ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.06.2015 Справа № 907/373/15

за позовом Обласний будинок дитини, м. Сваялява

до відповідача Свалявське районне комунальне підприємство водопостачання та водовідведення, м. Сваялява

за участі третьої особи,

яка не заявляє

самостійних вимог на

предмет спору на

стороні позивача Державна фінансова інспекція в Закарпатській області, м. Ужгород

про стягнення суми 4780,00 грн.

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

від позивача - Бейреш В.М. - головний лікар, Стасик В.В. - завідуючий господарством (дов.№458 від 12.06.15)

від відповідача - Стець І.І.- юрисконсульт, Гулович С.Б.- головний інженер (дов. №339 від 05.05.15)

від третьої особи - Чуп І.М. - спеціаліст І категорії (дов.№07-25/6 від 12.02.15), Митрик І.М. - головний державний фінансовий інспектор з питань будівництва відділу інспектування у сфері матеріального виробництва та фінансових послуг (дов. №07-25/10 від 05.05.15)

СУТЬ СПОРУ: про повернення суми 4780,00 грн. безпідставно отриманих коштів за договором на виконання робіт №58 від 12.08.2013 року.

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи тим, що згідно проведеної Державною фінансовою інспекцією в Закарпатській області ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.11 по 01.01.15 було виявлені порушення щодо неправильного застосування ресурсних елементних кошторисних норм при проведенні розцінки за шифром Е 23-23-1 «Очищення каналізаційних колодязів від мулу», а саме: невідповідність складу, виду та назви робіт, що передбачено ресурсними елементними кошторисними нормами на будівельні роботи Збірник 23 «Каналізація-зовнішні мережі» ДБН Д.2.2-23-99 п.3.1.18.1 Державних будівельних норм України ДБН д.1.1.1.-2000, чим завищено вартість робіт за договором на виконання робіт №58 від 12.08.2013 року на суму 4780,00 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав та у поданих запереченнях на позовну заяву, вказав, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки згідно договору на виконання робіт №58 від 12.08.2013 року відповідач виконав всі зобов'язання у повному обсязі, що підтверджується актом приймання виконаних підрядних робіт №КБ-2в; заперечує щодо неправильності застосування ресурсних елементів кошторисних норм при проведенні розцінки за шифром Е 23-23-1, оскільки для очистки каналізаційних колодязів вказаною розцінкою передбачено, що витрати праці на виконання таких робіт становлять 26,94 люд.-год., натомість в акті приймання виконаних підрядних робіт №КБ-2в вказано фактичні витрати праці в кількості 4,42 люд.-год. на очистку одного каналізаційного колодязя, у зв'язку з використанням машин та механізмів, що здешевило виконання вищезазначених робіт. Відповідач наводить доводи щодо належного виконання зобов'язань за договором на виконання робіт №58 від 12.08.2013 року та законного застосування норм розцінок за шифром Е 23-23-1, чим норми ДБН Д.2.2.-23-99 порушені не були.

У судовому засіданні 06.05.15, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) оголошувалась перерва.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між позивачем та відповідачем укладено договір на виконання робіт №58 від 12.08.2013 року (далі - договір), згідно п.п. 1.1, 2.1, 2.2 якого позивач (замовник за договором) доручив, а відповідач (виконавець за договором) зобов'язувався виконати чистку дворової каналізації Обласного Будинку дитини; загальна вартість виконаних робіт згідно договірної ціни становила 12060,00 грн. (з ПДВ), кошти за які перераховуються замовником на розрахунковий рахунок виконавця згідно рахунку та акту виконаних робіт.

Згідно акту приймання виконаних підрядних робіт типової форми №КБ-2в за вересень 2013 року позивачем замовлено, а відповідачем виконано роботи за зведеним кошторисним розрахунком на загальну суму 12060,00 грн.

Державною фінансовою інспекцією в Закарпатській області на виконання п.1.3.2.2 Плану ДФІ в Закарпатській області на четвертий квартал 2014 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.11 по 01.01.15, за результатами якої складено акт. В акті ревізії з питань правильного застосування ресурсних елементних кошторисних норм зафіксовано, що по об'єкту «Прочистка дворової каналізації обласного Будинку дитини» встановлено, що у акті форми №КБ-2в примінена розцінка за шифром Е 23-23-1 «Очищення каналізаційних колодязів від мулу» не відповідає складу, виду та назві робіт, що передбачено ресурсними елементними кошторисними нормами на будівельні роботи Збірник 23 «Каналізація-зовнішні мережі» ДБН Д.2.2-23-99 п.3.1.18.1 Державних будівельних норм України ДБН д.1.1.1.-2000, чим завищено вартість робіт за договором на виконання робіт №58 від 12.08.2013 року на суму 4780,00 грн., а саме: суми 336,00 грн. (в т.ч. 20%-56,00 грн.) завищеного розміру прибутку в порушення п.3.1.18.1 Державних будівельних норм України ДБН д.1.1.1.-2000 та суми 4444,00 грн. (в т.ч. 20%-740,67 грн.) завищеної вартості робіт Збірник 23 «Каналізація-зовнішні мережі» ДБН Д.2.2-23-99.

З матеріалів справи вбачається, що позивач листом від 02.02.15 за №74 звертався до відповідача з проханням в найкоротші терміни повернути кошти в розмірі завищеної вартості робіт на суму 4780,00 грн. на рахунок позивача.

Листом №258 від 04.02.15 відповідач у відповідь на лист позивача від 02.02.15 за №74 повідомив, що застосування розцінки Е 23-23-1 є правомірним, так як в склад робіт даної розцінки входить робота очищення колодязів від осаду та сміття; згідно норми витрати праці на виконання робіт, передбачених вказаною розцінкою становить 26,94 люд-год на 1 шт., а по факту в акті виконаних робіт було використано лише витрати праці на очищення колодязів від осаду в кількості 4,42 люд-год на 1 шт.

Державна фінансова інспекція в Закарпатській області звернулась до позивача з листом-вимогою №07-04-6-14/644 від 11.02.15 про усунення порушень виявлених ревізією та надання інформації про вжиті заходи та виконання вказаних вимог.

Листом №280 від 24.02.15 відповідач у відповідь на лист позивача від 23.02.15 за №139 повторно повідомив про правомірність застосування розцінки Е 23-23-1.

Проаналізувавши матеріали справи та законодавство, суд прийшов до наступного висновку.

За договором на виконання робіт №58 від 12.08.2013 року позивач доручив, а відповідач виконав чистку дворової каналізації Обласного будинку дитини за договірною ціною 12060,00 грн.

Таким чином, між сторонами у справі виникли договірні відносини, що ґрунтувалися на договорі на виконання робіт №58 від 12.08.2013 року. Згідно акту приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2013 року зазначений локальний кошторис 2-1-1 на виконання робіт: «Прочистка дворової каналізації обласного Будинку дитини» за шифром Р15-8-2, одиниця виміру - 100 м, кількість - 3,16, поточна ціна одиниці - 1686,00 грн., виконано робіт (витрати) на суму 5328 грн, витрати труда працівників на обсяг робіт - 79 люд-год; «Очищення каналізаційних колодязів від мулу» за шифром Е 23-23-1, кількість - 21 шт, поточна ціна одиниці - 86,32 грн, виконано робіт на суму 1813 грн, витрати труда працівників на обсяг робіт - 93 люд-год.

Жодна із сторін претензій чи зауважень щодо порядку, розміру, належності виконання зобов'язань за договором одна одній не подала. Між сторонами був укладений акт приймання виконаних робіт (форми КБ -2в), що свідчить про факт виконання робіт за договором підрядником, прийняття їх замовником та оплату без зауважень та претензій.

Державною фінансовою інспекцією у Закарпатській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.11 по 01.01.15 якою встановлено завищення вартості робіт за договором на виконання робіт №58 від 12.08.2013 року на суму 4780,00 грн., а саме: суми 336,00 грн. (в т.ч. 20%-56,00 грн.) завищеного розміру прибутку в порушення п.3.1.18.1 Державних будівельних норм України ДБН д.1.1.1.-2000 та суми 4444,00 грн. (в т.ч. 20%-740,67 грн.) завищеної вартості робіт Збірник 23 «Каналізація-зовнішні мережі» ДБН Д.2.2-23-99.

Згідно Державних будівельних норм ДБН д.1.1..1-2000 Збірник 23 «Каналізація-зовнішні мережі» ДБН Д.2.2-23-99 п.3.1.18.1 роботи під назвою «Очищення каналізаційних колодязів від мулу» за шифром Е 23-23-1 мають розцінку в розмірі 26,94 люд-год на 1 шт.

Однак, як вбачається з локального кошторису 2-1-1 на «Прочистка дворової каналізації обласного Будинку дитини» застосована розцінка витрат труда робітників за шифром Е 23-23-1. За вказаним шифром Е 23-23-1 розцінка витрат праці на виконання робіт становить 26,94 люд-год. Однак, згідно акту приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2013 року форми КБ-2в застосовано розцінку у розмірі 4,42 люд-год. Вказане підтверджується доводами відповідача, визначені у запереченнях на позовну заяву щодо використання машин та механізмів, що здешевило виконання вищезазначених робіт. Актом ревізії встановлено, що контрольний обмір по виконаних роботах не проведено по причині неможливості визначення їх обсягу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Підставою виникнення у сторін спору певних прав та обов'язків є укладений між ними договір на виконання робіт №58 від 12.08.2013 року, який належить до договорів підряду. Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 843, ч. 1 ст. 844, ч. 2 ст. 845 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Приписами ст. 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Однак, під час прийняття виконаних підрядних робіт позивач актів про виявлені недоліки не складав, про наявність недоліків та необхідність їх виправлення виконавцю (відповідачу) не повідомляв.

Отже, в даному випадку матеріалами справи повністю підтверджено виконання сторонами своїх зобов'язань за договором - відповідачем роботи виконані, а позивачем зазначені роботи прийняті та оплачені за ціною, узгодженою сторонами, що підтверджується підписаними сторонами актами виконаних будівельних робіт, кошторисною документацією, та відповідає вимогам ст. 854 ЦК України. Позивач не спростував того факту, що роботи, передбачені договором, були виконані у повному обсязі і що позивач не мав претензій щодо обсягу і якості виконаних робіт при їх прийнятті.

Відповідно до п. 100 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року № 668, у разі виявлення невідповідності робіт, пред'явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті.

З аналізу вказаних норм вбачається, що передбачене законодавством право замовника (позивача) за певних обставин скоригувати суму, що підлягає сплаті за договором підряду, може бути реалізовано до остаточного прийняття виконаних робіт. Однак, в даному випадку виконані відповідачем роботи за актами виконання робіт за формою КБ-2в були прийняті позивачем без жодних зауважень, доказів внесення відповідних змін до договору підряду позивачем суду не надано.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Вимагаючи повернення частини виконаного за договором позивач фактично вимагає перегляду ціни договору після його виконання, що є порушенням вказаних вимог чинного законодавства.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, і відшкодування збитків.

Статтею 22 цього ж кодексу визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частинами 1, 2 ст. 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема, дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника.

Судом встановлено, що при укладенні договору підряду та при прийнятті виконаних підрядних робіт сторони дійшли згоди, зокрема, щодо ціни роботи, виконання відповідачем будівельних робіт здійснювалось за вільним волевиявленням сторін щодо істотних умов, будь - яких пропозицій чи зауважень до ціни договору чи способу її визначення, складових ціни роботи позивач не зазначив; правочин, на підставі якого виконувались роботи, не визнаний недійсним чи неукладеним; зауважень по якості, вартості, обсягу виконання робіт позивачем не було наведено; оплата проведена відповідно до узгодженої обопільно вартості та прийнятого обсягу виконаних робіт. Відповідно до приписів ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави - безпідставно набуте майно, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за відсутності правової підстави для такого набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, коли мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 ЦК України).

Відтак, оскільки між сторонами у справі було укладено договір на виконання підрядних робіт, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як оплату погодженої вартості за договорами, то такі кошти набуто за наявності відповідної правової підстави. Зазначена обставина виключає застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України. Виявлені Державною фінансовою інспекцією у Закарпатській області ревізією фінансово - господарської діяльності Обласного Будинку дитини на виконання п.1.3.2.2 Плану ДФІ в Закарпатській області на четвертий квартал 2014 року за період з 01.01.11 по 01.01.15, що викладені в акті ревізії не впливають на умови договірних відносин та не можуть їх змінювати.

Беручи до уваги викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми 4780,00 грн. безпідставно отриманих коштів, задоволенню не підлягає та спростовується наявними матеріалами справи, доводами та запереченнями відповідача.

Враховуючи особливості розгляду даної справи, що полягають у характері спору, судом розглянуто клопотання третьої особи про продовження процесуального розгляду справи, у зв'язку з чим, суд прийшов до висновку клопотання задоволити та відповідно до ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжити строк розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Позовні вимоги позивачем належним чином не обґрунтовані та не доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України.

За таких обставин, у позові слід відмовити повністю.

Згідно з ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 27, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 69, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.06.15.

Суддя О.В. Васьковський