ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" червня 2015 р.Справа № 910/4391/15-г
Господарський суд Хмельницької області у складі: судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Рівне

до Концерну "Військторгсервіс" м. Київ

про стягнення 2332,76 грн., з яких 1905,64 грн. втрат від інфляції, 427,12 грн. 3% річних

Представники сторін:

від позивача - Муравська О.О. - за договором

від відповідача - Малімона В.М. - за довіреністю №33 від 19.01.2015р.

Рішення приймається 16.06.2015р., оскільки в судовому засіданні 27.05.2015р. оголошувалась перерва.

встановив: позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 13 864,42 грн., з яких 10118,49 грн. основного боргу, 2933,40 грн. втрат від інфляції, 812,53 грн. 3% річних, посилаючись на умови договору №11 від 20.02.2012 року про надання послуг, ст.ст. 525,526 ЦК України, ст.ст.216-218,220,222,224,229,230,265 ГК України.

Позивачем подано заяву відповідно до ст. 22 ГПК України про зменшення позовних вимог, у зв'язку з погашенням основного боргу в сумі 5318,99 грн., а саме просить стягнути з відповідача 2332,76 грн., з яких 1905,64 грн. втрат від інфляції, 427,12 грн. 3% річних. Крім того, просить суд стягнути з відповідача адвокатських послуг в сумі 3000 грн.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог; до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки подана заява відповідає вищенаведеним положенням ст.22 ГПК України, вона приймається судом.

Відповідач у письмовому відзиві на позов проти позовних вимог заперечує, просить в позові відмовити. Звертає увагу, що позивачем було надано відповідачу послуги на суму 127517,50 грн. На момент подання позовної заяви та на дату порушення провадження у справі (27.02.2015р.) за відповідачем існувала заборгованість в сумі 5318,99 грн. Повідомив про сплату основного боргу в сумі 5318,99 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №466 від 23.04.2015р., №513 від 07.05.2015р., №538 від 08.05.2015р., №544 від 12.05.2015р., №593 від 19.05.2015р., №599 від 21.05.2015р., №603 від 21.05.2015р.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Між позивачем (Виконавець) та Хмельницькою філією концерну "Військторгсервіс" (Замовник) 20.02.2012р. укладено договір №11, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання проводити повну обробку наданої Замовником білизни, у відповідності до технологічних процесів, а Замовник зобов'язаний прийняти цю роботу та оплатити її. (п.1.1. договору).

У п. 2.1 договору зазначено, що Замовник надає для обробки білизну партіями та поштучно (по вазі). Кількість наданої білизни вказується у відповідному наряді-замовленні.

Відповідно до п.п. 3.1,3.5 договору, ціна послуг встановлюється в національній валюті і становить 5 грн. 50 коп. за 1 кг без ПДВ. Оплата вартості наданих послуг здійснюється шляхом безготівкового перерахунку на розрахунковий рахунок Виконавця Замовником, протягом 10-ти банківських днів, згідно виписаної квитанції, рахунку або згідно акту виконаних робіт.

Термін дії договору встановлюється з дати його укладання до 31.12.2012р. Договір може бути розірваний кожною стороною за умови письмового попередження про це другу сторону не пізніше ніж за один місяць. При цьому всі зобов'язання, які сторони взяли на себе до моменту розірвання договору, повинні бути виконані в обов'язковому порядку. (п.п. 7.1, 7.2 договору). Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Позивачем надано послуг на загальну суму 127517 грн., що підтверджено актами здачі-прйняття робіт (послуг) .

Оскільки відповідач не виконав договірні зобов'язання щодо оплати наданих послуг, позивач звернувся до суду із позовом (з урахуванням зменшених позовних вимог) про стягнення з останнього 2332,76 грн., з яких 1905,64 грн. втрат від інфляції, 427,12 грн. 3% річних.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності судом враховується наступне:

Позивачем (Виконавцем) виконано роботи Хмельницькій філії концерну "Військторгсервіс" (Замовник) по пранню білизни на загальну суму 127517 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (послуг) №33 від 08.06.2012р. на суму 11423,50грн., №29 від 29.05.2012р. на суму 10367,50 грн., №31 від 31.05.2012р. на суму 9344,50 грн., №26 від 23.05.2012р. на суму 11929 грн., №15 від 30.03.2012р. на суму 2062,50 грн., №42 від 27.06.2012р. на суму 5527,50 грн., №11 від 29.02.2012р. на суму 1419 грн., №18 від 18.04.2012р. на суму 6792,50 грн., №19 від 30.04.2012р. на суму 6792,50грн., №20 від 23.04.2012р. на суму 5357 грн., №22 від 27.05.2012р. на суму 11759 грн., №23 від 10.05.2012р. на суму 13678,50 грн., №25від 14.05.2012р. на суму 10868 грн., №39 від 25.09.2012р. на суму 7001,50 грн., №37 від 19.06.2012р. на суму 13194,50 грн.

У відповідності до ч.2 п.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України та ст.173 ГК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобовязання.

У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1,2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір від 20.02.2012 року №11.

У відповідності до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобовязання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надавав відповідачу послуги з прання білизни, підписувались відповідні акти здачі-прийняття робіт (послуг), однак відповідач свої договірні зобов'язання щодо оплати наданих послуг належним чином не виконав, утворивши заборгованість в сумі 5318,99 грн. Після подання позовної заяви до суду відповідач погасив суму боргу в сумі 5318,99грн., у зв'язку з чим позивач зменшив позовні вимоги.

Згідно приписів ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 427,12 грн. 3% річних за період з 19.06.2012р. по 20.02.2015р. згідно поданого розрахунку та 1905,64 грн. втрат від інфляції за період липень 2012р. - січень 2015р.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних, суд прийшов до висновку про помилковість позивача щодо визначення періоду нарахування. Останній акт здачі-прийняття робіт (послуг) від 25.06.2012р. Пунктом 3.5 договору передбачено, що оплата вартості наданих послуг здійснюється шляхом безготівкового перерахунку на розрахунковий рахунок Виконавця Замовником, протягом 10-ти банківських днів, згідно виписаної квитанції, рахунку або згідно акту виконаних робіт. Тому правильним визначенням періоду нарахування є з 10.07.2012р. по 20.02.2015р.

Враховуючи викладене, в частині стягнення 417,94 грн. 3% річних позовні вимоги підлягають задоволенню.

В частині стягнення 9,18 грн. 3% річних слід відмовити.

Перевіривши нарахування 1905,64 грн. втрат від інфляції, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

З огляду на вищенаведене, враховуючи прописи ст. 33 ГПК України в силу яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень позовні вимоги заявлені правомірно, є обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Статтею 44 ГПК України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Відповідно до частини 3 статті 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

При цьому, судом враховуються розяснення, що містяться в п.6.3. Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.13р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Таким чином, визначальним та достатнім для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката є факт здійснення такої оплати за умовами відповідного договору, підтверджений платіжними документами, а також факт надання послуг саме адвокатом, а не іншим представником.

Як вбачається із наданих позивачем матеріалів, йому надавались адвокатські послуги, що підтверджується угодою про надання правової допомоги адвоката №04/15 від 12.02.15р., укладеним із адвокатом Муравською О.О. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_2 від 14.12.12р.) та платіжним дорученням №691 від 13.02.15р. на суму 3000,00 грн., що сплачені позивачем на користь адвоката Муравської О.О.

Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача понесені позивачем витрати по оплаті послуг адвоката в сумі 3000 грн.

Відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 44, 49, 82, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Рівне до Концерну "Військторгсервіс" м. Київ в особі Хмельницької філії Концерну "Військторгсервіс" м. Хмельницький про стягнення 2332,76 грн., з яких 1905,64 грн. втрат від інфляції, 427,12 грн. 3% річних задоволити частково.

Стягнути з Концерну "Військторгсервіс" в особі Хмельницької філії Концерну "Військторгсервіс" м. Хмельницький, вул. Майборського, буд. 9 (код 35123594) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) 1905,64 грн. (одна тисяча дев'ятсот п'ять гривень 64 коп.) втрат від інфляції, 417,94 грн. (чотириста сімнадцять грн. 94коп.) 3 % річних, 1819,81 грн. (одна тисяча вісімсот дев'ятнадцять грн. 81 коп.) судового збору, 3000 грн. (три тисячі гривень) витрат на оплату послуг адвоката.

Видати наказ.

В частині стягнення 9,18 грн. 3% річних відмовити.

Суддя І.В. Грамчук

Віддрук. 5 прим. : 1 - до справи, 2-3 - позивачу (АДРЕСА_1; АДРЕСА_2), 4-5 - відповідачу (03151 м.Київ вул.Малогвардійська,28а;29006 м.Хмельницький вул.Майборського,буд.9)