УХВАЛА

12.06.2015Справа № 910/6295/15-г
Суддя Отрош І.М., розглянувши заяву Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Мед"
доДержавної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України"
простягнення 83778 грн. 77 коп.
Представники сторін:

від заявника (боржника): Млечко І.В. - представник за довіреністю № 04-34/383 від 17.02.2015;

від стягувача: Євчук О.Я. - представник за довіреністю № 1 від 19.02.2015.

Встановив:

16.03.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Мед" з вимогами до Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" про стягнення 81393 грн. 77 коп., з яких 45000 грн. 00 коп. основного боргу, 20790 грн. 00 коп. пені, 1708 грн. 77 коп. 3% річних, 3150 грн. 00 коп. штрафу та 10745 грн. 00 коп. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Мед" задоволено частково; стягнуто з Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра-Мед» суму основного боргу у розмірі 45000 (сорок п'ять тисяч) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 1708 (одна тисяча сімсот вісім) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 13130 (тринадцять тисяч сто тридцять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

27.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2015 заяву Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г повернути без розгляду.

13.05.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» повторно надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г, відповідно до якої заявник (боржник) просив суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Мед" до Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" про стягнення 83778 грн. 77 коп. до 01.03.2016.

Обгрунтовуючи обставини, викладені у заяві про відстрочку виконання рішення, заявник (боржник) зазначив, що він є неприбутковою установою, яка фінансується з державного бюджету та при наявності відповідного бюджетного фінансування. Однак, Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» для Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" не передбачені кошти, які можуть бути спрямовані в погашення заборгованості за рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г. Разом з тим, заявник зазначив, що кошторисом на 2015 рік, погодженим з Національною академією медичних наук України та затвердженим Міністерством фінансів України, для Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" були виділені бюджетні кошти у загальному розмірі 93595100 грн. 00 коп., які направлені на оплату праці медичного персоналу, нарахування на оплату праці, медикаменти, продукти харчування, оплату комунальних послуг, тощо. Втім, видатків на виконання рішення суду у вказаному кошторисі не передбачено, у підтвердження чого заявник надав суду належним чином засвідчену копію зведення розрахунків по кошторису на 2015 рік.

При цьому, заявник (боржник) зазначив, що Державна установа "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" є стратегічно важливим об'єктом в галузі охорони здоров'я, а негайне виконання рішення суду призведе до тяжкого фінансового та матеріального становища заявника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 розгляд заяви Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г призначено на 28.05.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2015, відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду заяви на п'ятнадцять днів та, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд заяви відкладено на 12.06.2015.

10.06.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від заявника надійшли письмові пояснення, в яких заявник, зокрема, зазначив, що загальний розмір кредиторської заборгованості Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" становить 9870959 грн. 87 коп., у підтвердження чого надав суду копії рішень Господарського суду міста Києва про стягнення із заявника заборгованості на користь контрагентів та претензії виробників комунальних та інших послуг про наявну заборгованість.

12.06.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від стягувача надійшов відзив на заяву заявника (боржника), в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра-Мед" зазначило, що заборгованість заявника перед стягувачем виникла не в 2015 році, а в 2013 році. Крім того, стягувач зауважив, що поставка товарів державним підприємствам здійснюється виключно за результатами проведеного тендеру, оголошення якого відбувається виключно після того, як витрати на придбання товару за тендером узгоджені із профільним міністерством. Отже, як стверджує стягувач, видатки за Договором постачання № 369 від 06.04.2013, невиконання умов якого було предметом спору у справі № 910/6295/15-г, були передбачені Державним бюджетом України на 2013 рік. При цьому, стягувач зауважив, що відсутність коштів на рахунках жодним чином не є причиною для звільнення боржника від обов'язку сплатити заборгованість.

У судовому засіданні 12.06.2015 представник заявника подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення, заяву про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г просив задовольнити.

Представник стягувача у судовому засіданні 12.06.2015 надав усні пояснення; проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г заперечив.

Відповідно до частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Згідно з п. 7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Положеннями пункту 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне відзначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому суд зазначає, що згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує заявника, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання та не є підставою для відстрочення рішення суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вказані в заяві підстави для відстрочки виконання судового рішення (а саме, відсутність бюджетного фінансування та значна кредиторська заборгованість), не є тими виключними обставинами, які надають підстави для відстрочки виконання судового рішення.

Разом з тим судом враховано, що боржник (заявник) вчинив всі залежні від нього дії для сплати заборгованості перед стягувачем.

Так, боржником 20.11.2013 та 23.12.2013 були подані до Головного управління Державної казначейської служби України платіжні доручення про сплату на користь стягувача грошових коштів у розмірі 45000 грн. 00 коп., а також реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 20.11.2013 (належним чином засвідчені копії знаходяться в матеріалах справи).

Однак, як пояснив заявник у письмових поясненнях, поданих до відділу діловодства суду 10.06.2015, Головне управління Державної казначейської служби України не здійснило перерахування вказаних грошових коштів на користь стягувача.

Крім того, як вбачається із долучених заявником до заяви про відстрочку виконання рішення належним чином засвідчених копій листів вих. № 04-34/3957 від 09.12.2014, вих. № 04-34 від 07.05.2014 та вих. № 04-34/155 від 28.01.2015, боржник неодноразово звертався до Національної академії медичних наук України, в яких просив виділити кошти на погашення кредиторської заборгованості, однак листами вих. № 1-06/1340 від 03.07.2014, вих. № 1-06/3004 від 15.12.2014 (належним чином засвідчені копії знаходяться в матеріалах справи) Національна академія медичних наук України повідомила заявника про відсутність в Законі України «Про державний бюджет України на 2014 рік» передбачених капітальних видатків для погашення кредиторської заборгованості.

Однак, попри те, що божник вчинив всі залежні від нього дії для погашення заборгованості перед стягувачем, суд зазначає, що заборгованість Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Терра-Мед" виникла 16.11.2013 (відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г), та до цього часу заявником (боржником) не була погашена навіть частково.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи заявника щодо можливості включення видатків на погашення кредиторської заборгованості Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" до проекту кошторису на 2016 рік та у зв'язку з цим необхідності відстрочити виконання рішення суду до 01.03.2016, оскільки жодних доказів на підтвердження можливості включення до проекту кошторису на 2016 рік видатків заявника на погашення кредиторської заборгованості, в тому числі у розмірі 61665 грн. 00 коп. за рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г, суду не надано.

Проаналізувавши заяву про відстрочку виконання рішення, враховуючи те, що заявником не надано суду доказів наявності обставин, які роблять неможливим виконання рішення у визначений строк, та наявності виняткового випадку, а саме доказів наявності тяжкого фінансового стану боржника, відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, суд вважає заяву Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 86, ч. 1, 3 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/6295/15-г відмовити.

Суддя І.М. Отрош