КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2015 р. Справа№ 910/1835/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Рудченка С.Г.

при секретарі судового засідання: Білецький Л.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явились;

від відповідача - Шепеляк С.В. (дов. №161 від 12.05.2015 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА"

на рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2015 року

у справі №910/1835/15-г (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Говтва", Полтавська обл., смт. Решетилівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА", м. Київ

про стягнення 12 520,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Говтва" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" 12 520,00 грн. боргу за непоставлену продукцію.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.04.2015 року у справі №910/1835/15-г позов задоволено. Суд вирішив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Говтва" 12 520 грн. 00 коп. попередньої оплати, 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано неналежне виконання умов договору про постачання товару, внаслідок чого виникла заборгованість.

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2015 року у справі №910/1835/15-г та винести ухвалу, якою припинити провадження у справі №910/1835/15-г у зв'язку із відсутністю предмету спору.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що суму боргу останнім сплачено у повному обсязі, з огляду на що провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Також, до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" додано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2015 року у справі №910/1835/15-г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" про відновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2015 року у справі №910/1835/15-г задоволено; відновлено пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги; прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" на рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2015 року у справі №910/1835/15-г до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Рудченко С.Г. та призначено розгляд справи на 17.06.2015 року.

Представник позивача у судове засідання 17.06.2015 року не з'явився, причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання.

В судове засідання, призначене на 17.06.2015 року, з'явився представник скаржника, надав усні пояснення по суті спору, відповів на запитання суду. Вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі. Не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 року).

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника позивача.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 13.01.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія - Агро" (правонаступником якого є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Говтва") (далі за текстом - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" (далі за текстом - постачальник) було укладено договір №ДГ-002510 про постачання товару (далі за текстом - договір) (а.с. 15-18), у відповідності до п.1.1. якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцеві товар, згідно специфікації (специфікацій), яка (які) є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар.

Пунктом 3.1. вказаного договору передбачено, що постачальник здійснює поставку покупцю товару (частини), зазначеного в специфікації, вільного від будь-яких прав та вимог третіх осіб протягом строку дії договору на умовах поставки визначених в специфікаціях, згідно Інкотермс Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2000 року).

Відповідно до п.4.1. договору визначено, що ціна товару зазначається у специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

Спір у справі, на думку позивача, виник у зв'язку із тим, що відповідачем неналежним чином виконано умови договору, а саме ані поставлено товар, ані повернуто грошові кошти за непоставлену продукцію, внаслідок чого виникла заборгованість.

За правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки, за яким, відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні приписи містить стаття 712 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Постачальник передає товар протягом 30 (тридцяти) днів від дати надання транспортної інструкції покупцем, за умови якщо не була надана відмова в строки, передбачені п. 3.5 договору. (п. 3.4 договору).

Покупець оплачує товар у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі виставлених рахунків-фактур в наступному порядку: 90% вартості товару у вигляді попередньої оплати та 10% вартості товару протягом 5 банківських днів з моменту передачі товару; витрати, пов'язані з доставкою товару залізничним транспортом до станцій призначення (п.4.3. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивач на підставі рахунку - фактури №СФ-0000033 від 16.01.2012 року здійснив на рахунок відповідача попередню оплату за товар (селітру аміачну в м'яких контейнерах типу біг - бег у кількості 68 тон) в розмірі 212 840,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку №7560 з 01.01.2012 року по 01.01.2012 року.

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що відповідач свої зобов'язання за договором у повному обсязі не здійснив.

Відповідно до видаткової накладної №РН - 0217036 від 17.02.2012 року відповідачем передано селітру аміачну в м'яких контейнерах типу біг - бег у кількості 64 тон на загальну суму 200 320,00 грн.

У відповідності до акту звіряння взаємних розрахунків станом на 31.03.2012 року (а.с. 23), скріпленого підписами та печатками сторін, заборгованість відповідача перед позивачем складає 12 520,00 грн.

За приписами статей 509, 526 Цивільного кодексу України, статей 173, 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з претензією вих.№21 від 08.01.2015 року щодо повернення грошових коштів, сплачених за недопоставлений товар, керуючись ст.ст. 509, 525, 530 Цивільного кодексу України, ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, позивач просив відповідача в семиденний термін з дня отримання претензії повернути суму оплати, що була надмірно перерахована за недопоставлений товар.

З матеріалів справи слідує, що згідно платіжного доручення №23807 від 23.02.2015 року (а.с. 35) відповідачем було сплачено на користь позивача 12 520,00 грн. за призначенням платежу: «Повернення грошових коштів сплачених за недопоставлений товар на підставі претензії вих.№21 від 08.01.2015 року».

Однак, судом першої інстанції не було належним чином досліджено матеріали справи, з огляду на що суд дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Статтею 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України; відсутній предмет спору; є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом;сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 Господарського процесуального кодексу) та залишення позову без розгляду (стаття 81 Господарського процесуального кодексу) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає (пункт 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Таким чином, суд за наявності викладених у статті 80 Господарського процесуального кодексу України підстав зобов'язаний припинити провадження у справі незалежно від того, чи подали сторони відповідне клопотання.

Припинення провадження у справі на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи (абзац 3 пункту 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Місцевий господарський суд не надав належну оцінку діям відповідача стосовно сплати суми передплати за непоставлений товар, що мали місце після порушення провадження у справі, у зв'язку з чим предмет спору в цій частині між сторонами відсутній, а провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч. 2 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів, керуючись ст. ст. 103, 104 Господарського процесуального кодексу України, скасовує повністю рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2015 року у справі №910/1835/15-г та припиняє провадження у справі.

Щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи те, що спір врегульовано після звернення позивача з позовом до суду та порушення провадження у справі, судовий збір за подання позовної заяви у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги, у зв'язку із її задоволенням у повному обсязі, на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" на рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2015 року у справі №910/1835/15-г задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2015 року у справі №910/1835/15-г скасувати повністю та провадження у справі припинити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 2, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Говтва" (38400, Полтавська обл., с.м.т. Решетилівка, вул. Фрунзе, 96, ) судовий збір у сумі 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 копійок) за подання позовної заяви.

4. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Говтва" (38400, Полтавська обл., с.м.т. Решетилівка, вул. Фрунзе, 96, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 2, ) грошові кошти у сумі 913,50 грн. (дев'ятсот тринадцять гривень 50 копійок) за подання апеляційної скарги.

5. Доручити господарського суду міста Києва видати накази.

6. Справу №910/1835/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

С.Г. Рудченко