РІШЕННЯ

"10" червня 2015 р.Справа № 921/966/13-г/14

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В. розглянув справу

за позовом Тернопільського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави, бул. Т.Шевченка, 7, м.Тернопіль, 46000 в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, вул. Шашкевича, 3,м.Тернопіль, 46008

до Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство", вул. Багата, 5а, м.Тернопіль, 46000

про cтягнення 28578.00 грн.

за участі прокурора: Кулікова Л.Б., довіреність № 05/1/2-61вих.15 від 28.01.15р.

Суть справи:

Тернопільський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області звернувся у господарський суд Тернопільської області із позовом до Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" про стягнення збитків в сумі 28578,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, підтриманих в судовому засіданні прокурором, позивач посилається на невиконання відповідачем обов'язків щодо охорони об'єктів природно-заповідного фонду, порушення норм природоохоронного законодавства, чим державі спричинено збитки, розмір яких підлягає до відшкодування в судовому порядку.

Державне підприємство позовні вимоги заперечує в повному обсязі, при цьому посилається на здійснення ним господарської діяльності виключно в межах виданого ліміту на рубку деревини та відповідно до норм чинного природоохоронного законодавства.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, що викладені у відповідних ухвалах.

У судове засідання повноважні представники сторін не з'явилися, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином, в порядку ст.ст.64,87 ГПК України.

Водночас, від позивача по справі надійшло клопотання про неможливість забезпечити явку свого повноважного представника у судовому засіданні, з огляду на що останній просить розглядати справу без його участі, за наявними в ній матеріалами.

Крім того, від відповідача по справі надійшла заява про відкладення розгляду справи, зважаючи на зайнятість представника в іншому судовому засіданні.

Розглянувши подані клопотання, заслухавши думку прокурора, суд прийшов до висновку, що клопотання відповідача до задоволення не підлягає, оскільки доказів, які б засвідчували наведені у ньому обставини, заявником не подані. Водночас, суд зазначає, що даний спір перебуває на розгляді вже тривалий час , а відтак в усіх його учасників за цей період, була можливість в повному обсязі реалізувати всі процесуальні права сторони у справі.

З викладеного вище, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні прокурору належні йому права і обов'язки, передбачені ст. 20, 22, 29, 81 ГПК України, роз'яснено.

За відсутності відповідного клопотання, в порядку ст.81-1 ГПК України, технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, пояснення представників сторін, оцінивши представлені докази в їх сукупності та дослідивши норми чинного законодавства, судом встановлено наступне.

Згідно вимог ст. 121 Конституції України, Закону України "Про прокуратуру", ст. 29 ГПК України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина. В силу ст. ст. 20, 36-1 Закону України "Про прокуратуру" при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів, прокурор має право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб при наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, природні ресурси, що знаходяться у межах території України, є об'єктами права власності Українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.

Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон), державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Особливій державній охороні підлягають території та об'єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об'єкти, визначені відповідно до законодавства України.

Державний контроль за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони республіки, дотриманням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об'єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі, а також за додержанням норм екологічної безпеки відноситься до компетенції спеціально уповноважених органів державного управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів (ст. 35 Закону).

Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. №454/2011).

В свою чергу, державна екологічна інспекція у Тернопільській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Згідно доручення Тернопільської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері від 09.09.2013 року №745, наказу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від 09.09.2013 року №307 та направлення на проведення перевірки від 09.09.2013 року №1239 інспекторами з охорони навколишнього природного середовища державної екологічної інспекції у Тернопільській області проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства державного підприємства " Тернопільське лісове господарство ", за результатами якої складено акт від 10 вересня 2013 року.

За наслідками перевірки встановлено, що в даному ботанічному заказнику охороняється лілія лісова та любка дволиста - види рослин занесені до Червоної книги України.

Разом з тим, натурною перевіркою встановлено, що у кварталі 33 виділ 1 Тернопільського лісництва, в межах ботанічного заказника місцевого значення "Іванівський", на лісовій земельній ділянці, на якій було проведено рубку пов'язану з веденням лісового господарства - розширення лісових доріг, здійснюється розкорчування пнів зрізаних дерев, чим знищено місцезростання рослин, занесених до Червоної книги України - лілії лісової та любки дволистої, природний підріст та самосів лісових порід. Розкорчування пнів проводилось механізованим способом трактором "САТ". Викорчувані пні складені по периметру ділянки.

При цьому, дозвільних документів на проведення робіт з розкорчування лісової земельної ділянки ДП "Тернопільське лісове господарство" не представлено.

З метою усунення виявлених недоліків та порушень вимог природоохоронного законодавства, Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області видано припис 10.09.2013 року №2-1/4694, згідно якого зобов'язано призупинити проведення робіт з викорчовування пнів зрізаних дерев на іншій лісогосподарській рубці - розширення дороги 2013 року в лісових насадженнях Тернопільського лісництва ДП "Тернопільське лісове господарство" у кварталі 33 виділах 1, 2, 5, 6 в межах території ботанічного заказника місцевого значення "Іванівський" до 31.12.2013 року до представлення дозвільних документів.

Водночас, слід зазначити, що правомірність дій інспекторів контролюючого органу щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, за наслідками якої складено акт від 10.09.2013р., були предметом дослідження у адміністративній справі №876/1663/14.

Так, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.12.2013р., яка залишена в силі судом апеляційної інстанції, у задоволенні позовних вимог ДП "Тернопільське лісове господарство" відмовлено. При цьому, судами встановлено законність дій Державної екологічної інспекції щодо проведення та складання акту позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 10.09.2013р., що в силу ст.35 ГПК України є преюдиціальним фактом та не підлягає доказуванню у даній справі.

Відповідно до Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 року, акт перевірки - це документ, який є, зокрема, носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства та його дотримання, а відтак, зазначений акт слід розцінювати як належний доказ, в якому зафіксовано факт вчинення правопорушення природоохоронного законодавства.

Приписами ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог.

Згідно ст.53 Закону України "Про природно-заповідний фонд" території та об'єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов'язання.

Так, рішенням виконкому Тернопільської обласної ради народних депутатів від 22.07.1997р. №360 "Про створення місцевих заказників лікарської рослинності та Суразького державного лісового заказника" створено ботанічний заказник місцевого значення "Іванківський", площею 57,0 га, з метою охорони та збереження умов відтворення лілії лісової та любки дволистої - видів рослин внесених до Червоної книги України, угрупувань місцевих видів лікарських рослин.

08.11.2010 року Державним Управлінням охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області складене охоронне зобов'язання №15-58, відповідно до якого ДП "Тернопільське лісове господарство" передано під охорону ботанічний заказник місцевого значення "Іванівський", розташований в кв. 33,34 Тернопільського лісництва ДП "Тернопільське лісове господарство", у межах лісового урочища "Іванівка", поблизу с. Підгороднє, Тернопільського району та входить до складу природо-заповідного фонду України, який охороняється як національне надбання, є складовою частиною світової системи природних територій та об'єктів, що перебувають під особливою охороною.

Згідно вказаного охоронного зобов'язання, ДП "Тернопільське лісове господарство" бере під охорону ботанічний заказник площею 57,0 га та зобов'язується зберігати його та дотримуватись екологічних вимог при використанні природних ресурсів, забезпечувати режим охорони та збереження Заказника. На території Заказника забороняється проведення такої господарської діяльності, що суперечить цілям і завданням заказника, передбачених Положенням про нього, і може призвести до порушення природних зв'язків та ходу природних процесів, втрати наукової, господарської та естетичної цінності природного комплексу, що охороняється та види діяльності, визначені Положенням про Заказник.

У свою чергу, у відповідності до Положення про ботанічний заказник місцевого значення "Іванківський", затв. Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області від 27.03.2009р., метою створення ботанічного заказника є охорона та збереження умов відтворення лілії лісової та любки дволистої. На території заказника забороняється будь-яке порушення ґрунтового покриву, знищення та пошкодження трав'янистої рослинності, види господарської діяльності, що можуть призвести до деградації та зміни первісного стану рідкісних фітоценозів, що охороняються порушення природних зв'язків та ходу природних процесів, втрати наукової, господарської та естетичної цінності комплексу, що охороняється.

Згідно п.3.4. Положення, охорона і збереження Заказника покладається на землекористувача, тобто відповідача у даній справі.

Таким чином, діяльність підприємства по розкорчовуванню лісової ділянки здійснювалась суб'єктом господарювання всупереч норм природоохоронного законодавства, охоронного зобов'язання та Положення про ботанічний заказник місцевого значення "Іванківський", чим державі завдано шкоди, суму якої заявлено до стягнення в судовому порядку.

У свою чергу, посилання державного підприємства на проведення рубки дерев у відповідності до виданого ліміту на використання природних ресурсів в межах територій та об'єктів ПЗФ місцевого значення від 17.05.2013р. №1-1/2013-10-1 та лісорубного квитка від 28.05.2013р. №391723, як заперечення позовних вимог, судом оцінюються критично, оскільки наявність останніх дозволяють підприємству здійснювати лише рубку дерев, а не розкорчовування пнів зрізаних дерев, внаслідок чого знищено місцезростання рослин, занесених до Червоної книги України та було завдано шкоду навколишньому природному середовищу.

У відповідності до ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Зважаючи на виявлені порушення норм природоохоронного законодавства, контролюючим органом, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2012р. №1030 "Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)", здійснено розрахунок шкоди, спричиненої знищенням середовища зростання рослин, занесених до Червоної книги України, розмір якої становить 1353 грн.

Разом з тим, порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, внаслідок знищення природного підросту та самосіву лісових порід при проведенні викорчовування пнів, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013р. №541 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд", відповідачем завдано збитків на суму 27225 грн.

Згідно вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи наведене вище, з урахуванням порушення відповідачем норм природоохоронного законодавства та відсутність в матеріалах справи доказів відшкодування спричиненої шкоди, господарський суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки підтвердженні матеріалами справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Статтею 49 ГПК України передбачено, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету.

Згідно з п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI до осіб, звільнених від сплати судового збору відносяться органи прокуратури - при здійсненні своїх повноважень.

Відповідно до ст. 4 вищевказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Пунктом 2.1 вказаної статті передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. Приймаючи до уваги, що прокурор звернувся до господарського суду із позовною заявою 20.09.2013р., судовий збір у розмірі 1 218 грн. покладається на відповідача та стягується у дохід Державного бюджету України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 20, 22, 33, 35, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115-117 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Тернопільського лісового господарства" (вул. Багата, 5а, м.Тернопіль, 46000, ) - 28 578 (двадцять вісім тисяч п'ятсот сімдесят вісім) грн. збитків, завданих державі в результаті порушення законодавства про природно-заповідний фонд та знищення середовища зростання рослин, занесених до Червоної книги України у таких частинах:

- 30% в дохід спеціального фонду Державного бюджету України - 8573 (вісім тисяч п'ятсот сімдесят три) грн. 40 коп.;

- 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Підгороднянської сільської ради - 14 289 (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят дев'ять) грн.;

- 20% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на р/р 0543, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 38038156 в ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012 - 5715 (п'ять тисяч сімсот п'ятнадцять) грн. 60 коп.

3. Стягнути з Державного підприємства "Тернопільського лісового господарства" (вул. Багата, 5а, м.Тернопіль, 46000, ) в дохід Державного бюджету України - 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення підписано - 10.06.15 р.

Суддя О.В. Руденко