УХВАЛА

16.06.2015Справа № 910/23085/13

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг»

про заміну сторони

За позовом Приватного підприємства «Олеандр»

до Тернопільського обласного державного центру експертизи сортів рослин з державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин Тернопільської області

про стягнення 27 299, 04 грн.

Суддя Ломака В.С.

Представники учасників судового процесу:

від заявника: Літвінов Є.В. за довіреністю б/н від 20.04.2015 р.;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.06.2014 р. у справі № 910/23085/13 позовні вимоги задоволені частково; вирішено стягнути з Тернопільського обласного державного центру експертизи сортів рослин з державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин Тернопільської області (47704, Тернопільська область, Тернопільський район, село Плотича; ) на користь Приватного підприємства "Олеандр" (99007, місто Севастополь, вулиця Куликове поле, будинок 3; ) 12 343 (дванадцять тисяч триста сорок три) грн. 30 коп. основного боргу, 1 919 (одну тисячу дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 39 коп. пені, 1 851 (одну тисячу вісімсот п'ятдесят одну) грн. 50 коп. штрафу, 11 159 (одинадцять тисяч сто п'ятдесят дев'ять) грн. 13 коп. відсотків річних та 1 718 (одну тисячу сімсот вісімнадцять) грн. 88 коп. витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

04.07.2014 р. господарським судом міста Києва видано наказ про примусове виконання означеного рішення.

26.05.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» подано заяву про заміну позивача у справі № 910/23085/13 на його правонаступника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.05.2015 р. розгляд вищевказаної заяви призначено на 16.06.2015 р.

11.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва заявником подані письмові пояснення, за змістом яких відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва № 910/23085/13 від 04.07.2014 р. не має. При цьому, заявник вказує на те, що вказаний наказ направлявся представником ПП «Олеандр» до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Тернопільській області, проте, державною виконавчою службою відмовлено у відкритті виконавчого провадження, про що винесена постанова від 20.10.2014 р. Таким чином, за твердженням заявника, стягнення за наказом № 910/23085/13 від 04.07.2014 р. не проводилось.

Представник заявника в судовому засіданні 16.06.2015 р. підтримав викладені в заяві вимоги.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 16.06.2015 р. не з'явились, про причину неявки суд не повідомили.

Розглянувши у судовому засіданні 16.06.2015 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» про заміну сторони, суд вирішив залишити її без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2014 р. між позивачем (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (новий кредитор) було укладено Договір № 18-0002 про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1. якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника Тернопільського обласного державного центру експертизи сортів рослин з державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин Тернопільської області () надалі - боржник, по зобов'язанню, що виникло на підставі рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2014 р. по справі № 910/23085/13 (дарі - рішення). Даною вимогою є невиконане боржником грошове зобов'язання по сплаті заборгованості в сумі 12 343, 30 грн., пені в сумі 1 919, 39 грн., штраф у розмірі 1 851, 50 грн., відсотків річних у розмірі 11 159, 13 грн. та судового збору в сумі 1 718, 88 грн.

З цього Договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов'язаннях, що виникли на підставі рішення в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього Договору (п. 1.3. Договору).

Оцінюючи вказані обставини, суд відзначає наступне.

Виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною п'ятою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов'язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 25 ГПК України.

Так, Законом України № 3329-VI від 12.05.2011 р. викладено ст. 25 ГПК України в новій редакції, відповідно до якої у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

У п. 1.4. Постанови Пленуми Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що статтею 25 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні цієї норми ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом тих чи інших обставин.

Так, частинами першою, третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові № 3-56гс14 від 19.08.2014 р.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду України в постанові № 3-56гс14 від 19.08.2014 р. визначено, що чинним законодавством не передбачена уступка права стягувача за рішенням суду саме шляхом укладення цивільно-правової угоди, оскільки заміна кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Тобто, не допускається визначення сторонами при укладенні договору про відступлення права вимоги його предмету, як перехід від первісного кредитора до нового кредитора права вимоги за рішенням суду, проте як відступлення права вимоги за цивільно-правовим зобов'язанням на стадії виконання судового рішення допускається.

З аналогічних підстав не допускається й уступка прав за зобов'язаннями, підставою виникнення яких безпосередньо є рішення суду, в тому числі в зобов'язаннях з відшкодування судових витрат.

Аналізуючи обставини наявності укладеного між позивачем та ТОВ «Хімагромаркетинг» Договору відступлення права вимоги на предмет достатності підстав для заміни стягувача, слід звернути увагу на те, що між вказаними сторонами у спірній частині укладено договір не про відступлення права вимоги за цивільно-правовим зобов'язанням, а про перехід від первісного кредитора до нового кредитора права вимоги за рішенням господарського суду міста Києва від 18.06.2014 р. у справі № 910/23085/13, що з урахуванням вказаної правової позиції Верховного Суду України, яка є обов'язковою відповідно до ст. 111-28 ГПК України, - не допускається.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що вимоги заявника щодо заміни стягувача його правонаступником задоволені бути не можуть.

При цьому, суд звертає увагу на те, що заявником також у своїй заяві викладено вимогу про заміну позивача у справі на його процесуального правонаступника, яка не може бути задоволена з тих підстав, що наразі провадження у справі з розгляду спору між сторонами по суті завершено прийняттям судового рішення, проте як на стадії виконання судового рішення може відбуватись заміна стягувача або боржника, а не позивача у справі.

Керуючись ст. ст. 25, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» про заміну сторони, - залишити без задоволення.

Суддя В.С. Ломака