 2 до Договору), що підтверджується підписаним представниками сторін Актом приймання-передачі предмета лізингу від 01.09.2010 року (а.с. 20-21, 27).

Як зазначає позивач, відповідач у порушення умов пунктів 5.1-5.5, пункту 7.4, пункту 8.1.4 Загальних умов фінансового лізингу - Додаток №4 до Договору, свої зобов'язання за договором від 06.05.2010 року належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 221333,21 грн. за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року, згідно наступних рахунків які наявні у матеріалах справи, а саме:

- № LC3439-05/10/49-100 від 01.10.2014 року на суму 27166,29 грн.;

- № LC3439-05/10/50-103 від 03.11.2014 року на суму 26957,42 грн.;

- № LC3439-05/10/51-105 від 01.12.2014 року на суму 30977,13 грн.;

- № LC3439-05/10/52-107 від 05.01.2015 року на суму 33039,46 грн.;

- № LC3439-05/10/53-109 від 02.02.2015 року на суму 41274,22 грн.;

- № LC3439-05/10/54-111 від 02.03.2015 року на суму 61918,69 грн. (а.с. 30-35).

23.03.2015 року позивачем на адресу відповідача була направлена претензія вих. № 503-03/15 у якій позивач вимагає протягом 3-х днів, у повному обсязі, оплатити прострочену заборгованість (а.с. 36).

Зазначену претензію відповідачем залишено без відповіді та без задоволення, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору непрямого лізингу, згідно якого та в силу статті 806 Цивільного кодексу України, лізингодавець передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до частини 1 статті 292 Господарського кодексу України, лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця майна, за умовами сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Згідно частини 2 статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", встановлено що, за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно частини 1 статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В розумінні статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України та статтей 525, 526 Цивільного кодексу України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів здійснення оплати за спірною господарською операцією відповідач суду не надав.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господасрького процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те що, відповідач не надав до суду доказів у підтвердження виконанням ним своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу № LC3439-05/10 від 06.05.2010 року, позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за договором фінансового лізингу № LC3439-05/10 від 06.05.2010 року (за період з 01 жовтня 2014 року по березень 2015 року включно) у розмірі 221333,21 грн. є правомірними, обґрунтованими, доведеними матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керуючись статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 4426,66 грн. покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись частиною 2 статті 1, частиною 1 статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", статтіми 173, 193, 292 Господарського кодексу України, статтями 509, 525, 526, 530, 626, 627, 806 Цивільного кодексу України, статтіми 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, просп. Фрунзе, б. 3, , ідентифікаційний код 91, поточний рахунок 4474 в АТ "ОТП Банк" м. Київ, МФО 350750) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, , поточний рахунок 3 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805) заборгованість за договором фінансового лізингу № LС3439-05/10 від 06.05.2010 р. в сумі 221333,21 грн. та судовий збір у розмірі 4426,66 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено 19.06.2015 р.

Суддя О.О. Ємельянова