ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 Справа № 917/375/15

за позовом ТОВ "Ізюмське звірогосподарство", 64303, Харківська область, м. Ізюм, вул. Степова, 28

до відповідача Чутівська районна державна адміністрація, 38800, Полтавська область, смт. Чутове, вул. Леніна, 4

про визнання датою закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 22 квітня 2004 року, укладеного між сторонами, - дату 22 квітня 2014 року

Суддя Бунякіна Ганна Іванівна

Представники:

від позивача: Олевський Д.О. (див. протокол);

від відповідача: Боровик Л.О. (див. протокол).

20.05.2015 року у судовому засіданні відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 85 ГПК України оголошено вступну і резолютивну частину рішення, додано до справи та повідомлено про строк виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: Розглядається позовна заява ТОВ "Ізюмське звірогосподарство" до Чутівської районної державної адміністрації про визнання датою закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 22 квітня 2004 року, укладеного між сторонами, - дату 22 квітня 2014 року.

Позивач на позовних вимогах наполягає за мотивами позовної заяви.

Відповідач в реагування на позовну заяву надав суду відзив № 1-02-35/158 від 10.03.2015 року (вх. № 7441 від 20.05.2015 року), в якому посилається на приписи ст. ст. 251, 252 Цивільного кодексу України та вважає, що в додатковій угоді при визначенні терміну дії договору допущена математична помилка.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази, суд

в с т а н о в и в:

22.04.2015 року між Чутівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ "Ізюмське звірогосподарство" (орендар) на підставі розпорядження голови Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області № 618 від 18.11.2004 року "Про передачу земельної ділянки в оренду ТОВ "Ізюмське звірогосподарство" та рішення Чапаєвської сільської ради Чутівського району Полтавської області № 3 від 31.10.2004 року "Про згоду передачі земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Ізюмське звірогосподарство", був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 64,5 га, що знаходиться на території Чапаєвської сільської ради Чутівського району Полтавської області.

Вищевказана земельна ділянка згідно з актом прийому-передачі була реально передана в оренду в 2004 році, а сам договір зареєстрований в Чутівському районному земельному відділі 22.04.2004 оку, про що у Державному реєстрі земель 22.04.2004 року зроблений відповідний запис під № 3.

21.04.2009 року на підставі ст. 17 Земельного Кодексу України та ст. 33 Закону України "Про оренду землі" між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 22.04.2004 року, якою внесено зміни до п. 7 договору. Вказаний пункт викладено у наступній редакції: "Продовжити договір оренди на 5 років до 30.12.2013 року. Договір укладено строком на 10 років до 30.12.2013 року". Додаткова угода була зареєстрована 04.11.2009 року в Чутівському районному відділі Полтавського регіонального філіалу "ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель зроблено запис № 2.

З моменту укладення договору орендар повністю та належним чином виконував абсолютно всі умови за договором оренди від 22.04.2004 року, в тому числі, і в частині своєчасного внесення орендної плати, та мав намір продовжувати дію вказаного договору і надалі.

У зв'язку з наведеним, 03.02.2014 року на виконання п. 7 спірного договору, за 2 місяці і 19 днів до закінчення терміну дії договору позивач звернувся до Головного управління Державного земельного агентства у Полтавській області з клопотання про видачу дозволу на розробку технічної документації з метою поновлення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 56,26 га, для товарного сільськогосподарського виробництва на території Чапаєвської сільської ради Чутівського району.

Головне управління Держземагенства у Полтавській області своїми листами № 255/200 від 07.03.2014 року, № 1994/200 від 01.04.2014 року, № 34-16-0.8-2924/2-14 від 02.06.2014 року, № 28-16-0.8-8767/2-14 від 14.11.2014 року відмовило ТОВ "Ізюмське звірогосподарство" у продовження договору оренди земельної ділянки від 22.04.2004 року з огляду на порушення терміну, зазначеного в ст. 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому останнє посилалось на додаткову угоду від 21.04.2009 року, відповідно до якої договір оренди землі закінчився 31.12.2013 року.

З метою встановлення дійсного строку закінчення договору оренди земельної ділянки позивач звертався для відібрання пояснень до фізичних осіб, які безпосередньо підписували додаткову угоду від 21.04.2009 року. Крім цього, на адресу Чутівської районної державної адміністрації була направлена претензія № 1 від 26.01.2015 року.

У відповіді на претензію № 02-40/134 від 27.01.2015 року відповідач повідомив, що з 01.01.2013 року до компетенції райдержадміністрацій не віднесені питання розпорядження земельними ділянками державної форми власності і претензія задоволенню не підлягає. Позивач наполягає, що Чутівська РДА відмовилася виправити допущену механічну помилку шляхом укладання додаткової угоди, на чому наполягав останній, не зважаючи на наявність підтверджуючих документів.

Вважаючи свої права порушеними, ТОВ "Ізюмське звірогосподарство" звернулося до суду з даним позовом про визнання датою закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 22 квітня 2004 року, укладеного між сторонами, - дату 22 квітня 2014 року.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Главою 18 Цивільного кодексу України (статті 251-255) визначено порядок визначення та обчислення строків.

Так, зокрема, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, місяцями - у відповідне число останнього місяця строку. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

У додатковій угоді від 21.04.2009 року (а. с. 22) сторонами узгоджено таке: Продовжити договір оренди терміном на 5 років до 30.12.2013 року. Договір укладено терміном на 10 років до 30.12.2013 року.

Отже, строк дії договору оренди від 22.04.2004 року в редакції додаткової угоди встановлено на 10 років та обмежено його датою 30.12.2013 року.

Крім цього, сторонами визначено порядок сплати орендної плати, яку орендар вносить щомісячно до 30 числа на рахунок Чапаєвської сільської ради:

- 4 % за рільні землі та пасовища, 5 % за землі господарського двору від нормативної грошової оцінки в сумі 23 812, 88 грн. за 2009 рік;

- 5 % за рільні землі та пасовища, 5 % за землі господарського двору від нормативної грошової оцінки в сумі 38 488, 80 грн. за кожен сільськогосподарський рік за 2010-2011 р. р.;

- 6 % за рільні землі та пасовища, 5 % за землі господарського двору від нормативної грошової оцінки в сумі 42 410,50 грн. за кожен сільськогосподарський рік за 2012-2013 р. р..

З матеріалів справи вбачається, що в тексті додаткової угоди відсутні будь - які дані про розмір орендної плати на 2014 рік.

За викладеного, посилання відповідача на труднощі при спробі продовження строку дії договору оренди земельної ділянки на новий термін через протиріччя і двояке тлумачення закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки судом не приймаються. Зазначена у додатковій угоді дата не є механічною помилкою, оскільки у тексті чітко зазначено дату, до якої діє договір - 30.12.2013 року,

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За викладеного та враховуючи, що дата конкретизації дії правочину (30.12.2013 року) є договірною, а цивільне законодавство не містить пов'язаності з математичними складовими щодо строків, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 22, ст. 75, ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повне рішення складено 27.05.2015 р.

Суддя Г.І.Бунякіна