ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.06.15р. Справа № 904/3080/15
За позовом Автогаражного кооперативу "Південний", м. Дніпропетровськ

до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську, м. Дніпропетровськ

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 27.09.2001р.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Мелещук Г.М., дов .№ 17 від 18.04.13р.;

від відповідача: Лазуренко К.О., дов .№ 4/10-147 від 18.03.15р.;

від третьої особи-1:не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Автогаражний кооператив "Південний" звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить внести зміни до п.1.1 договору оренди від 27.09.2001р. укладеного між Автогаражним кооперативом "Південний" та виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б і зареєстровано в реєстрі за № 1439, а також зареєстрованого 27.09.2001р. в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 1266, виклавши його в наступній редакції:

"1.1 "Орендодавець" надає, а "Орендар" приймає у строкове платне володіння і користування на умовах оренди земельну ділянку площею 4,1123 га, кадастровий № :02:132:0025, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-2, для розміщення автогаражного комплексу, згідно з планом земельної ділянки, що додається."

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що по частині орендованої ним земельної ділянки площею 0,9876 га прокладені комунікації КП „Дніпроводоканал", де заборонено розташування гаражних боксів і вказана частина площі земельної ділянки кооперативом для будь-яких цілей не використовується. З урахуванням підвищення розміру орендної плати, позивач вважає недоцільним оплачувати оренду ділянки, якою не має змоги користуватися. Оскільки шляхом листування сторони не вирішили питання про вилучення частини земельної ділянки, позивач звернувся до господарського суду із даним позовом.

Справа розглядається за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, та третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов зазначив, що за приписами ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору здійснюється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Дніпропетровська міська рада, як розпорядник земель відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" має виключне право приймати відповідні рішення стосовно поновлення та продовження дії договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до договорів. Внесення змін до спірного договору оренди без відповідного рішення ради є порушення прав передбачених нормами чинного законодавства щодо розпорядження землями в межах міста. Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради було направлено лист на адресу АК «Південний» вих. ДКППЗ ДМР від 11.03.2015р. №7/7-267 в якому зазначено про те, що які дії необхідно виконати для вилучення частини земельної ділянки. Однак, вказані дії позивачем виконані не були. Просив в позові відмовити.

Представник третьої особи-1 в судове засідання 11.06.2015р. не з'явився. Надав письмові пояснення від 19.05.2015р. № 1013/28-06, в яких зазначив, що спеціалістами КП „Дніпроводоканал" на адресу позивача неодноразово направлялись листи з вимогою надати ситуаційний план та графічне зображення земельної ділянки з межами, які планується змінити. Однак, до теперішнього часу зазначені вимоги не виконано, тому підприємство не має змоги надати пояснення по суті позовних вимог.

Третя особа-2 явку свого повноваженого представника в призначені судові засідання не забезпечила та не надала витребувані судом документи.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників третіх осіб, оскільки про час та місце розгляду справи останні повідомлені належним чином.

11.06.2015р. позивачем подано клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи з метою підтвердження яка площа земельної ділянки перебуває під комунікаціями КП «Дніпроводоканал» та роз'яснення причини неможливості використання орендарем в повному обсязі переданої в оренду земельної ділянки.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Господарський суд, дослідивши доводи клопотання позивача приходить до висновку про відмову в його задоволенні за безпідставністю.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалася перерва з 19.05.2015р. по 11.06.2015р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2001р. між виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (орендодавець) та Автогаражним кооперативом "Південний" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування на умовах оренди земельну ділянку площею 5,0999 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, ж/м Тополя-2, для розміщення авто гаражного комплексу, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом 66081034 згідно з планом земельної ділянки, що додається .

Вказаний Договір оренди земельної ділянки 27.09.2001р. посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Русловою Н.Б. та зареєстровано в реєстрі за №1439, а також зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 27.09.2001р. № 1266.

Відповідно до пункту 1.2 Договору підставою для передачі земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 16.08.2001р. № 1864.

За умовами п. 2.1 Договору земельна ділянка надається до 16.08.2016р. Після закінчення терміну договору його дія скінчується.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що сума орендної плати за користування земельною ділянкою на термін дії договору складає 41 943 грн. 02 коп.

Орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується у грошовій формі в розмірі земельного податку, вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкового звіту щомісячно (до 15 числа наступного місяця) і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року (пункт 3.2 Договору).

Умовами розділу 6 Договору на використання земельної ділянки існують такі обмеженні:

- будівництво будівель і споруд здійснюється відповідно до проектів, затверджених та погоджених у встановленому порядку (п.п. 6.1.1 Договору);

- забезпечити збереження та вільний доступ до мереж і спору міських комунікацій, які проходять по зазначеній території, для проведення ремонтних та профілактичних робіт, а також можливість прокладення нових інженерних комунікацій без узгодження з орендарем у безумовному порядку за попереднім повідомленням орендаря (п. п. 6.1.2 Договору).

Крім того, згідно п.п. 7.4.5 Договору на орендаря покладений обов'язок забезпечувати зберігання інженерних конструкцій, що проходять по наданій території.

Відповідно до п. п. 8.1, 8.2 Договору зміна умов договору оренди можлива за взаємною згодою сторін; у разі недосягнення згоди щодо умов договору оренди та інші спори вирішуються у судовому порядку.

Як зазначає позивач, після зміни грошової оцінки спірної земельної ділянки в сторону збільшення та, відповідної зміни розміру орендної плати, з урахуванням доходів кооперативу, стало економічно недоцільно сплачувати плату за оренду спірної земельної ділянки, в тому числі за площу 0,9876 га, на якій прокладені комунікації КП „Дніпроводоканал", де заборонено розташування гаражних боксів, у зв'язку із чим вказана частина площі земельної ділянки кооперативом для будь-яких цілей не використовується.

У зв'язку із чим позивач листом від 22.08.2014р. № 19 звернувся до Дніпропетровської міської ради, в якому просив вирішити питання про вилучення частини земельної ділянки, по якій проходять комунікації КП «Дніпроводоканал» та переглянути нормативно грошову оцінку земельної ділянки в сторону її зменшення.

У відповідь на звернення позивача міська рада повідомила про чинність нормативної оцінки земельної ділянки, згідно рішення Дніпропетровської міської ради від 26.12.2- 7р. № 5/26 (лист від 24.10.2014р. № 7/22-3490).

04.11.2014р. позивач повторно звернувся до відповідача із листом від 04.11.2014р. № 24, одночасно направивши звернення на адресу Управління Держземагентства м. Дніпропетровська та КП «Дніпроводоканал», але лист позивача залишений без відповіді та задоволення.

За вказаних обставин кооператив вважає, що відповідач не бажає вносити зміни до спірного договору у добровільному порядку, у зв'язку із чим звернувся до господарського суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до частин 1-3 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства; господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов; істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода; при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статей 13, 19 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтями 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішення. Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За статтею 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі це - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Порядок укладення договору оренди земельної ділянки визначено статтею 16 зазначеного Закону, а частиною 2 статті 14 Закону передбачено затвердження Кабінетом Міністрів України типової форми договору оренди землі.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст.. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст.. 652 Цивільного кодексу України).

Згідно до вимог ст.. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вичиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 188 Господарського кодексу України, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено судом, матеріали справи не містять та сторонами під час судового розгляду не надано доказів на підтвердження звернення Автогаражного кооперативу "Південний" до орендодавця з пропозицією внести зміни до спірного договору оренди земельної ділянки у визначеному чинним законодавством порядку.

Крім того, відповідачем до матеріалів справи долучено листа від 11.03.2015р. №7/7-267, згідно якого департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради роз'яснено порядок звернення до орендаря з метою внесення змін до спірного Договору та зазначено перелік дій, які для цього необхідно виконати.

За встановлених обставин, позовні вимоги АК „Південний" щодо внесення змін до Договору не обґрунтовані, не підтверджені належними доказами, оскільки звернення позивача із вказаними вимогами до суду є передчасним, без дотримання встановленого ст. 188 Господарського кодексу України порядку зміни договорів, у зв'язку із чим господарський суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено - 16.06.15р.