ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.06.2015 р. Справа№ 26/311

Суддя господарського суду Львівської області В.М. Пазичев, розглянувши матеріали скарги на дії органу державної виконавчої служби Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 29.04.2015 року за вх. № 1815/15 у справі № 26/311

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Ходорівполіграфмаш» (м. Ходорів, Львівська обл.)

до відповідача 1: Виконавчого комітету Ходорівської міської ради (м. Ходорів, Львівська обл.)

відповідача 2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (с. Жирова, Львівська обл.)

суб'єкт оскарження: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (м. Львів)

про: визнання договору купівлі-продажу недійсним

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Пшенична В.С.

Представники:

від позивача: Не з'явився.

від відповідача 1: Не з'явився.

від відповідача 2 (скаржник): ОСОБА_2 - довіреність від 05.03.2015 року.

від суб'єкта оскарження: Не з'явився.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за вх. № 1815/15 від 29.04.2015 року на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Ходорівполіграфмаш» (м. Ходорів, Львівська обл.) до відповідача 1 - Виконавчого комітету Ходорівської міської ради (м. Ходорів, Львівська обл.) та відповідача 2 - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (с. Жирова, Львівська обл.) про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.05.2015 року скаргу на дії державного виконавця прийнято до розгляду на 12.05.2015 року. Ухвалою суду від 12.05.2015 року розгляд справи відкладено до 19.05.2015 року, в зв'язку з відсутністю представників позивача та ДВС. Ухвалою суду від 19.05.2015 року розгляд справи відкладено до 02.06.2015 року, в зв'язку з відсутністю представників позивача, відповідача 1 та ДВС. Ухвалою суду від 02.06.2015 року розгляд справи відкладено до 11.06.2015 року, в зв'язку з відсутністю представників позивача, відповідача 1 та ДВС.

Позивач вимог ухвали суду про прийняття до розгляду скарги від 05.05.2015 року, про відкладення від 12.05.2015 року, від 19.05.2015 року, від 02.06.2015 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчить Реєстр № 632 на відправлення рекомендованої кореспонденції за 05.06.2015 року, а явка позивача була визнана судом та визначена в ухвалах суду обов'язковою.

Відповідач 1 вимог ухвали суду про прийняття до розгляду скарги від 05.05.2015 року, про відкладення від 12.05.2015 року, від 19.05.2015 року, від 02.06.2015 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчить Реєстр № 632 на відправлення рекомендованої кореспонденції за 05.06.2015 року, а явка відповідача 1 була визнана судом та визначена в ухвалах суду обов'язковою.

19.05.2015 року за вх. № 20312/15 відповідач 1 подав клопотання про відкладення розгляду справи.

02.06.2015 року за вх. № 22423/15 відповідач 1 подав відзив по справі.

Відповідач 2 (скаржник) вимог ухвали суду про прийняття до розгляду скарги від 05.05.2015 року, про відкладення від 12.05.2015 року, від 19.05.2015 року, від 02.06.2015 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

18.05.2015 року за вх. № 20247/15 відповідач 2 подав додаткові докази до матеріалів справи.

22.05.2015 відповідач 2 подав заяву по справі.

02.06.2015 року за вх. № 2303/15 відповідач 2 (скаржник) подав клопотання про продовження строку розгляджу скарги понад такий, що встановлений ст. 69 ГПК України.

11.06.2015 року за вх. № 24267/15 відповідач 2 (скаржник) подав клопотання про залишення заяви без розгляду.

Суб'єкт оскарження вимог ухвал суду про прийняття до розгляду скарги від 05.05.2015 року, про відкладення від 12.05.2015 року, від 19.05.2015 року, від 02.06.2015 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчить Реєстр № 632 на відправлення рекомендованої кореспонденції за 05.06.2015 року, а явка суб'єкта оскарження була визнана судом та визначена в ухвалах суду обов'язковою.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позиція кожної з сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 03.04.2015 р. ФОП ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області було подано заяву про відкриття виконавчого провадження з питань примусового виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 31.07.2013 р. (справа № 26/311) про зняття арешту з належного йому нерухомого майна, а саме: майнового комплексу (котельня, солерозчинник, димова труба), що знаходяться по вул. Стрілецькій 1 у м. Ходорові Жидачівського району Львівської області.

Заявник зазначає, що 15.04.2015 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) (ВП № 47198735) на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв'язку із невідповідністю виконавчого документа вимогам, передбачених статтею 18 цього Закону.

Заявник зазначає, що відповідно до постанови державного виконавця від 15.04.2015 р. (ВП № 47198735) у пред'явленій до виконання ухвалі не вказано повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо, а також не вказано строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Однак, на думку заявника, виходячи із аналізу змісту ухвали господарського суду Львівської області від 31.07.2013 р., вбачається що дана ухвала відповідає всім вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому державним виконавцем незаконно винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 15.04.2015 р., що, в свою чергу, порушує право ОСОБА_1 на реалізацію права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, гарантоване ст.41 Конституції України. Отже, ухвала Господарського суду Львівської області від 31.07.2013 р. (справа № 26/311) винесена із врахуванням вимог, передбачених для виконавчих документів, а тому відсутні правові підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 121-2 ГПК України боржнику, стягувачу надається право в судовому порядку оскаржувати дії, бездіяльність органів державної виконавчої служби протягом десяти днів з вчинення оскаржуваної дії або з дня, коли зазначеним особам стало відомо про неї, або з дня, коли дія мала бути виконана.

Заявник звертає увагу на те, що зазначена вище постанова була отримана 24.04.2015 р. рекомендованим листом, про що свідчить відмітка про дату отримання на повідомленні про вручення, тобто саме 24.04.2015 р. скаржник був повідомлений про результати розгляду його заяви про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2015 р. та неправомірність винесення постанови державного виконавця від 15.04.2015 р. (ВП № 47198735)

Відповідно до п.9.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р., виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу, тому господарські суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби. У зв'язку з цим відповідна скарга не підлягає оплаті судовим збором.

11.06.2015 року за вх. № 24267/15 відповідач 2 (скаржник) подав клопотання про залишення заяви без розгляду.

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення)

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно абзацу 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон), рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскарженні в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскарженні до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ст. 45 ГПК України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Зазначена процесуальна норма узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України, згідно з якою судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.ст. 115, 116 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Якщо виконавчий документ відповідає вимогам, зазначеним у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», то, згідно ч. ч. 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої надсилає не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Судом встановлено, що 03.04.2015 р. ФОП ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області було подано заяву про відкриття виконавчого провадження з питань примусового виконання ухвали господарського суду Львівської області від 31.07.2013 р. (справа № 26/311) про зняття арешту з належного йому нерухомого майна, а саме: майнового комплексу (котельня, солерозчинник, димова труба), що знаходяться по вул. Стрілецькій 1 у м. Ходорові Жидачівського району Львівської області.

15.04.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) (ВП № 47198735) на підставі п.6 ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у зв'язку із невідповідністю виконавчого документа вимогам, передбачених статтею 18 цього Закону.

Відповідно ч. 1 ст. 18 закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до постанови державного виконавця від 15.04.2015 р. (ВП № 47198735) у пред'явленій до виконання ухвалі не вказано повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо, а також не вказано строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

29.04.2015 року за вх. № 1888/15 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області з заявою про виправлення описки в ухвалі про скасування заходів до забезпечення позову у справі по справі № 26/311, у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

30.04.2015 року Господарський суд Львівської області виніс ухвалу про виправлення описки в ухвалі про скасування заходів до забезпечення позову у справі по справі № 26/311.

11.06.2015 року за вх. № 24267/15 відповідач 2 (скаржник) подав клопотання про залишення заяви без розгляду.

Згідно ч.1 ст. 81 розділу XI ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо:

1) позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

3) виключено

4) позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона відповідно до законодавства мала бути одержана через банк;

5) позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору;

6) громадянин відмовився від позову, який було подано у його інтересах прокурором.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо необхідності задоволення заяви скаржника від 11.06.2015 року за вх. № 24267/15, зокрема, залишити без розгляду скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за вх. № 1815/15 від 29.04.2015 року на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, у справі 26/311.

Враховуючи вищенаведене , керуючись ст.ст. п. 1-1 ст. 81, ст. 86, 121-2 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за вх. № 1815/15 від 29.04.2015 року на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, у справі 26/311 - залишити без розгляду.

Суддя Пазичев В.М.