ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р.Справа № 915/1462/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Шевченко В.В., Ярош А.І.,

при секретарі судового засідання: Ляшенко М.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Башатаннік О.В. (за довіреністю), Богатирчук Л.М. (паспорт),

від відповідача - Кузнєцов О.І. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Авантехтранс»

на рішення господарського суду Миколаївської області від 08 квітня 2015 року

по справі №915/1462/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Авантехтранс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технологічного центру «ЛАН»

про стягнення 166 024, 96 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 16.06.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Авантехтранс» (далі - Фірма, позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технологічного центру «ЛАН» (далі - Товариство, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 588 255,00 грн., а також судових та адвокатський витрат.

Позов обґрунтований тим, що на виконання умов договору купівлі-продажу товару на умовах товарного кредиту № 200 позивач передав відповідачу товар - трактор JOHN DEERE 8400 1999 року випуску та виписав на оплату рахунок - фактуру та видаткову накладну на суму 339 200,00 грн. Однак, в порушення умов договору, відповідач за отриманий товар розрахувався частково та з порушенням строків оплати, сплативши в період з 14.11.2013 по 23.12.2013 кошти в сумі 350 000,00 грн.

Ухвалою від 29.10.2014 суд прийняв заяву позивача щодо зменшення ціни позову та стягнення з відповідача заборгованість в сумі 360 888,45 грн. Вказаною ухвалою відхилено клопотання позивача про зміну предмету позову, а саме щодо стягнення з відповідача вартості отриманих, але не оплачених запчастин на суму 24 398,25 грн.

Заявою від 02.04.2015 позивач зменшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 166 024,96 грн., з яких основна сума боргу становить 23 120,00 грн., неустойка - 68 280,96 грн., штраф - 74 624,00 грн.

Суд прийняв заяву від 02.04.2015 до розгляду.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 08.04.2015 (суддя Васильєва Л.І.) у задоволенні позову Фірмі відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що відповідач спростував позовні вимоги, оскільки надав до суду належні докази, які свідчать про відсутність заборгованості останнього перед позивачем.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Фірма звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове, яким позов ТОВ фірми «Авантехтранс» в сумі 166 024,96 грн. задовольнити.

Позивач вважає рішення суду першої інстанції безпідставним, необґрунтованим, винесеним без повного з'ясування обставин, що мають значення у справі з порушенням норм матеріального права.

Більш детальніше доводи викладені в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні 16.06.2015 представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити останню.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.06.2015 надав пояснення, проти апеляційної скарги заперечує з підстав викладених у відзиві на скаргу та просив суд, рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 10.04.2012 між Фірмою (кредитор) та Товариством (позичальник) укладено договір купівлі-продажу товару на умовах товарного кредиту № 200, за умовами якого, кредитор зобов'язується передати позичальнику у власність трактор JOHN DEERE 8400 1999 року випуску, зав. № RW8400Р026510 на суму 339 200,00 грн. на умовах відстрочки остаточної оплати на визначений строк та під відсоток, а позичальник зобов'язується прийняти товар, оплатити його вартість та відсотки на умовах даного договору (п. 1.1. договору).

Кредитор надає позичальнику відстрочку остаточного розрахунку на 111 календарних днів. Позичальник зобов'язується здійснювати оплату шляхом перерахування на розрахунковий рахунок кредитора вартості товару, яка складається з ціни товару та відсотків за користування кредитом до 01.08.2012 року (п. 2.1. договору).

Пунктом 2.3 договору сторони передбачили, що за надання відстрочки відповідач сплачує позивачу відсотки в розмірі 10% від загальної вартості відвантаженого товару. Загальний розмір процентів за весь період прострочки становить 10%. Сума процентів сплачується одночасно з розрахунком за товар.

04.07.2013 року сторони уклали додаток № 1 до договору, яким доповнили п. 4 договору підпунктами 4.4, 4.5 в наступній редакції: за несвоєчасну оплату товару відповідач сплачує неустойку в розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочки (п.4.4), за несплату товару до 30.09.2013 відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 20% від загальної суми боргу на момент погашення (п. 4.5).

На виконання умов договору позивач 11.04.2012 передав відповідачу товар - трактор JOHN DEERE 8400 1999 року випуску, що підтверджується видатковою накладною № 10446 від 11.04.2012 на суму 339 200,00 грн., довіреністю № 593 від 11.04.2012р. на ім'я Треножкіна В.В. на отримання товару згідно видаткової накладної № 10446 від 11.04.2012.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Приписом ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Статтею 531 Цивільного кодексу України законодавець передбачив право дострокового виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Господарським судом вірно встановлено, що відповідач у повному обсязі виконав своє зобов'язання щодо оплати вартості предмету договору, а позивач прийняв дострокове виконання, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розписки, виданої керівником позивача Богатирчуком Л.М., про отримання ним 350 000,00 грн. в рахунок погашення вартості за придбаний трактор по договору купівлі-продажу №200 від 11.04.2012.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що правові підстави для стягнення боргу в сумі 23 120,00 грн. - відсутні, оскільки ціна договору №200 від 11.04.2012 складає 339 200,00 грн., а відповідачем 11.04.2012 сплачено 350 000,00 грн.

Також, судова колегія погоджується з висновками господарського суду, щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу та неустойки, оскільки позивачем не доведено прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання перед позивачем саме за договором №200 від 11.04.2012.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимоги у повному обсязі.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта стосовно того, що 350 000,00 грн. оплачені по іншому (усному договору), оскільки в розписці є посилання саме на договір №200 від 11.04.2012.

Крім цього, судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Формою укладання договорів купівлі-продажу товару є письмовою. Законодавство не передбачає можливості укладання усних додатків до договорів. Будь-які додатки до договору повинні вчинятися у тій самій формі та у той самий спосіб, що і основний.

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Перевіряючи згідно приписів ст.101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсягу, тобто не тільки на підставах викладених у апеляційній скарзі, судова колегія не встановила будь-яких порушень норм матеріального і процесуального права з боку місцевого суду і вважає, що зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам справи, наявним в ній доказам та приписам чинного законодавства.

Керуючись cm. cm. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 08.04.2015 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.06.2015 року.

Головуючий суддя Головей В.М.

Судді Шевченко В.В.

Ярош А.І.