ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 року Справа № 904/2408/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів: Виноградник О.М., Лисенко О.М.

секретар судового засідання: Ситникова М.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Богданова А.А., довіреність №3 від 25.12.14, представник,

представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб", м. Нікополь Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року у справі №904/2408/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду ДІЕКС", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб", м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 81 697,20 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року (суддя Євстигнеєва Н.М.) позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за виконані роботи в сумі 74 464, 00 грн., пеню в сумі 4 502, 52 грн., 3% річних в сумі 422, 3 грн., втрати від інфляції в сумі 2 308, 38 грн., витрати пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1 827, 00 грн.

Рішення господарського суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №158/171-14-ДК від 25 лютого 2014 року в частині строків оплати виконаних робіт.

Не погодившись з зазначеним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" його оскаржує на предмет невідповідності нормам процесуального права, неповного з'ясування господарським судом обставин справи.

Апелянт посилається на те, що не зміг забезпечити явку свого повноважного представника в судові засідання, про що направив суду клопотання про відкладення розгляду справи, але господарський суд в порушення принципу рівності та змагальності сторін, його клопотання не задовольнив.

Також вказує на те, що згідно п.п.4.3, 2.5 пеня нараховується за порушення замовником п.2.5 договору, яким встановлено, що "робота виконується на промисловому майданчику замовника, згідно календарного плану (додаток №2)". Отже, з тексту даного пункту вбачається, що він не передбачає стягнення пені за порушення строків оплати.

Апелянт просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року, в задоволенні позову відмовити.

Представник апелянта в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Позивач доводи апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення господарського суду законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 25 лютого 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду ДІЕКС" (виконавець) був укладений договір підряду №158/171-14-ДК, згідно умов якого (п.1.1) виконавець зобов'язується виконати за завданням замовника технічну діагностику вантажопідіймальних машин Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб".

Конкретний перелік робіт наведено в технічному завданні (додаток №1), строки виконання робіт і перелік вантажопідіймальних машин зазначені в календарному плані (додаток №2), які є невід'ємною частиною договору.

Договір набуває чинності з моменту фактичного підписання його повноважними представниками сторін і діє з 25.02.2014 до 31.12.2014 (п.9.1. договору).

Сума договору складає 440 000,00грн. з ПДВ, ПДВ - 73333,33грн. (п.2.2. договору).

Розрахунки проводяться в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця (п.2.3. договору).

Відповідно до п.2.4. договору замовник проводить оплату після підписання по кожному етапу календарного плану акту здачі-приймання виконаних робіт і пред'явлення виконавцем рахунку протягом 60 календарних днів.

Доказом приймання виконаних робіт є підписаний сторонами акт приймання-передачі виконаних робіт кожного етапу (п.2.6. договору).

На виконання умов договору сторони склали та підписали акт здачі-приймання виконаних робіт від 23.10.2014 на суму 74 464, 00 грн.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті в установлений договором строк не виконав, станом на час розгляду справи заборгованість за надані послуги (роботи) відповідача перед позивачем складає 74 464, 00 грн.

Листом від 22.10.2014 вих. №1813 позивач на виконання умов договору направив відповідачу акт здачі-приймання виконаних робіт №7 від 23.10.2014 та рахунок на оплату №171-14-ДК/7 від 23.10.2014, який отримано 22.10.2014, про що свідчить відмітка у правому нижньому куті листа (а.с.19).

03.11.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду ДІЕКС" направило на адресу відповідача повторно рахунок від 23.10.2014 до договору (а.с.20, 21).

29.01.2015 позивач направив на адресу відповідача претензію за вих. №1141 від 29.01.2015, якою просив здійснити оплату заборгованості в повному обсязі (а.с.22).

Відповіді на претензію позивач не отримав.

Невиконання відповідачем зобов'язань за договором щодо оплати вартості виконаних робіт у встановлений Договором строк є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Обов'язок замовника своєчасно оплатити виконані підрядником роботи у порядку і на умовах, визначених договором передбачено пунктом 1.1. договору.

Розрахунки за договором здійснюються шляхом перерахування замовником на розрахунковий рахунок підрядника вартості виконаних робіт на протязі 60-ти календарних днів після підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт і виставлення відповідачу рахунку (п.2.4. договору).

Виконані роботи згідно акту здачі-приймання виконаних робіт від 23.10.2014р. на загальну суму 74 464,00грн. повинні бути оплачені в строк до 24.12.2014 (тобто по 23.12.2014 включно).

З огляду на наведені вище умови договору щодо строку оплати виконаних робіт строк оплати вартості цих робіт є таким, що настав.

Доказів оплати вартості виконаних робіт в сумі 74 464, 00 грн. відповідач не надав, доводи позивача наведені в обґрунтування позову, не спростував. До виконаної роботи, вказаної в Актах здачі-приймання виконаних робіт, зауважень не надав і прийняв підрядні роботи на загальних підставах.

Отже, вимога позивача про стягнення суми боргу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст.548 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Договором №158/171-14-ДК від 25 лютого 2014 року передбачена відповідальність замовника за порушення термінів оплати робіт в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення від несвоєчасно сплаченої суми (п.4.3. договору).

Оскільки прострочення оплати вартості виконаних робіт з боку відповідача має місце, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 4 502, 52 грн. за період з 24 грудня 2014 року по 02 березня 2015 року.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 422, 30 грн. за період з 24 грудня 2014 року по 02 березня 2015 року та втрати від інфляції у сумі 2 308,38грн. (з урахуванням індексу інфляції за січень 2015 року - 103,1%).

Розрахунок 3% річних та суми втрат від інфляції перевірено судом, відповідає вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 422, 30 грн. за період з 24 грудня 2014 року по 02 березня 2015 року та втрати від інфляції у сумі 2 308, 38 грн.

Таким чином, позовні вимоги правомірно задоволені господарським судом.

Доводи скаржника не спростовують правомірних висновків господарського суду.

Господарський суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України, відхиливши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, через зайнятість представника відповідача у судовому засіданні Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово -промисловій палаті України по справі АС №502в/2014.

Апеляціний господарський суд вважає, що оскільки відповідач був повідомлений належним чином про дату і час судового засідання, а представництво інтересів сторонами в процесі не обмежено будь -яким колом конкретних осіб, господарський суд правомірно не задовольнив вказане клопотання.

Пунктом 4.3 договору встановлено відповідальність замовника за прострочку виконання зобов'язань згідно п.2.5 договору. В пункті 2.5 договору додатку №2 вказано найменування робіт, тобто конкретизовано зобов'язання, яке підлягає виконанню виконавцем, в межах договору підряду.

З огляду на викладене, рішення господарського суду відповідає діючому законодавству, судом в повній мірі досліджені обставини справи, тому відсутні підстави для скасування законного рішення.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року у справі №904/2408/15 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб", м. Нікополь Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя О.М. Виноградник

Суддя О.М. Лисенко

(Дата підписання постанови в повному обсязі 11.06.15 р.)