КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. Справа№ 4/662

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Котовський С.О.

за участю представників:

від позивача: Звєрєва О.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-1: не з`явились;

від відповідача-2: Боін К.Б. - за належним чином оформленою довіреністю;

від Свято-Ніколо-Тихвінського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної церкви: Сімчук В.І. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року

у справі № 4/662 (суддя Морозов С.М.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про заміну сторони виконавчого провадження

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"

до відповідача-1: Приватного підприємства "Валмар"

до відповідача-2: Товариства з обмежено відповідальністю "Домашній Птах"

про стягнення 9931731,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року у справі № 4/662 (суддя Морозов С.М.) в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №4/662 відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року у справі № 4/662 та задовольнити заяву Приватного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що ухвала суду першої інстанції по справі № 4/662 є необґрунтованою і незаконною, та підлягає скасуванню через порушення норм процесуального права.

Скаржник у своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції повторно порушено ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ст. 25 Господарського процесуального кодексу України передбачає і інші випадки процесуального правонаступництва, а отже і можливість заміни сторони у виконавчому провадженні. Також проігноровано висновки Вищого господарського суду України від 05 березня 2015 року по справі № 4/662.

Апелянт, в обґрунтування своєї скарги, посилається також на те, що суд першої інстанції на факти встановлені судовим рішенням, що набуло законної сили, уваги не звернув та не застосував до спірних правовідносин ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді - Самсін Р.І., Шаптала Є.Ю.

У зв'язку з перебуванням судді Самсіна Р.І. у відпустці, розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015 року, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді: Гончаров С.А., суддів: Скрипки І.М., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року у визначеному складі колегії суддів апеляційна скарга прийнята до розгляду, порушено апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 19.05.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2015 року колегія суддів відклала розгляд справи на 09.06.2015 року.

Відповідач-2, згідно з поданим до суду 09.06.2015 року відзивом, проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечив та просить суд апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" на оскаржувану ухвалу відхилити.

Відповідач-1 до судового засідання, що відбулось 09.06.2015 року, не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників відповідача-1 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності відповідача-1 є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників учасників процесу, що з'явились до судового засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Валмар" та Товариства з обмежено відповідальністю "Домашній Птах" суми непогашеного кредиту в розмірі 7600000,00 грн., заборгованості по сплаті процентів в розмірі 1937481,26 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 124779,80 грн., пені за несвоєчасне та неналежне виконання зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 269470,51 грн. за Кредитним договором №11-2008 від 24.03.2008 року та Іпотечного договору від 15.07.2008 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Борисенко І.І.) від 22.12.2009 року позовні вимоги задоволено повністю. Вирішено стягнути з Приватного підприємства "Валмар" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Домашній птах" солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, 7600000,00 грн. наданого кредиту, 1937481,26 грн. коштів за користування Кредитом, 124779,80 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 269470,51 грн. пені за непогашені в строк відсотки за кредитом, 25500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вирішено погашення заборгованості здійснити шляхом звернення стягнення на:

- майно згідно іпотечного договору від 15.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Занудіною О.І. 15.07.2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 811, а саме, нерухомого майна загальною площею 21449,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стави, вул. Першотравнева, 1;

- майно згідно договору застави №11-2008/1 від 27.03.2008 року між Публічним акціонерного товариства "Банк Камбіо" та Приватним підприємством "Валмар" розташованого за адресою: Київська область, Макарівський район, м. Калинівка.

02.02.2010 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2009 року, яке набрало законної сили 02.02.2010 року видано наказ.

22.10.2012 року до суду звернувся відповідач-2 з заявою про перегляд рішення від 22.12.2009 року за нововиявленими обставинами.

14.11.2012 року позивач звернувся до суду зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції.

Ухвалою від 03.12.2012 року скаргу позивача було задоволено частково та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції від 15.10.2012 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №4/662 від 02.02.2010 року.

Ухвалою від 03.12.2012 року зупинено провадження за розглядом заяви за нововиявленими обставинами у справі №4/662 до закінчення розгляду Вищим господарським судом України та набрання законної сили судовим рішенням прийнятим за результатами розгляду касаційної скарги у справі №35/344 за позовом ТОВ "Домашній птах" до ПАТ "Банк Комбіо", треті особи ПП "Валмар", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Занудіна О.І. про визнання недійсним іпотечного договору.

08.07.2013 року до суду звернувся позивач зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції, яку ухвалою від 05.09.2103 року було відхилено.

18.11.2013 року до суду звернувся позивач з заявою про заміну сторони виконавчого провадження з ТОВ "Домашній птах" на Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви.

25.12.2013 року до суду звернувся державний виконавець про видачу дублікату наказу.

Ухвалою від 21.01.2014 року було задоволено заяву державного виконавця та видано дублікат наказу по справі №4/662.

Ухвалою суду від 10.04.2014 року у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №4/663 було відмовлено.

Ухвалою Київський апеляційний господарський суд від 01.07.2014 року припинив апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2014 року у справі №4/662.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.10.2014 року ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2014р. було скасовано, а справу передано до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2014 року у справі №4/662 було залишено без змін.

Постановою від 05.03.2015 року Вищим господарським судом України скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2014 року у справі №4/662 та передано заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року у справі № 4/662 в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №4/662 відмовлено.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваної ухвали з наступних підстав.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 Господарським процесуальний кодексом України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 Господарським процесуальний кодексом України стосовно прав сторін у судовому процесі.

Заява позивача в даній справі мотивована тим, що 16.10.2012 року ТОВ "Домашній птах" як продавець та Прокопець Олександра Петрівна як покупець уклали договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. за реєстровим №998, відповідно до якого Прокопець Олександра Петрівна придбала у власність будівлі майнового комплексу загальною площею 21 449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стави, вул. Першотравнева, буд. 1. В подальшому Прокопець Олександра Петрівна продала комплекс Свято-Николо-Тихвінському жіночому монастирю Київської єпархії УПЦ. Тобто, вказаний монастир набув право власності на вказане майно, що, також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вказує позивач, з моменту придбання у власність комплексу у с. Стави Кагарлицького району Київської області Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії УПЦ в силу ст. 23 Закону України "Про іпотеку" набув статусу іпотекодавця, в якому до цього знаходився спочатку ТОВ "Домашній птах", а згодом і Прокопець О.П.

У зв'язку із викладеними обставинами, стягувач просить суд:

- замінити Боржника у виконавчому провадженні №ВП22515445, відкритому Відділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Київській області по виконанню наказу №4/662, виданого 02.02.2010р. Господарським судом м. Києва - з ТОВ "Домашній літах" на Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української проваславнрої церкви, , місцезнаходження: Київська область,

- замінити відповідача у справі №4/662 - з ТОВ "Домашній птах" на Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української проваславнрої церкви, , місцезнаходження: Київська область, Кагарлицький район, с Стави, вул. Першотравнева, буд. 1.

При цьому банк зазначає, що враховуючи, що вказане майно знаходилось у іпотеці банку, то, відповідно до ст. 23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності на предмет іпотеки до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Навівши наведені обставини, банк просив суд замінити боржника (ТОВ "Домашній птах") у виконавчому провадженні з виконання наказу №4/662 на Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви.

Під час попереднього розгляду суди першої інстанції та апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, виходили з того, що: 16.10.2012 року - станом на момент укладання договору купівлі-продажу спірного майна між ТОВ "Домашній птах" та Прокопець О.П., спірний майновий комплекс не перебував в іпотеці, оскільки рішенням господарського суду міста Києва у справі №35/444 був визнаний недійсним договір іпотеки, укладений між банком та ТОВ "Домашній птах". В той же час, постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2013 року у справі №35/444 скасовані судові рішення судів попередніх інстанцій у вказаній справі, а саму справу передано на новий розгляд. 10.07.2013 року Прокопець О.П. продала Свято-Ніколо-Тихвінському жіночому монастирю Київської єпархії Української православної церкви спірне нерухоме майно.

06.11.2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області зареєстровано запис про іпотеку на спірне нерухоме майно, що належить Свято-Ніколо-Тихвінському жіночому монастирю Київської єпархії Української православної церкви, зазначивши монастир в якості заставодавця.

В той же час, судами зазначено, що на момент відчуження спірного майна ТОВ "Домашній птах" Прокопець О.П., вказане спірне майно не перебувало в іпотеці, а тому, застосування у даному випадку ст. 23 Закону України "Про іпотеку" щодо переходу до нового власника - Свято-Ніколо-Тихвінського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної церкви, спірного майна прав іпотекодавця, не може бути застосована, оскільки, банком не доведено порушення його прав іпотекодержателя при відчуженні цього майна.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 4 Закону України "Про іпотеку" визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з приписами ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарського процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною п'ятою статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив, такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 19.08.2014, № 923/945/13/3-56гс14).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 3 п. 1.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.11.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" статтею 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що процесуальні норми надають право заінтересованій особі звернутися з відповідною заявою до господарського суду, який на будь-якій стадії судового процесу може здійснити процесуальне правонаступництво.

Згідно з ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В Постанові Вищого господарського суду України від 05.03.2015 року зазначено, що судами попередніх інстанцій не враховано, що на момент звернення банку до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, договір іпотеки, укладений між банком та ТОВ "Домашній птах" був та є дійсним, що підтверджується судовими рішеннями у справі №35/444, якими ТОВ "Домашній птах" відмовлено у позові про визнання договору іпотеки недійсним, а тому новий власник майна, яке є предметом такого договору іпотеки, в силу положень ст. 23 Закону України "Про іпотеку" набуває прав та обов'язків іпотекодавця цього майна.

На момент укладення договору купівлі-продажу спірного майна між ТОВ "Домашній птах" та Прокопець О.П. договір іпотеки, предметом якого було це майно, був визнаний недійсним згідно з рішеннями судів у справі №35/444, проте в подальшому, як вказувалося вище, за результатами нового розгляду справи №35/444, дійсність вказаного договору іпотеки була підтверджена рішенням суду у вказаній справі. Із чого слідує, що такий договір не міг бути недійсним, тобто таким, що не породжував жодних зобов'язань для його сторін, якийсь проміжок часу, а потім знову стати дійсним, це суперечило б положенням щодо презумпції правомірності правочину.

В той же час, судами попередніх інстанцій не надано оцінки та не наведено мотивів неврахування наявної в матеріалах справи постанови Київського апеляційного господарського суду у справі №810/2194/144, в якій встановлені певні обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 112-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Доводи апелянта стосовно того, що суд першої інстанції на факти встановлені судовим рішенням, що набуло законної сили, уваги не звернув та не застосував до спірних правовідносин ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судами встановлено, що 03.11.2010 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження ВП №22515445 з виконання наказу суду №4/662 про стягнення з Приватного підприємства "Валмар" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Домашній птах" солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, 7600000,00 грн. наданого кредиту, 1937481,26 грн. коштів за користування Кредитом, 124779,80 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 269470,51 грн. пені за непогашені в строк відсотки за кредитом, 25500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Погашення заборгованості здійснити шляхом звернення стягнення на майно згідно іпотечного договору від 15.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Занудіною О.І. 15.07.2008 року та зареєстрованого в реєстрі за №811, а саме, нерухомого майна загальною площею 21449,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стави, вул. Першотравнева, 1.

02.12.2010 року в рамках виконавчого провадження №ВП22515445 здійснено опис та арешт майнового комплексу ТОВ "Домашній птах".

03.04.2012 року постановою державного виконавця управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області виконавче провадження №ВП22515445 було зупинено.

12.04.2012 року рішенням Господарського суду міста Києва у справі №35/444 визнано недійсним Іпотечний договір (договір майнової поруки) від 15.07.2008 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Домашній птах" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальний комерційний банк "Камбіо" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо") посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О.І. та зареєстрований в реєстрі за №811 з моменту його укладення.

19.09.2012 року Київський апеляційний господарський суд своєю постановою у справі №35/444 залишив в силі рішення суду першої інстанції від 12.04.2011 року по справі №35/444.

15.10.2012 року постановою державного виконавця виконавчого провадження ВП № 22515445 було закінчено, а арешт з майна боржника ТОВ "Домашній птах" був знятий.

16.10.2012 року ТОВ "Домашній птах" та Прокопець Олександра Петрівна уклали договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. за реєстровим №998, відповідно до якого Прокопець Олександра Петрівна придбала у власність будівлі майнового комплексу, загальною площею 21449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с Стави, вул. Першотравнева, буд. 1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2012 року встановлено, що за обставин існування факту недійсності іпотечного договору, примусове виконання судового рішення прийнятого у справі №4/662 в частині погашення заборгованості за рахунок іпотечного майна унеможливлено, у з в'язку з чим відсутні підстави для накладення повторного арешту на вказане майно в межах виконавчого провадження, оскільки предмет іпотеки належить особі, яка не може вважатись боржником перед банком.

Станом на 16.10.2012 року, в момент укладення договору купівлі-продажу між ТОВ "Домашній птах" та Прокопець Олександрою Петрівною, спірний майновий комплекс не був предметом іпотеки.

03.12.2012 року Господарський суд міста Києва ухвалою по справі №4/662 скасував постанову від 15.10.2012 року щодо припинення виконавчого провадження №ВП 22515445.

В ухвалі Господарський суд міста Києва від 03.12.2012 року, суд виходить з того, що при встановленому факті недійсності іпотечного договору, примусове виконання судового рішення прийнятого у справі 4/662 в частині погашення заборгованості за рахунок іпотечного майна унеможливлено, у зв'язку з чим відсутні підстави для накладення арешту на вказане майно в межах виконавчого провадження, оскільки предмет іпотеки належить особі, яка не може вважатись боржником перед банком. Судове рішення у справі 35/444, яким визнано недійсним іпотечний договір є обов'язковим на всій території України, що відповідно унеможливлює вчинення примусових дій по виконанню іншого судового рішення 4/662, зокрема, в частині погашення боргу за рахунок іпотечного майна згідно договору, який недійсний, до закінчення перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Враховуючи, що судове рішення у справі 4/662, яке виконується в примусовому порядку згідно наказу суду від 02.02.2010 року (тобто на підставі якого видано виконавчий документ), зокрема, і в частині погашення боргу за рахунок іпотечного майна належного ТОВ "Домашній птах", на час прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови від 15.10.2012 року, не скасоване, підстави для закінчення виконавчого провадження згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону відсутні.

20.12.2012 року ВПВР УДВС ГУ юстиції у Київській області виконавче провадження ВП № 22515445 по виконанню наказу №4/662 було відновлено.

18.06.2013 року Вищий господарський суд України постановою у справі №35/444 скасував рішення судів першої та апеляційної інстанції та направив справу на новий розгляд.

10.07.2013 року Прокопець Олександра Петрівна як продавець та Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви як покупець уклали договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. за реєстровим №970, відповідно до якого Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви придбала у власність будівлі майнового комплексу загальною площею 21 449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с Стави, вул. Першотравнева, буд. 1.

Перед посвідченням договору купівлі-продажу приватний нотаріус Гнідюк О.Б. вилучив з Єдиного реєстру іпотек запис про іпотеку майнового комплексу, зазначивши в якості підстави вилучення запису про іпотеку рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 07.02.2013 року

10.07.2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., діючи як державний реєстратор, зареєстрував за Свято-Ніколо-Тихвінським жіночим монастирем Київської єпархії Української православної церкви право власності на будівлі майнового комплексу загальною площею 21449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с Стави, вул. Першотравнева, буд. 1. Нотаріус при посвідченні даного правочину керувався Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року, зокрема відповідно до п.1.14 Глави 2 Розділу II цього Порядку у разі наявності будь-яких заборон правочин про відчуження майна, обтяженого боргом, нотаріус посвідчив би лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача. Однак таких обтяжень не існувало.

05.09.2013 року за наслідками нового розгляду Господарським судом міста Києва винесено рішення по справі №35/444, яким відмовлено в позові ТОВ "Домашній птах" про визнання іпотечного договору недійсним.

06.11.2013 року державний реєстратор реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Нацевич Л.В. своїм рішенням зареєструвала запис про іпотеку на майновий комплекс загальною площею 21449,3 кв.м. за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с Стави, вул. Першотравнева, буд. 1, що належить Свято-Ніколо-Тихвінському жіночому монастирю Київської єпархії Української православної церкви, зазначивши останнього в якості заставодавця.

27.01.2014 року Київський апеляційний господарський суд своєю постановою у справі №35/444 залишив в силі рішення суду першої інстанції від 05.09.2013 року по справі №35/444 про відмову в позові ТОВ "Домашній птах" про визнання іпотечного договору недійсним.

Станом на 16.10.2012 року року в момент укладення договору купівлі-продажу між ТОВ "Домашній птах" як продавець та Прокопець Олександрою Петрівною, як покупець спірний майновий комплекс не був предметом іпотеки.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України сторонами договору купівлі-продажу виступають продавець та покупець

Частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Згідно ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Кредитором у справі №4/662 є ПАТ "Банк Камбіо", боржниками є: ПП "Валмар", ТОВ "Домашній птах".

Статею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Доводи апелянта стосовно того, що судом першої інстанції повторно порушено ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ст. 25 Господарського процесуального кодексу України передбачає і інші випадки процесуального правонаступництва, а отже і можливість заміни сторони у виконавчому провадженні. Також проігноровано висновки Вищого господарського суду України від 05 березня 2015 року по справі № 4/662, колегією суддів не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права.

Процесуальне правонаступництво допускається лише у випадку реорганізації юридичної особи, тому у випадку уступки вимоги суд повинен відмовити позивачеві у позові. Правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник (ч. 1).

Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Наказом визначено, що Боржниками є Приватне підприємство "Валмар" (01201, м. Київ, вул. Інститутська, 24/7, кв. 69, код: 33151153); Товариство з обмеженою відповідальністю "Домашній птах" (09200, Київська обл., Кагарлицький район, с. Стави, вул. Леніна, 106, код: 33451075).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З даних, що зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка відображається на веб-сайті даного Єдиного державного реєстру (http://irc.gov.ua/ua/search.html), технічним адміністратором (розпорядником) якого є Державне підприємство "Інформаційно-ресурсний центр", доступ до якої впроваджено відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1846/5 вбачається, що боржники по справі зареєстровані належним чином, в установленому законом порядку.

Таким чином, правонаступників боржників судом не встановлено, вибуття із сторін виконавчого провадження не відбулось.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом першої інстанції вірно враховано, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області у позові ПАТ "Банк "Камбіо" до ТОВ "Домашній птах", Прокопець Олександри Петрівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу укладеного між ТОВ "Домашній птах" як продавець та Прокопець О.П., як покупець, відмовлено повністю.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 21.05.2013 року вказане рішення залишене без змін.

Відтак, вказаний правочин є дійсним, станом на момент укладення спірного правочину права Банку не порушені.

Судами досліджено, що ані поручитель (відповідач-2), ані боржник свій обов'язок у повному обсязі не виконали, а відтак останні залишаються зобов'язаними особами перед Банком.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Посилання позивача на заміну боржника у зобов'язанні, судом не приймаються до уваги, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Згідно ст. 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу, відповідно до положень якої правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Також судом першої інстанції вірно враховано, що письмового правочину про заміну боржника у зобов'язанні сторонами не було укладено, а відтак відсутні підстави для застосування правових наслідків заміни боржника у зобов'язанні, забезпеченому порукою або заставою, визначені ст. 523 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, станом на 16.10.2012 року, в момент укладення договору купівлі-продажу між ТОВ "Домашній птах", як продавець та Прокопець Олександрою Петрівною, як покупець спірний майновий комплекс не був предметом іпотеки.

Тому, Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви став належним власником вищевказаного майна, що перебувало у власності Прокопець О.П. без обтяження його іпотекою.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що суду не доведено факту наявності правонаступництва у справі щодо боржників, також суду не доведено факту заміни боржників у зобов'язанні, відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України, судове рішення у справі №4/662 набрало законної сили та підлягає виконанню у примусовому порядку, де боржниками є: ПП "Валмар" та ТОВ "Домашній птах", станом на час укладення договору про купівлю-продажу між ТОВ "Домашній птах" та Прокопець О.П. (16.10.2012 року) спірний майновий комплекс не був предметом іпотеки, у зв'язку із цим вказаний майновий комплекс станом на момент укладення між Прокопець О.П. та монастирем договору купівлі-продажу від 10.07.2013 року також не був обтяжений іпотекою, у зв'язку із цим даний правочин засвідчений нотаріусом без будь-яких обтяжень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та виніс законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

При цьому, доводи Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а підстави для скасування ухвали господарського суду відсутні.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року у справі № 4/662 слід відмовити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року у справі № 4/662 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року у справі № 4/662 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 4/662 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді Є.Ю. Шаптала

І.М. Скрипка