РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015№910/1188/15-г

За позовом Чернюка Олега Володимировича Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" якому належить 50% статутного капіталу

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі"

2) Яремчука Олега Олеговича Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" якому належить 50% статутного капіталу

про виключення недобросовісного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" з учасників товариства.

Головуючий суддя Літвінова М.Є.

Судді Головатюк Л.Д.

Князьков В.В.

Представники сторін:

від позивача: - Чернюк О.В.;

від позивача: - Кузнецова Т.І. - представ. за довір.;

від відповідача-1: - Каменський Д. - представ. за довір.;

від відповідача-1: - Гребенюк О.В. - представ. за довір.;

від відповідача-2: - Яремчук О.О.

У судовому засіданні 11.06.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Чернюка Олега Володимировича Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" якому належить 50% статутного капіталу до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" та Яремчука Олега Олеговича Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" якому належить 50% статутного капіталу про виключення недобросовісного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" з учасників товариства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2015 порушено провадження у справі №910/1188/15-г, розгляд справи призначений на 16.02.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2015 в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи №910/1188/15-г відкладений на 04.03.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2015 в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи №910/1188/15-г відкладений на 06.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2015, в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладений на 18.05.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2015, в порядку ст.ст. 4-6 ГПК України, суд із власної ініціативи призначив колегіальний розгляд справи №910/1188/15-г.

Згідно Довідки про автоматичний розподіл справ між суддями (повторного розподілу) справу №910/1188/15-г призначено судді-доповідачу: Літвіновій М.Є., інші судді, які входять до складу колегії: Головатюк Л.Д., Князьков В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2015 справу №910/1188/15-г прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя Літвінова М.Є., суддя Головатюк Л.Д., суддя Князьков В.В., рознляд справи призначений на 18.05.2015.

У судовому засіданні 18.05.2015, в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 28.05.2015.

В судовому засіданні 28.05.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву на 11.06.2015.

Ухвалою від 28.05.2015, в прядку ст. 69 ГПК України, продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

В силу положень ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Обов'язок по доведенню обставин покладено положеннями Господарського процесуального кодексу України на сторін у справі, а судом надається оцінка доводам сторін з урахуванням представлених ними доказів.

При зверненні з клопотанням про витребування доказів, сторона має довести перед судом обставини на які зроблені посилання в обґрунтування необхідності вчинення відповідних дій, а не стверджувати про можливе підтвердження отриманими відомостями своїх припущень.

Тому з наведених підстав, в задоволенні клопотань про витребування документів, судом відмовлено.

Відповідачі проти позовних вимог заперечили за їх безпідставності, враховуючи, що позивачем не доведено обставини викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні 11.06.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статуту ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" учасниками товариства є Чернюк Олег Володимирович (розмір внеску до статутного фонду складає 180 000,00 грн.) та Яремчук Олег Олегович (розмір внеску до статутного фонду складає 180 000,00 грн.).

26.10.2011 загальними зборами засновників товариства, оформлені протоколом №65/3 вирішено призначити на посаду Генерального директора ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" Яремчука Олега Олеговича, на посаду фінансового директора товариства - Чернюка Олега Володимировича.

Органами управління товариства є: вищий орган - Загальні збори учасників товариства; виконавчий орган - Дирекція товариства на чолі з Генеральним директором, який може виконувати функції одноособово (п. 15.1 Статуту).

Відповідно до п. 16.1 Статуту, вищим органом управління товариства є Загальні збори учасників товариства. Загальні збори учасників товариства складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Генеральний директор має право (п. 17.6 Статуту): першого підпису фінансових та господарських документів; провадити без доручення юридичні дії від імені товариства; укладати договори та інші угоди; розпоряджатись, відповідно до статуту та законодавства України майном товариства, в тому числі коштами з врахуванням нижчезазначених обмежень; видавати накази, інструкції та інші документи з питань діяльності товариства; представляти товариство у відносинах з державними органами, юридичними та фізичними особами; видавати доручення на провадження юридичних дій від імені товариства; встановлювати порядок підготовки договорів та інших угод від імені товариства; наймати та звільняти з роботи працівників товариства, застосовувати щодо них заходи заохочення та дисциплінарного стягнення; здійснювати інші функції відповідно до законодавства України та цього статуту.

25.12.2012 наказом №230-к-1 звільнено 02.07.2012 Чернюка Олега Володимировича з посади фінансового директора за прогули на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

В результаті таких рішень, прийнятих відповідачем-2, відбулось порушення прав позивача, як він зазначає у позовній заяві, встановлених п.13.1 Статуту, усунуто позивача від управління підприємством.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини:

З початку 2013 року по теперішній час керівництво ТОВ "МЦТ" (відповідач-1) здійснюється генеральним директором - відповідачем-2 одноособово, з грубим порушення статутних обов'язків:

без Дирекції - виконавчого органу, до складу якого відповідно до п.17.2 Статуту входять фінасовий директор та технічний директор;

без ревізійної комісії, яка має здійснювати контроль за діяльністю виконавчої органу товариства відповідно до п.17.3 Статуту;

без проведення Загальних зборів, які відповідно до вимог Статті 16 п. 1.10 Статуту мають скликатись не менше двох разів на рік.

В супереч Статуту 16 п.1.10, останній раз Загальні збори проводились 26 жовтня 2011 року, що підтверджується протоколом Загальних зборів № 65/3.

В супереч Статті 13 Статуту, позивач зазначає, що йому, як учаснику товариства, який має 50% статутного капіталу та 50 % голосів, з початку 2013 року, з моменту мого звільнення посади фінансового директора підприємства, відповідачем-2 вчиняються перешкоди щодо допущення до управління підприємством.

Відповідач-2, на протязі двох останніх років організовував поточну господарську діяльність підприємства, здійснюючи функції Дирекції підприємства особисто, в призвело до суттєвого порушення Статті 13 "Права і обов 'язки учасників товариства якою регулюються відносини щодо прав та зобов'язаньзакріплених за учасників товариства", Статті 16 "Загальні збори учасників товариства", яка регламентує порядок проведення загальних зборів Учасників товариства, Статті 17 "Дирекція", яке встановлено порядок обрання Дирекції підприємства, її склад, права та обов'язи фінасового та генерального директора підприємства, Статті 18 "Ревізійна комісія" Статуту товариства, якою мають регулюватися правові відносини на підприємстві пов'язані з організацією контролю за діяльністю виконавчого органу товариства.

Позивач також вказує на те, що відповідачем-2 створювались постійні перешкоди та небажання проводити загальні збори учасників на протязі останніх двох років, тому невідомо в який шлях здійснювався контроль за його діями на підприємстві, як посадової особи, затверджувались річні звіти, робились висновки та приймались баланси.

Позивач стверджує, що на його чисельні вимоги, відповідачем 2 жодного разу в порушення п. 13.1 статуту не були надані для ознайомлення: 1) річні баланси, 2) звіти про фінансово - господарську діяльність товариства, 3) накази та розпорядження Генерального директора відповідача 2, що позбавило його на протязі двох років в період 2013-2014 p.p. дізнаватись про реальний фінансовий стан підприємства, приймати рішення та реалізовувати належні права закріплені Статутом щодо управління підриємством.

Відповідачем-2 систематично, як Учасником товариства та генеральним директором підприємства на протязі двох років не виконувались статутні обов'язки та чинились перешкоди щодо проведення загальних зборів учасників Товариства, що стало перешкодою для товариства в досягненні цілей, визначених в Статті 3 Статуту підприємства, як про це зазначає позивач у своїх вимогах.

Таким чином, позивач стверджує, що наслідками одноособового керування товариством на протязі 2013-2014 p.p., яке ійснювалось відповідачем-2 є на даний час наступне:

1. ТОВ "МЦТ" відповідачем-2 з початку 2013 року доведено до банкрутства, яке підтверджується ухвалою про відкриття провадження про банкрутство у справі № 910/15007/14. Стійка фінансова неспроможність підприємства була створена відповідачем-2 в результаті переведення майна товариства у власність іншої юридичної особи - ТОВ "Підйомні машини", засновником якого являється особисто відповідач-2 - Яремчук О.О. Переведення права власності на майно ТОВ "МЦТ" підтверджує:

1) Договір про перехід права власності на заставне майно №007 від 19 лютого 2013 року;

2) Акт про перехід права власності №1 до договору переходу права власності на заставне майно №0007 від 19.02.2013 року;

3) Додаткова угода №1 до договору надання послуг №1/12 від 08 жовтня 2012 року;

4) Договір застави від 18.02.2013 року, укладеного між ТОВ "Підйомні машини" - заставодержателем" та ТОВ "МЦТ" - заставодавцем, посвідчений приватним нотаріусом Авдієнко Віталієм Вікторовичем, за реєстровим №1329;

5) Витяг з реєстру по результатам перевірки правосуб'єктності особи, здійсненим на запит приватного нотаріуса Войнарської Ірини Анатоліївни від 09.09.2014 року за №19263305

Представник позивача також зауважує, що зазначені договори були укладені та підписані відповідачем-2 від імені ТОВ "МЦТ" на початку 2013 року, коли він, розпочав керівництво підприємством одноособово без будь-якого котролю організував господарську діяльність на свій власний розсуд, безконтрольність за проведенням фінансово - господарської діяльності лише однією особою, надала можливість відповідачу-2 реалізації корупційних схем переведення майна ТОВ "МЦ" в оперативне відання до свого власного ТОВ "Підйомні машини" з метою подальшого збагачення за рахунок ТОВ "МЦТ".

На даний час, позивач зазначає, що майно, яке належало ТОВ "МЦТ", на підставі вищевказаних договорів є відчуженим ТОВ "Підйомні машини", передається останнім в оренду за чималі кошти які привласнюються відповідачем-2 одноособово, офісне приміщення, яке колектив ТОВ "МЦТ" використовував для роботи підприємства та який належав ТОВ "МЦТ" у місті Києві на Московському проспекті, 5, на даний час використовується ТОВ "Підйомні машини".

2. Відповідачем-2 на протязі 2013 року укладались договори та додаткові угоди фіктивного характеру для формування відомостей щодо фінансової неспроможності ТОВ "МЦТ", та підтверджується наступним: 01.08.2013 відповідач-2, діючи від імені ТОВ "МЦТ" уклав додаткову угоду до договору оренди від 01.12.11 року за № ПК-000027, сторонами якого були КП "Київський птахокомбінат" та ТОВ "МЦТ". На протязі трьох місяців ТОВ "МЦТ" нібито умисно не сплачувало кошти за оренду, що призвело до заборгованості, яку поклали в основу стягнення її в судовому порядку на користь КП "Птахокомбінат" (справа №910/20803/13). 17.07.2014 КП "Птахокомбінат", як кредитор звернулось із заявою про визнання ТОВ "МЦТ" банкрутом поклавши в основу банкрутства суму боргу, яку суд стягував в судовому порядку за боргом, що виник на підставі вищевказаної додаткової угоди.

Позивач зазначає, що змова керівників даних товариств пов'язана з бажанням визнати ТОВ "МЦТ" банкрутом та приховати всі фінансово-господарські порушення, вчинені на протязі 2013- 2014 року, з метою уникнення у майбутньому відповідальності як перед кредиторами цього підприємства так і перед учасниками товариства.

Отже, з посиланням на вищенаведене, позивач стверджує, що наведені факти висвітлюють недобросовісну поведінку учасника ТОВ "МЦТ" - відповідача-2 Яремчука О.О., який перебуваючи на протязі 2013-2014 p.p. на посаді Генерального директора систематично блокував проведення загальних зборів, організовував фінансово-господарську діяльність підприємства без будь-якого контролю, недобросовісно виконував свої статутні обов'язки, що призвело до неможливості досягнення цілей підприємства і до доведення його до умисного банкрутства.

Крім того, позивач вважає, шо між діями відповідача-2 та наслідками його недобросовісної поведінки є тісний правовий зв'язок, пов'язаний з фактом заволодіння його власним підприємством ТОВ "Підйомні машини" майном та активами підприємства "МЦТ", що свідчить про корисливі мотиви його дій.

Таким чином, позивач просить суд виключити недобросовісного учасника ТОВ "МЦТ" Яремчука О.О. з учасників товариства.

Відповідач-2, в свою чергу заперечив проти позовних вимог та вказав про безпідставність твердження позивача щодо його звільнення, оскільки ч.9 п. 17.6 статуту, зазначено, що генеральний директор має право наймати та звільняти з роботи працівників товариства, за систематичні прогули Чернюка О.В. з посади фінансового директора, про що останнього було повідомлено листом №9252 від 25.12.2012.

Крім того, відповідач зазначив, що виключення учасника з товариства відповідно до ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" належить до компетенції зборів товариства, а не суду.

Відповідач-1 заперечив проти позовних вимог та зазначив про відсутність підстав стверджувати, що саме діяльність генерального директора товариства є причиною перебування підприємства в стані фінансової неплатоспроможності та процедурі банкрутства.

У письмових запереченнях відповідач вказав наступне: в своїх аргументах Чернюк О.В. постійно наголошує на тому, що відкрито кримінальне провадження та заяву внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань, проте, ці твердження позивача вважає абсолютно голослівними тому не мають братися до уваги судом, оскільки, будь-яка заява про вчинення кримінального правопорушення має бути зареєстрована, проте внесення її до реєстру ще не свідчить про те, що кримінальне правопорушення дійсно мало місце. В Україні діє презумпція невинуватості та відповідно до п.5 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Тож, зазначає відповідач, що правило презумпції невинуватості означає, що особа може бути визнана винуватою у вчиненні злочину і покарана лише за умови, що її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду. Повідомлення особі про підозру, складання слідчим та затвердження прокурором обвинувального акта на стадії досудового розслідування, розгляд справи у підготовчому провадженні не вирішують наперед визнання його винуватим у вчиненні злочину. Лише один орган у державі наділений таким правом - це суд, який є відповідно до Конституції України (ст. 124) носієм судової влади, що здійснює правосуддя в умовах законності, незалежності, гласності та змагальності.

Також відповідач наголошував на тому, що позивачем не вказано жодних підтверджених даних, які б свідчили про наявність у відповідача 2 умислу на вчинення з корисливих мотивів чи іншої особистої заінтересованості або в інтересах третіх осіб дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності ТОВ "Міжнародний центр торгівлі".

Також відповідач посилається на те, що відповідно до ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в рамках провадження справи про банкрутство виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства відноситься до обов'язків розпорядника майна, що виявлено не було.

Відповідач зазначив, що Чернюк О.В. з 02.06.2012 року систематично не з'являвся на робочому місці, на листи не відповідав, тому загальні збори учасників не могли бути проведені, адже відповідно до ст. 60 Закону України "Про господарські товариства", Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Так як Чернюк О.В. володіє 50 % статутного капіталу і відповідно 50% голосів, то без присутності позивача Загальні збори Учасників товариства не могли б бути проведені відповідно до Закону.

На твердження позивача про те, що тяжка фінансова неспроможність підприємства була створена Яремчуком О.О. в результаті переведення майна товариства у власність іншої юридичної особи - ТОВ "Підйомні машини" відповідач заперечив, з наступних підстав: "10.07.2012 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було відкрито виконавче провадження ВП № 33599767 (копія постанови про відкриття виконавчого провадження додається). В рамках даного виконавчого провадження стягувачем є ПАТ АБ "Укргазбанк", боржником - ТОВ "Міжнародний центр торгівлі".

В межах повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадженн", 28.02.2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України описано майно ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" та накладено на нього арешт, про що складено акт опису та арешту майна серії АВ № 385728. 08.07.2013 порядку передбаченим Законом України "Про виконавче провадження" було проведено аукціон з реалізації частини арештованого рухомого майна, що належить ТОВ "Міжнародний центр торгівлі", за результатами аукціону, переможцем визначено ТОВ "Підйомні машини", протокол № 13/25/1 (про правомірність прилюдних торгів від 08.07.2013 року свідчить рішення Господарського суду м. Києва від 21.05.2014 року у справі № 910/20003/13 та постанова Вищого господарського суду України від 24.12.2014 року у справі № .№910/20003/13).

Тим часом, представник позивача надав наступні пояснення:" Відповідачі, посилаючись на п.29 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2008 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", ст.59 ЗУ "Про господарські товариства", ч.2 п.3.10 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України за № 04-5/14 від 28.12.2007 року обгрунтовує можливість виключення учасника товариства зі складу учасників товариства лише шляхом прийняття рішення Загальними зборами товариства.

Поміж тим, пункт 29 Постанови Пленуму Верховного суду України містить зміст, крім того, що наводить представник відповідача.

Верховним судом України в Постанові Пленуму від 24.10.2008 №13 зазначено проте, що при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства Господарські суди, як випливає зі змісту статті 64 Закону про господарські товариства (1576-12), повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних наслідків для товариства у зв'язку з діями ( бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання, необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо...

Основним Законом України, а саме ч.2 ст.124 Конституції України, закріплено, що юрисдикція судів поширюється на всі правові відносини, що виникають у державі, тому корпоративні права на основі права вирішуються також в судовому порядку.

Частиною .4 ст.12 ГПК України, встановлено, що спори які виникаюсть з корпоративних відносин у спорах між учасниками (засновниками) юридичної особи підвідомчі господарським судам.

Крім того, Вищим господарським судом України в Постанові від 29 травня 2007 року у справі 2-802/2006 при вирішенні питання виключення недобросовісного учасника товариства , колегія суддів зазначила. що обов'язковою умовою підвідомчості вимоги виключення учасника з товариства є неможливість вирішення того питання Зборами учасників товариства через блокування таким учасником роботи зборів."

Позивач повідомив про існування факту блокування проведення Загальних зборів відповідачами, та надав наступні документи, які на його думку це підтверджують: Копія листа від 23.12.2014, який був направлений мною Чернюком О.В. відповідачу 2 на адресу відповідача 1 з проханням провести Загальні збори з метою дослідження фінансового стану підприємства "МЦТ", Копія опису документів які були направлені 23.12.2014 року з підтверджуючим поштовим документом про отправлення, Копія листа, направленого повторно 30.12.2014 відповідачу-2 на адресу відповідача 1 з проханням скликати Загальні збори для дослідження фінансового стану підприємства, яке знаходиться на стадії провадження про банкрутство, Копії листа опису документів, Копія поштового документа про відправлення

Дані документи позивач зазначає, що підтверджують офіційне звернення до відповідача-2 з проханням виконати свої статутні обов'язки, однак відповідь не надійшла.

Твердження представника відповідача-1 та відповідача-2 про те, що їх поведінка є добросовісною з посиланням на провини Укргазбанку, який на їх погляд не бажав та не бажає отримувати кошти в погашення кредиту, про нібито зговір позивача з Банком, посилання на рішення господарських судів, які були прийняті на протязі останніх років за відсутність на посаді фінансового директора позивач вважає безпідставними.

Представник позивача зазначає, що за наслідками фінансових махінацій, проведених відповідачем-2 з цінними паперами стає те, що фіктивний кредитор з вимогою 9 млн., є включений в реєстр вимог кредиторів ТОВ "МЦТ". Відповідачу-2 мало того, що він вже перевів право власності на майно товариства до свого власного товариства "Підйомні машини", він ще хоче через фіктивного кредитора (підставну особу) заволодіти 9 міліонами коштів в процесі банкрутства, тому позивачем розпочато процес оскарження реєстру кредиторів ТОВ "МЦТ". Тому, позивач вказує на те, що наведене спростовує доводи відповідача 2 та представника ТОВ "МЦТ" про нібито домовленості позивача з Укргазбанком і про недобросовісну поведінку по відношенню до товариства, яке було створеним не для того, щоб його доводити до банкрутства і блокувати діяльність, спрямовану на досягнення його цілей, визначених Статутом.

Додатково, позивач вказує на те, що відповідачем-2 не надано доказів про неохідність припинення проведення фінансово-господарської діяльності ТОВ "МЦТ" і саме головне, не надано жодного доказу про те, що відповідач-2 скориставшись посадою генерального директора, усунувши позивача з посади фінансового директора, керуючи підприємством одноособово, вчиняв дії спрямовані на досягнення цілей товариства. Відповідач-2 не надав суду жодного доказу про вжиття ним заходів щодо проведення досудової санації товариства і відновлення платоспроможногсті підприємства. Не надано суду доказів про те, що поведінка відповідача 2 не мала умислу збагачувати своє власне товариство "Підйомні машини" за рахунок майна ТОВ "МЦТ" шляхом передачі його в оренду і шляхом привласнення на підставі фіктивних договорів. Також, у відповідачів відсутні докази про неохідність передачі офісного приміщення, належного ТОВ "МЦТ" іншій особі, ТОВ "Підйомні машини".

Позивач стверджує про масштаб завданих ТОВ "МЦТ" збитків, які є наслідком некомпетентного одноособового, безконтрольного управління ТОВ "МЦТ" відповідачем Яремчуком Олегом Олеговичем.

Представник позивача, наполягав на не виконанні відповідачем-2 на протязі трьох років статутних обов'язків, так як ним не скликались Загальні збори учасників товариства і їх проведення ним постійно блокувалось, що призвело до одноособового керування товариством, безконтрольності його дій і можливості самостійно без врахування інтересів позивача, як іншого учасника товариства самостійно приймати рішення, які призвели до припинення фінансово-господарської діяльності ТОВ "МЦТ", та відповідач-2 не надав доказів про неможливість чи вжиття заходів для проведення ним Загальних зборів не надано.

Позивач також зазначає, що відповідачі не надали доказів щодо необхідності замовляти послуги у ТОВ "Підйомні машини" строком на три місяці за ціною вкрай "кабальною" та не вигідною підприємству, що призвело до формування створеного боргу і створення можливості переведення права власності до ТОВ "Підйомні машини" на майно, належне ТОВ "МЦТ". Представник позивача стверджує про недобросовісну недобросовісну поведінку відповідача-2 по відношенню до товариства, оскільки відсутні будь-які документи, які б мали підтвердження того, що Яремчук О.О. вживає заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості на користь ТОВ "МЦТ".

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Корпоративні відносини є безумовно правовими. Права сторін цих правовідносин повинні бути захищені. Гарантією захисту прав є можливість звернутися до суду за вирішенням спору (стаття 55 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 64 Закону України "Про господарські товариства", виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про господарські товариства", товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. Учасники товариства несуть відповідальність в межах їх вкладів. Учасники товариства, які не повністю внесли вклади, несуть солідарну відповідальність за його зобов'язаннями у межах вартості невнесеної частини вкладу кожного з учасників. Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників (ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства").

Загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників (ст.61 Закону України "Про господарські товариства").

У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора). Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов'язкові для учасників товариства. Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами. Генеральний директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства. Інші члени дирекції також можуть бути наділені цим правом. Генеральний директор (директор) не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства (ст. 62 Закону України "Про господарські товариства").

Відповідно до ч., 1, 2 ст. 63 Закону України "Про господарські товариства", контроль за діяльністю дирекції (директора) товариства з обмеженою відповідальністю здійснюється ревізійною комісією, що утворюється загальними зборами учасників товариства з їх числа, в кількості, передбаченій установчими документами, але не менше 3 осіб. Члени дирекції (директор) не можуть бути членами ревізійної комісії.

Перевірка діяльності дирекції (директора) товариства проводиться ревізійною комісією за дорученням зборів, з власної ініціативи або на вимогу учасників товариства. Ревізійна комісія вправі вимагати від посадових осіб товариства подання їй усіх необхідних матеріалів, бухгалтерських чи інших документів та особистих пояснень.

Учасники товариства мають право вийти з товариства, якщо установчими документами не встановлений обов'язок учасника письмово попередити про свій вихід з товариства у визначений строк, який не може перевищувати одного року. Учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених законом, може бути виключений з товариства (ст.100 ЦК України).

До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить:

1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання;

2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу;

3) створення та відкликання виконавчого органу товариства;

4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів;

5)затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства;

6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника;

7) виключення учасника із товариства;

8)прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань, згідно ст. 145 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про господарські товариства", до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить:

а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів;

б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника;

в) виключення учасника з товариства;

г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів.

У відповідності до ч. 3 ст. 100 Цивільного кодексу України учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених установчими документами або законом, може бути виключений з товариства.

Стаття 64 Закону України "Про господарські товариства" зазначає, що учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

При вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту статті 64 Закону про господарські товариства, повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо.

Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів.

Виключення учасника з ТОВ чи ТДВ відповідно до статті 59 Закону про господарські товариства належить до компетенції зборів ТОВ (ТДВ), а не суду (п. 29 постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008).

З огляду на викладене, позовна вимога щодо виключення Яремчука О.О. зі складу учасників юридичної особи, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" задоволенню не підлягає, оскільки вирішення зазначеного питання віднесено законом до компетенції загальних зборів товариства, а не суду.

У зв'язку із відмовою у задоволенні позову, в порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання

повного тексту рішення:18.06.2015.

Головуючий суддя М.Є. Літвінова

Судді Л.Д. Головатюк

В.В. Князьков