РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2015Справа №910/9978/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Київміськсантехмонтаж"
доПублічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"
простягнення 175 054,72 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Корнілов В.А. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київміськсантехмонтаж" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" про стягнення 115 575,76 грн., з яких: інфляційні втрати у розмірі 108 108,70 грн. та 3% річних у розмірі 7 467,06 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач умови мирової угоди, яка затверджена 24.01.2014 р. господарським судом м. Києва по справі №50/254-43/124-46/304-2012 (надалі - Мирова угода), належним чином не виконав, та протягом строку, встановленого у п. 3.3.5 Мирової угоди не погасив вимог кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськсантехмонтаж", у зв'язку з чим, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить стягнути інфляційні втрати та 3% річних.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.04.2015 р. порушено провадження у справі №910/9978/15 та призначено її до розгляду на 29.05.2015 р.

27.05.2015 р. до загальної автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказаний учасник судового процесу проти позову заперечив з тих підстав, що заявлені у даній справі інфляційні втрати та 3% річних не можуть бути задоволені з підстав неналежного виконання відповідачем затвердженої ухвалою суду Мирової угоди, і підлягають розгляду в межах іншої справи та з інших підстав.

В ході проведення судового засідання 29.05.2015 р. судом оголошено перерву до 12.06.2015 р., про що учасників судового процесу повідомлено під розписку.

09.06.2015 р. до загальної автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, позивач у зв'язку з тим, що зобов'язання по виконанню Мирової угоди, затвердженої ухвалою від 24.01.2014 р. по справі №50/254-43/124-46/304-2012, шляхом стягнення грошових коштів у розмірі 312 165,64 грн., було виконане лише 05.05.2015 р., збільшив розмір майнових вимог, заявлених раніше, та просив стягнути з компанії 166 946,97 грн. інфляційних втрат та 8 107,75 грн. 3% річних.

Відповідно до п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 р. передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Таким чином, господарським судом приймається вказана заява до розгляду, виходячи з якої й вирішується судовий спір.

Під час проведення судового засідання 12.06.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, в той час як представник відповідача на призначене судове засідання не з'явився.

Водночас, 04.06.2015 р. від Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з перебуванням представника компанії у відпустці. Клопотання відповідача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою -п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Відпустка представника Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" не може бути належною підставою для відкладення розгляду справи, враховуючи, що відповідач не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

З урахуванням викладених обставин, клопотання відповідача від 04.06.2015 р. про відкладення розгляду справи підлягає залишенню без задоволення.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

В судовому засіданні 12.06.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як слідує з матеріалів справи, 16.01.2014 р. між кредиторами Відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" в особі голови комітету кредиторів - представника Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" та Відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" в особі керуючого санацією - арбітражного керуючого Поди В.В. у справі №50/254-43/124-46/304-2012 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" укладено Мирову угоду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.01.2014 р. у справі №50/254-43/124-46/304-2012 затверджено Мирову угоду від 16.01.2014 р. з додатками, укладену між кредиторами Відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" в особі голови комітету кредиторів - представника Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" та Відкритим акціонерним товариством "Трест Міськбуд-42 в особі керуючого санацією - арбітражного керуючого Поди В.В. та припинено провадження у справі №50/254-43/124-46/304-2012.

Відповідно до п. 2.3 Мирової угоди сторони домовились про часткове прощення (списання) боргів Відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" наступним чином:

а) кредитори відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" третьої черги прощають (списують) 15% затверджених ухвалою суду боргів на загальну суму - 245 600,08 грн.;

б) кредитори відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" четвертої черги прощають (списують) 15% затверджених ухвалою суду боргів на загальну суму - 2 214 310,01 грн.;

в) кредитори відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" шостої черги прощають (списують) 100% боргів, затверджених ухвалою суду на загальну суму - 213 899,96 грн., крім боргів Управління пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва на загальну суму - 107 105,43 грн.

Згідно п.п. 2.4-2.6 Мирової угоди, кредитор - Публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" після прощення (списання) боргів Відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" у розмірі передбаченим п. 2.3 мирової угоди, бере на себе виконання зобов'язань боржника - Відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" перед усіма кредиторами, зобов'язання перед якими не погашені на день підписання мирової угоди, відповідно до вимог кредиторів, затверджених згаданою вище ухвалою, крім вимог Державної податкової інспекції в Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на суму 1 388 637,38 грн., Державної податкової інспекції в Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на суму 3 096,38 грн., Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва на суму 530 613,83 грн., які погашаються боржником самостійно. Публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" стає кредитором боржника - Відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" в розмірі 12 547 756,72 грн. Кредитор - Публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" зобов'язується погасити вимоги конкурсних кредиторів, крім кредиторів зазначених в п. 2.4 мирової угоди, в розмірі та на умовах відстрочення погашення заборгованості.

Підпунктом 3.3.5 Мирової угоди передбачено, що затверджені ухвалою вимоги кредиторів четвертої черги, серед яких є вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Київміськсантехмонтаж" на суму 312 165,64 грн. (сума вимог з урахуванням 15% прощення боргу) погашаються кредитором - Публічним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд". Виплата здійснюється протягом шістдесяти днів з моменту набрання законної сили ухвали господарського суду міста Києва про затвердження умов мирової угоди.

Пунктами 4.4-4.5 Мирової угоди визначено, що зобов`язання по цій мировій угоді повинні виконуватись належним чином і в установлений нею строк, одностороння відмова від виконання умов цієї мирової угоди, а також одностороння зміна її положень не допускається. У разі апеляційного та/або касаційного оскарження ухвали господарського суду м. Києва про затвердження цієї мирової угоди строки передачі майна та здійснення розрахунків за цією мировою угодою перериваються до винесення судами остаточного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2014 р. ухвалу господарського суду м. Києва від 24.01.2014 р. залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки відповідач належним чином не виконав зобов'язання взяті на себе відповідно до умов Мирової угоди, позивач звернувся з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" про спонукання останнього до виконання мирової угоди, що затверджена ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.01.2014 р. у справі №50/254-43/124-46/304-2012 шляхом стягнення грошових коштів у розмірі 312 165,64 грн.

За наслідками розгляду позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськсантехмонтаж", господарським судом м. Києва 22.12.2014 р. винесено рішення, яким позов задоволено повністю. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" виконати умови Мирової угоди, укладеної 16.01.2014 р. між кредиторами Відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" в особі голови комітету кредиторів - представника Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" та Відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" в особі керуючого санацією - арбітражного керуючого Поди В.В., що затверджена ухвалою господарського суду міста Києва від 24.01.2014 р. у справі №50/254-43/124-46/304-2012 шляхом стягнення з Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Київміськсантехмонтаж" грошових коштів у розмірі 312 165,64 грн.

Проте, враховуючи що станом на день подання позову (17.04.2015 р.) відповідач заборгованість в сумі 312 165,64 грн. не погасив, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом та на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просив стягнути з останнього інфляційні втрати та 3% річних, нарахованих за період з 24.06.2014 р. по 05.05.2015 р.

Як зазначалось вище, затверджені ухвалою вимоги кредиторів четвертої черги, серед яких є вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Київміськсантехмонтаж" на суму 312 165,64 грн. (сума вимог з урахуванням 15% прощення боргу) погашаються кредитором - Публічним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд". Виплата здійснюється протягом шістдесяти днів з моменту набрання законної сили ухвали господарського суду міста Києва про затвердження умов мирової угоди.

Тобто, шестидесятиденний строк для розрахунків відповідача перед позивачем розраховується з 22.04.2014 р., а останнім днем строку для таких розрахунків є 23.06.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на корить другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Пунктом 1 частини 2 вказаної статті визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявність грошового зобов'язання відповідача підтверджується ухвалою від 24.01.2014 р. по справі №50/254-43/124-46/304-2012 та рішенням від 22.12.2014 р. по справі №910/25149/14.

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, визнані учасниками судового процесу і відображені в судових рішеннях, є преюдиціальними в розумінні ч. 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України ( п. 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Наразі, судовим рішенням було встановлено, що ухвала господарського суду м. Києва від 24.01.2014 р. по справі №50/254-43/124-46/304-2012 (якою затверджено Мирову угоду між сторонами) не має статусу виконавчого документа, та встановлено факт неналежного виконання відповідачем умов мирової угоди.

Частинами 1, 3 ст. 202 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється, між іншим, виконанням, проведеним належним чином.

До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 202-205 Господарського кодексу України, ст.ст. 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України, зокрема за ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас, заборгованість у розмірі 312 165,64 грн. є грошовим зобов'язанням на яку в силу ст. 625 Цивільного кодексу України можуть бути нараховані 3% річних та інфляційні втрати, після винесення рішення суду.

Як зазначалось вище, позивач проводить нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 24.06.2014 р. по 05.05.2015 р.

Проте, суд не погоджується з наведеним позивачем розрахунком з огляду на наступне.

У пункті 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 р. зазначено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Наразі, з представлених суду документів вбачається, що Публічним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд" сплачено на користь позивача грошові кошти в сумі 312 165,64 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №426 від 30.04.2015 р. (проведено банком 05.05.2015 р.).

Тобто, правомірним є нарахування 3% річних та інфляційних втрат по 04.05.2015 р.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних, господарський суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування 3% річних в сумі 8 082,10 грн. Відтак, позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськсантехмонтаж" в частині стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню частково, в сумі 8 082,10 грн.

Розрахунок інфляційних втрат є арифметично вірними, а тому вимога позивача (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) про стягнення інфляційних втрат в розмірі 166 946,97 грн. підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, які зводяться до того, що мирову угоду не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні, суд вважає безпідставними в силу наступного.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода призводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт через самостійне (без державного втручання) врегулювання розбіжностей на погоджених умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 10.02.2015 р. по справі №904/4634/14.

Відтак, наявність судового рішення (мирової угоди), яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Статтею ст. 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи позивач довів, що його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, на зазначені вище суми.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру заявлених вимог.

Водночас, судовий збір в сумі 639,97 грн. підлягає поверненню позивачу, на підставі ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у зв'язку з внесенням останнього в більшому розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськсантехмонтаж" задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" (01010, м. Київ, Печерський район, вул. Суворова, буд. 4/6; ідентифікаційний код 23527052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київміськсантехмонтаж" (01042, м. Київ, Печерський район, вул. Патріса Лумумби, буд. 3; ідентифікаційний код 03334807) інфляційні втрати у розмірі 166 946 (сто шістдесят шість тисяч дев'ятсот сорок шість) грн. 97 коп., 3% річних у розмірі 8 082 (вісім тисяч вісімдесят дві) грн. 10 коп., а також судовий збір у розмірі 3 500 (три тисячі п'ятсот) грн. 60 коп. Видати наказ.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Київміськсантехмонтаж" (01042, м. Київ, Печерський район, вул. Патріса Лумумби, буд. 3; ідентифікаційний код 03334807) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 639 (шістсот тридцять дев'ять) грн. 97 коп., сплачений на підставі платіжного доручення №426 від 30.04.2015 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано - 17.06.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко