ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" червня 2015 р.Справа № 924/436/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Олійник Ю.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерноготовариства "Хмельницькобленерго", за дорученням якої діє Кам'янець-Подільський міський район електромереж м.Кам'янець-Подільський

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Кам'янець-Подільський

про стягнення 5491,77 грн., у т.ч. 4920,92 грн. боргу за активну електричну енергію, 16,13 грн. 3% річних, 184,93 грн. пені, 369,79 грн. інфляційних

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 с.Слобідка-Кульчієвецька Кам'янець-Подільський район

Представники :

ОСОБА_3 за дов. від 18.12.14,

Відповідача не приймав участі,

Третьої особи - не приймав участі

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частину рішення згідно з ст.85 ГПК України.

Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача 5667,74 грн., у т.ч. 4920,92 грн. заборгованості за активну електричну енергію, 175,97 грн. перевищення договірної величини, 184,93 грн. пені, 369,79 грн. інфляційних, 16,13 грн. 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідач допустив порушення умов договору про постачання електроенергії №2008 від 07.04.14, внаслідок чого по платежах утворилась заборгованість. У зв'язку з простроченням термінів проведення розрахунків позивач просить стягнути заборгованість. Крім того, у звязку з цим та несвоєчасною оплатою заборгованості позивачем нарахована пеня, 3% річних та інфляційні. Крім того, відповідачем допущено перевищення меж договірної величини споживання електричної енергії у лютому 2015 року на суму 175, 97 грн. При цьому посилаються на ст. 193 ГК України та ст..625 ЦК України.

У судовому засіданні 6.04.2015р згідно з ст.22 ГПК України судом прийнято зменшення позовних вимог, згідно якого позивач просить стягнути з відповідача 5491,77 грн., з яких 4920,92 грн. борг за активну електричну енергію, 16,13 грн. 3% річних, 184,93 грн. пеня, 369,79 грн.- інфляційні.

У судовому засіданні представник позивача повідомив, що позивачем погашено 29.04.2015р. 4937,02 грн., у т.ч. вся заявлена до стягнення основна заборгованість (4920,92 грн.). Крім того, звернуто увагу, що заборгованість виникла у звязку з тим, що були розбіжності у сумах, які зазначені відповідачем в рапорті за січень 2015р. та у складеному акті контрольного зняття показників лічильника (рапорт подано на меншу суму, а згідно акту зняття показів лічильника донараховано плату), а також мали місце прострочення платежів за попередні місяці.

Відповідач у відзиві на позов та його представники у судовому засіданні 24.04.2015р. проти позову заперечують, посилаючись на те, що позивач вказує , що борг утворився за лютий місяць 2015 року, долучивши рахунок-фактуру №2008 від 20.02.2015 року на суму 4920,92грн. Згідно рахунку-фактури №2008 від 23.01.2015р., отриманого відповідачем вартість спожитої електроенергії за січень 2015р. склала 4 755,96грн. В даному рахунку чітко зазначено, що сальдо станом на 01.01.2015 року складає -116,97грн. Тобто, станом на 01.01.2015р. заборгованість позивача була незначною, і у відповідності до умов Договору могла бути погашеною з наступних платежів, так як про це зазначається в кожному Рахунку-фактурі. Посилаються на те, що відповідно до п.2.5 договору №2008 про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам - суб'єктам підприємницької діяльності від 07.04.2014р. у разі звільнення споживачем займаного приміщення споживач зобов'язаний повідомити постачальника за 20 діб до дня зміни власника приміщення і в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених цим договором до дня зміни власника приміщення включно, а постачальник зобов'язаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення споживачем приміщення. Даним договором чітко не визначено, в який саме спосіб відповідач має повідомити позивача про звільнення приміщення: шляхом подання заяви, шляхом складання акта комісією, тощо. Саме тому відповідач 16.01.2015р. (через три дня після ухвалення Рішення Рівненським апеляційним судом по справі №924/1583/14 про розірвання договору оренди приміщення), запросила представника позивача для проведення фіксування показників лічильника та визначення остаточної вартості фактично спожитих послуг. До позовної заяви долучено Акт контрольного зняття показників лічильників від 16.01.2015р., в якому зафіксовано показник лічильника станом на 16.01.2015р.- дату, з якої відповідач фактично готував приміщення до передачі орендодавцю в зв'язку із розірванням договору оренди. Виклик представника позивача відповідач аргументував необхідністю звільнення приміщення та розцінює як належне повідомлення позивача про необхідність припинення подачі електроенергії. Відповідач також звертає увагу, що квитанцією від 12.01.2015р. відповідач провела оплату вартості спожитої електроенергії в сумі 2000,00 грн. Після зняття показників лічильника та виведення суми заборгованості, квитанцією від 27.01.2015р. відповідачем внесено на рахунок Позивача кошти за спожиту електроенергію в розмірі 650,00 грн.; та квитанцією від 30.01.2015 року - в розмірі 2000,00грн. Зазначені суми Відповідач вносила на підставі Рахунку-фактури за №2008 від 23.01.2015р. на суму 4755,96грн., в якому зазначено суму заборгованості в розмірі 2638,99грн., а також суму пені в розмірі 57,09грн., суму інфляції в розмірі 44,31грн., та суму 3% річних в розмірі 6,16грн. Відповідно суму заборгованості було визначено із врахуванням суми проплати 2000,00грн., яку відповідачем було здійснено 12.01.2015року. Зворотній бік вказаного рахунку містить попередження про припинення подачі енергії абоненту №2008 в зв'язку із заборгованістю. Тобто, у випадку наявності заборгованості за лютий місяць 2015 року, позивач щонайменше мав би направити відповідачу рахунок-фактуру із попередженням про відключення електроенергії. Звертається увага , що провівши оплату вартості спожитої електроенергії за січень місяць 2015р., а також оплату заборгованості за перебір договірної величини в розмірі 177,00 грн. відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачем щодо проведення повного розрахунку за фактично спожиту електроенергію, а згідно з абз.2 ч.1 ст.614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідач у судове засідання 15.06.2015р. не зявилася. При цьому ухвала суду, яка надіслана на адресу останньої поштою повернена у звязку із закінченням терміну зберігання, тому вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Відповідно, неявка належним чином повідомленого відповідача не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи згідно ч.1 ст.77 ГПК України. Така ж правова позиція викладена у п.п.3.9.3, п.п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11. Тому спір вирішується на підставі наявних доказів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача,-Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 с.Слобідка-Кульчієвецька Кам'янець-Подільський район письмових пояснень не надала, для участі у судовому засіданні не зявилася.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Між сторонами укладений договір №2008 про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам-субєктам підприємницької діяльності від 07.04.14, за умовами якого (п.1.) позивач, як постачальник, продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок відповідача , а відповідач, як споживач, оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами. Згідно п.2.3.3 договору відповідач зобовязується оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатків 10, 3 „Порядок розрахунків та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії.

Згідно з п. 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 та 2.3.4 договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,5% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Споживач на вимогу постачальника відповідно до ч.2.ст. 625 ЦК України зобовязується сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченнння, а також 3% річних від простроченої суми.

Сторонами підписані 1,2,3,5,7,10,12 додатків до договору. Додатком №3 визначений графік зняття показів засобів електричної енергії. Згідно з додатком №10 "Порядок розрахунків" споживач самостійно здійснює повну оплату вартості електричної енергії за розрахунковий період до 1-го числа розрахункового періоду 100% від договірної величини від договірної величини споживання електроенергії розрахункового періоду. Розрахунковий період відповідно до Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.07.96 становить один місяць. Остаточний розрахунок за спожиту електроенергію проводиться на підставі одержаного рахунку. Тривалість періоду для оплати отриманого рахунку не повинна перевищувати 3-х операційних днів з дня отримання рахунку.

Кількість спожитої енергії відповідачем підтверджується наданим позивачем актом контрольного зняття показників лічильників від 16.01.15.

Позивачем виставлялися і були отримані відповідачем рахунок - фактура №2008 від 24.12.14 на суму 2627,12 грн. (наявність переплати 0,95 грн.), рахунок-фактура №2008 від 23.01.15 на суму 4755,96 грн. (наявність переплати 116,975 грн.). Остані виставлені на підставі рапортів відповідача від 24.12.15 та від 23.01.15.

Позивачем також виставлялися рахунки - фактури №2008 від 20.02.15 та від 24.02.15 на суму заборгованості за лютий 2015р. у розмірі 4920,92 грн. та надлімітове споживання електричної енергії за лютий 2015р. у розмірі 175,97 грн. , по яких відсутні докази їх вручення відповідачу.

За прострочення термінів проведення платежів позивачем нарахована пеня у розмірі 184,93 грн. за період з 5 січня по 28 лютого 2015р., 3% річних у розмірі 16,13грн. з 5 січня по 28 лютого 2015р. та інфляційні у розмірі 369,79 грн. за період з грудня 2014р. по лютий 2015р.

Згідно з наданим позивачем реєстром поступлення готівки від 29.04.15 відповідачем погашено 4937,02грн. ( 4920,89 грн. та 16,13 грн.).

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги таке:

1. Згідно з ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтями 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязаннявідповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав належним чином зобов'язань за договором по постачанню електроенергії від 01.01.11 №2008 щодо оплати вартості використанної електроенергії у визначений договором (додаток №10) строк, у звязку з чим на дату звернення позивача з позовом до суду виникла заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 4920,92грн.

При цьому судом враховуються докази погашення відповідачем боргу 29.04.15 у розмірі 4937,02грн., тобто після порушення провадження у справі. У зв'язку з цим заборгованість відповідача в частині основного боргу на момент вирішення спору відсутня, відповідно, відсутній і предмет спору в цій частині. Тому провадження у справі в частині стягнення 4920,92грн. основного боргу необхідно припинити згідно з п. 1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

2. Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов'язання позивачем нараховано інфляційні у розмірі 369,79грн. за період з грудня 2014р. по лютий 2015р. та 3% річних у розмірі 16,13грн. за період з 05.01.15 по 28.02.15 та

Щодо проведених позивачем нарахувань інфляційних у розмірі 369,79грн., то судом враховується, що індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Така ж правова позиція зазначена у п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Судом враховується, що позивач при нарахуванні інфляційних нараховує їх за періоди менші одного місяця. Крім того, позивач починає застосовувати індекс інфляції не з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, а з місяця, у якому відбулася прострочка. Тому визначення розміру інфляційних нарахувань є неправомірним. Відповідно у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

Щодо нарахування 3% річних, то судом враховується, що правомірно нарахованими є 3% річних у розмірі 1,70грн за період з 30.12.14 по 12.01.15 на суму 1383,03 грн., з 29.01.15 по 30.01.15 на суму 638,99 грн. , враховуючи, що прострочка по рахунку-фактурі від 24.12.14 у сумі 2626,17 грн. наступила згідно Додатку № 10 до договору 30.12.14, а по рахунку-фактурі від 23.01.15 у сумі 4638,99 грн. наступила 29.01.15, проплати проведені: 23.12.14- 1243,14 грн., 12.01.15- 2000грн., 27.01.15- 2000грн., 30.01.15- 650 грн., 29.04.15- 4937,02 грн.

При цьому щодо рахунків - фактур №2008 від 20.02.15 та від 24.02.15 на суму заборгованості за лютий 2015р. у розмірі 4920,92 грн., то по них відсутні докази їх вручення відповідачу, тому позивачем неправильно визначено момент прострочення цього платежу і нарахування 3% річних по ньому за заявлений період безпідставне.

Враховуючи реєстр поступлення готівки від 29.04.15 на суму 4937,02грн., згідно останньої погашено основний борг в сумі 4920,90грн. і 1,70 грн. 3% річних. Тому в цій частині стягнення 3 % річних ( стягнення 1,70 грн.) у зв'язку з відсутністю предмету спору провадження у справі згідно з п. 1-1 ч.1 ст.80 ГПК України підлягає припиненню.

У решті стягнення 3% річних необхідно відмови у зв'язку з безпідставністю.

3. Відповідно до ст.610, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, що включає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки .

Виходячи зі змісту ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 та 2.3.4 договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,5% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Позивачем нарахована пеня за порушення термінів сплати вартості спожитої електроенергії у розмірі 184,93 грн. за період з 05.01.15 по 28.02.15.

Судом враховується, що правомірно нарахованою є пеня у розмірі 15,83грн за період з 30.12.14 по 12.01.15 на суму 1383,03 грн., з 29.01.15 по 30.01.15 на суму 638,99 грн. , враховуючи, що пор строчка по рахунку-фактурі від 24.12.14 у сумі 2626,17 грн. наступила згідно Додатку № 10 до договору 30.12.14, а по рахунку-фактурі від 23.01.15 у сумі 4638,99 грн. наступила 29.01.15, проплати проведені: 23.12.14- 1243,14 грн., 12.01.15- 2000грн., 27.01.15- 2000грн., 30.01.15- 650 грн., 29.04.15- 4937,02 грн..

При цьому щодо рахунків - фактур №2008 від 20.02.15 та від 24.02.15 на суму заборгованості за лютий 2015р. у розмірі 4920,92 грн. то по них відсутні докази їх вручення відповідачу, тому позивачем неправильно визначено момент прострочення цього платежу і нарахування пені по ньому за заявлений період безпідставне.

Враховуючи реєстр поступлення готівки від 29.04.15 на суму 4937,02грн., згідно останньої погашено основний борг в сумі 4920,90грн., 1,70 грн. 3 % річних та 14,40 грн. пені. Тому в цій частині у зв'язку з відсутністю предмету провадження у справі згідно з п. 1-1 ст.80 ГПК України підлягає припиненню.

Тому позов підлягає задоволенню на суму 1,43 грн. пені ( 15,83 грн.- 14,40 грн).

У решті стягнення пені необхідно відмови у зв'язку з безпідставністю.

4. У звязку із частковим задоволенням позову згідно з ст.49 ГПК України судові витрати (судовий збір) по справі покладається на відповідача в частині задоволених позовних вимог та позовних вимог , провадження по яких припинено.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43 , 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", за дорученням якої діє Кам'янець-Подільський міський район електромереж м. Кам'янець-Подільський до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Кам'янець-Подільський про стягнення 5667,74 грн., у т.ч. 4920,92 грн. заборгованості за активну електричну енергію, 184,93 грн. пені, 369,79 грн. інфляційних, 16,13 грн. 3% річних, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 с.Слобідка-Кульчієвецька Кам'янець-Подільський район, задовольнити частково .

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Кам'янець-Подільський (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", за дорученням якої діє Кам'янець-Подільський міський район електромереж м. Кам'янець-Подільський (вул. Голосківське шосе, 8, код 227646720) 1,43 грн. ( одну гривню 43 коп. ) пені, 1642,92грн. (одна тисяча шістсот сорок дві гривні 92 коп.)відшкодування сплаченого судового збору. Видати наказ.

Провадження у справі в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Кам'янець-Подільський (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", за дорученням якої діє Кам'янець-Подільський міський район електромереж м. Кам'янець-Подільський (вул. Голосківське шосе, 8, код 227646720) 4920,92 грн. заборгованості, 14,40грн. пені, 1,70грн. 3% річних припинити.

У позові в частині стягнення 369,79 грн. інфляційних, 169,10 грн. пені, 14,43 грн. 3% річних відмовити.

Повне рішення складено 15.06.2015р.

Суддя Ю.П. Олійник

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2- відповідачу (м. Кам'янець-Подільський (АДРЕСА_2) пр.,

3- третій особі ФОП ОСОБА_2 ( Камянець Подільський район, с. Слобідка Кульчієвецька, вул.Трудова,57) пр.