РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"17" червня 2015 р. Справа № 918/213/13-г

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Мельник О.В. ,

суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Карпович О.В.,

за участю представників сторін:

позивача- Столярець О.В. (довіреність №42/16 від 09.06. 2015р.);

Громаков Д.В. (довіреність №17/16 від 11.03.2015р.);

відповідача- Гуз С.Б. (довіреність №681-юв від 16.12.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача-Дочірньої компанії «Газ України «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на ухвалу господарського суду Рівненської області від 05.05.2015р. у справі № 918/213/13-г

за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії

«Нафтогаз України» м.Київ

до Публічного акціонерного товариства «Рівнеазот» м.Рівне

про стягнення 19 701 252 грн. 76 коп. річних,-

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.22, 28 Господарсь-кого процесуального кодексу України. Клопотання Позивача про здійснення технічної фіксації судового процесу задоволено. Заяви про відвід суддів не надходило.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 05.05.2015р. у справі №918/213/13- г (суддя Андрійчук О.В.) частково задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Рівне-азот» про відстрочку виконання рішення господарського суду Рівненської області від 26.03. 2013р. у справі за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафто-газ України» (надалі в тексті - ДчК «Газ України») до Публічного акціонерного товариства «Рівне-азот» (надалі в тексті - Товариство) про стягнення 19 701 252 грн. 76 коп. річних. Судом відстро-чено виконання рішення господарського суду Рівненської області від 26.03.2013р. у справі №918/ 213/13-г строком на 10 місяців, а саме до 06.03.2016р.(арк.матеріалів оскарження 65-69).

Ухвала вмотивована тим, що відстрочення виконання рішення суду строком на 10 місяців не призведе до негативних соціальних наслідків, разом з тим, не позбавить кредитора можливості виконати рішення суду в розумний строк.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Позивач-ДчК «Газ України» подав скаргу до Рів-ненського апеляційного господарського суду, в якій, а також в доповненні до апеляційної скарги, просить скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 05.05.2015р. та відмовити ПАТ «Рівнеазот» у наданні відстрочки виконання рішення та покласти на Відповідача витрати по сплаті судового збору.(арк.матеріалів оскарження 74-75).

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала винесена судом із порушенням норм матеріаль-ного та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції врахував лише скрутне матеріа-льне становище боржника, однак не дослідив не менш складне матеріальне становище Позивача. Крім того, Скаржник зазначає, що НАК «Нафтогаз» має стратегічне значення для економіки та безпеки держави, оскільки забезпечує підприємства та населення природним газом.(арк.матеріалів оскарження 84-94).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.05.2015р. прийнято апеля-ційну скаргу ДчК «Газ України» до провадження, справу призначено на 02.06.2015р. у складі коле-гії: головуюча суддя Олексюк Г.Є., суддя Сініцина Л.М., суддя Гудак А.В.(арк.матеріалів оскар-ження 73).

Ухвалою від 02.06.2015р. задоволено клопотання Відповідача про продовження строку роз-гляду справи, продовжено строк розгляду та відкладено розгляд справи на 17.06.2015р.(арк.мате-ріалів оскарження 119-120).

Товариство 11.06.2015р. через канцелярію суду подало відзив, в якому просить суд залиши-ти оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.(арк.матеріалів оскарження 123-127).

У зв'язку з перебуванням у відпустці головуючої судді (судді-доповідача) у справі №918/ 213/13-г - Олексюк Г.Є., розпорядженням про призначення повторного авторозподілу справ №01-07/82 від 16.06.2015р. призначено головуючого суддю (суддю-доповідача) у даній справі Грязнова В.В. Крім того, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Сініциної Л.М., а у відрядженні судді Гудак А.В. - до складу колегій внесено зміни відповідно до затверджених складів колегій. Рінен-ський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: головуючий суддя Грязнов В.В., суд-дя Мельник О.В., суддя Розізнана І.В. прийняв апеляційну скаргу до провадження.(арк.матеріалів оскарження 128, 130).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 17.06.2015р. представники Позивача підтрима-ли апеляційну скаргу в повному обсязі та надали свої пояснення. Представник Відповідача запе-речив проти доводів та вимог апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї право-вої позиції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулася до господарського суду Рівненської області з позовом до Публіч-ного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення 19 701 252 грн. 76 коп. річних.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 26.03.2013р. у справі №918/213/13-ґ (суддя Мамченко Ю.А.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарсь-кого суду від 29.04.2014р. та постановою Вищого господарського суду від 17.07.2014р. - позов за-доволено повністю, присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача 3% річних в сумі 19 701 252 грн. 76 коп.

На виконання рішення від 26.03.2013р. у справі №918/213/13-г господарським судом Рів-ненської області 16.05.2014р. видано наказ про стягнення з Товариства на користь ДчК «Газ Украї-ни» 19 701 252 грн. 76 коп. боргу та 68 820,00 грн. судового збору.

22 липня 2014 року Відповідач звернувся до місцевого господарського суду із заявою про відстрочку на 10 років виконання рішення суду від 26.03.2013р. Господарський суд Рівненської об-ласті (суддя Бережнюк В.В.) задоволив зазначену заяву Товариства частково, виконання рішення суду у даній справі ухвалою від 01.10.2014р. відстрочено строком на три роки. Постановою Рівнен-ського апеляційного господарського суду від 20.11.2013р. зазначену ухвалу змінено, термін відст-рочки зменшено до 7 місяців, тобто до 01.05.2015р. Постановою Вищого господарського суду від 19.02.2015р. зазначену постанову Рівненського апеляційного господарського суду залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2015р. Товариство звернулося до господарського суду Рівненської області із заявою про відстрочку виконання рішення строком на три роки.(арк.ма-теріалів справи 1-4).

Заява вмотивована тим, що підприємство перебуває в скрутному матеріальному становищі, кошти на рахунках майже відсутні, наявна загроза банкрутства крім того, інфляційні процеси в економіці та складна політична ситуація в країні несуть негативні наслідки для діяльності підп-риємства. Однак, як вказує заявник, протягом трьох років фінансовий стан підприємства стабілізу-ється, тому щоб вирішити фінансові проблеми необхідний час.

Як зазначалось вище, господарський суд Рівненської області ухвалою від 05.05.2015р. част-ково задоволив заяву, відстрочивши виконання рішення на 10 місяців, а саме до 06.03.2016р.(арк. матеріалів оскарження 65-69).

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і про-цесуального права, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з огляду на наступне:

Згідно ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий до-кумент, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали пос-танови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який виз-начається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення мо-жуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможли-вим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК Украї-ни, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстроч-ку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини Відповідача у виник-ненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зок-рема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Такої практики дотримується Вищий господарський суд України, що знайшло своє відобра-ження в пунктах 7.1.1, 7.2 постанови Пленуму №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

Разом з тим, стаття 33 ГПК України встановлює обов'язок кожної сторони довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції прийняв до уваги, що ПАТ «Рівнеазот» є бюджето-утворюючим підприємством, яке на даний час перебуває в скрутному фінансовому становищі, на-явна загроза банкрутства підприємства. В разі виконання рішення, прийнятого по даній справі та стягнення заборгованості ПАТ «Рівнеазот» може припинити свою діяльність повністю, що матиме негативні наслідки як для працівників підприємства - мешканців міста Рівного та Рівненської області, які залишаться без роботи так і для державного та місцевого бюджетів, до яких Товарист-во регулярно сплачує податки та збори встановлені чинним законодавством.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що обставинами, які значно ускладнюють виконан-ня Відповідачем рішення у даній справі, згідно з даними податкового обліку боржника за 2014 рік - є зокрема доходи останнього, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування і станов-лять 10 179 302 833,00 грн., тоді як витрати складають 16 653 962 628,00 грн., тобто об'єкт оподат-кування є від'ємним та становить 6 474 659 795,00 грн. Кошти на банківських рахунках боржника майже відсутні. Дебіторська заборгованість боржника у І кварталі 2015р. - 6 942 785,00 грн., а кре-диторська - 22 423 937,00 грн., чистий збиток - 4 996 530,00 грн. Крім того, боржник здійснює очис-тку каналізаційних госппобутових та промислових стічних вод усього міста Рівного по суті за власні кошти, оскільки 1 314 945 грн. 27 коп. йому станом на 01.04.2015р. заборгував замовник та-ких послуг - ВОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал».(арк.матеріалів оскарження 21-35).

Проте, на думку колегії суддів, винятковість обставин, що ускладнюють виконання рішен-ня у даній справі або роблять його неможливим заявою Товариства від 21.04.2015р. не обґрунто-вано і не доведено, а матеріалами справи і оскаржуваною ухвалою - не стверджено.

При цьму, заперечуючи підстави для відстрочки виконання судового рішення, Скаржник послався на важке фінансове становище НАК «Нафтогаз України», зазначив, що відстрочка вико-нання рішення суду у даній справі зробить критичним його фінансове становище. Позивач зазна-чає, що неможливість сплатити борг не є винятковою обставиною для застосування відстрочки. ДчК «Газ України» вважає, що перебування у скрутному фінансовому становищі є результатом ді-яльності самого Відповідача як суб'єкта господарювання і не пов'язане з його обов'язком розраху-ватися за поставлений газ. Крім того, Позивач зазначає, що у 2015 році було прийнято ряд підза-конних нормативних актів, якими надано доручення державним органам щодо вжиття дієвих захо-дів для стягнення з боржників заборгованості за спожитий газ.

Колегія суддів зауважує, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на дослідженні лише обставин справи, які стосуються боржника. При цьому, місцевий суд не врахував обставин, які свідчать про не менш скрутне становище стягувача. Крім того, складна економічна та політич-на ситуація в державі впливає як на фінансовий стан Відповідача, так і Позивача.

Колегія суддів зауважує, що після видання наказу у даній справі Відповідач добровільно рі-шення у даній справі не виконав ні повністю, ні частково. Крім того, суд задоволив попередню за-яву про відстрочку, до закінчення строку якої Відповідач знову звернувся із заявою про відстроч-ку на три роки.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів закінчення виконавчого провадження через неможливість виконання у спосіб, передбачений рішенням наказу №918/213/13-г від 16.05.2014р., відсутні також висновки державного виконавця про неможливість виконання рішення господарського суду Рівненської області від 26.03.2013р. у справі №918/213/ 13-г.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відстрочка подовжує період відновлення порушено-го права стягувача, тому з метою вирішення питання про можливість її надання, а також визначен-ня строку подовження виконання рішення суду, слід враховувати закріплені в нормах матеріаль-ного права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судо-вого рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини - несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав люди-ни та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…», а у системному розумін-ні даної норми та національного закону, - суд не повинен перешкоджати ефективному поновлен-ню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути вип-равдано за конкретних обставин даної справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рі-шення набуває ознак довготривалого невиконання.

Натомість, вирішуючи питання щодо відстрочки виконання рішення, місцевий господарсь-кий суд залишив зазначені обставини поза увагою.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що надання у даному випадку відстрочки є не-вмотивованим, позаяк фактичне зупинення виконання рішення на тривалий період здійснено без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, чим порушено основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавлено кредитора можливості захистити свої права, знижено авто-ритет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедли-вим. Такої ж позиції дотримується Вищий господарський суд України, що вбачається з постанови від 19.11.2014р. у справі №5019/117/11.

Із зазначених мотивів колегія суддів не вбачає підстав для застосування відстрочки вико-нання данного рішення.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на встановлені Рівненським апеляційним господарським судом обставини в су-купності - доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, визнаються апеляційним судом та-кими, які згідно п.п. 1, 3 ч.1 ст.104 ГПК України є підставою для зміни оскаржуваної ухвали, оскіль-ки, за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи місцевий господарський суд припустився невідповідності обставинам справи висновку, викладеного в ухвалі.

В зв'язку із задоволенням апеляційної скарги, понесені Позивачем витрати із сплати су-дового збору покладаються на Відповідача.

Апеляційний суд відхилив клопотання представника ДчК «Газ України» про виправлення описки в назві сторони, допущену в ухвалі про відкладення від 02.06.2015р., позаяк зазначена ух-вала є проміжним процесуальним документом, а через зміну складу суду розгляд справи почався заново.(арк.матеріалів оскарження 133).

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105, 106, 121 Господарського процесуа-льного кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на ухвалу господарського суду Рівненської області від 05.05.2015р. у справі №918/213/13-г задоволити.

2. Ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення (ухвалу) про відмову в задоволенні заяви ПАТ «Рівнеазот» про відстрочку виконання рішення.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційно-му порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу №918/213/13-г повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.