ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа №922/678/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Кузнєцовій І.В.,

за участю представників:

позивача - Мацнев К.С., за довіреністю №44 від 19.01.2015 року;

першого відповідача - Пономаренко О.І., за довіреністю №01-20/877 від 17.04.2015 року;

другого відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління», м.Лисичанськ, (вх.№2481Х/1-40) на рішення господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року по справі №922/678/15,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління», м.Лисичанськ,

до 1. Відділу освіти Сахновщинської райдержадміністрації, смт. Махновщина,

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Харків,

про визнання недійсними результатів торгів та договору,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ТОВ «Будівельно-монтажне управління» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило:

- визнати недійсними результати відкритих конкурсних торгів на закупівлю вугілля кам'яного код ДК 016:2010 - 05.10.1 марки Г 0-100 в кількості 246 т, марки ГПК 50- 200 в кількості 60 т. згідно оголошення №181608 опублікованого в бюлетні «Вісник державних закупівель» 115 (27.10.2014) від 27.10.2014 року, проведених 18.12.2014 року Відділом освіти Сахновщинської райдержадміністрації Харківської області;

- визнати недійсним договір про закупівлю №239 від 29.12.2014 року на суму 378000,00 грн. укладений між Відділом освіти Сахновщинської райдержадміністрації Харківської області та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 на закупівлю вугілля кам'яного код ДК 016:2010 - 05.10.1 марки Г 0-100 в кількості 246 т, марки ГПК 50-200 в кількості 60 тон. згідно оголошення №181608 опублікованого в бюлетні «Вісник державних закупівель» 115 (27.10.2014) від 27.10.2014 року.

Крім того, позивач просив суд судові витрати покласти на відповідачів солідарно.

Рішенням господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року у справі №922/678/15 (суддя Шарко Л.В.) у позові відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Крім того, апелянт просить стягнути з відповідачів солідарно судові витрати, а саме судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1218,00 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

20.05.2015 року від другого відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№7937), в яких зазначає, що рішення господарського суду першої інстанції є обґрунтованим та законним, прийнятим при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим просить рішення господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року по справі №922/678/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відділ освіти Сахновщинської райдержадміністрації також надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№8084), який є тотожним за змістом до відзиву другого відповідача та, який долучено до матеріалів справи і в якому він просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою суду від 25.05.2015 року, враховуючи неявку в судове засідання представників сторін, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору, а також дотримання принципів судочинства, розгляд справи відкладено.

У судовому засіданні 10.06.2015 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник першого відповідача проти позиції скаржника заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Представник другого відповідача в судове засідання не з'явився, а ухвала суду про відкладення розгляду справи, яка направлялася рекомендованою кореспонденцією повернулася на адресу суду з позначкою поштового відділення - «за закінченням терміну зберігання».

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Згідно позиції Вищого господарського суду України, викладеної у постанові пленуму №18 від 26.12.2011 року, якщо ухвалу у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, перший, належним чином підписаний примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Відмітки на наявних в матеріалах справи процесуальних документах, а саме, на ухвалі про відкладення розгляду справи, оформлені відповідно до наведених вимог названої Інструкції, а тому зазначеним підтверджується належне надіслання копій процесуальних документів сторонам судового процесу, зокрема, другому відповідачу.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про належне повідомлення позивача про час та місце судового засідання.

Таким чином, враховуючи, що наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що ухвала про відкладення розгляду справи направлялась рекомендованою кореспонденцією, а також те, що явка представника другого відповідача у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи в даному судовому засіданні за відсутності представника другого відповідача - ФОП ОСОБА_3

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

27.10.2014 року за №181608 (27.10.2014) на сайті уповноваженого органу www.tender.me.gov.ua на виконання вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 10.04.2014 року (№1197-VІІ) було оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів на закупівлю вугілля кам'яного вугілля марки Г 0-100 - 246 тонн, вугілля марки ГПК - 50-200 - 60 тонн.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про здійснення державних закупівель» першим відповідачем було складено та затверджено документацію конкурсних торгів - протокол №54 від 24.10.2014 року.

12.11.2014 року згідно оголошення №181608 опублікованого в бюлетні «Вісник державних закупівель» 115 (27.10.2014) від 27.10.2014 року, на виконання вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель», позивачем було направлено електронною поштою на адресу Відділу освіти Сахновщинської РДА Харківської області заявку (вих.№110) на участь у процедурі відкритих торгів на закупівлю вугілля кам'яного код ДК 016:2010 - 05.10.1 в кількості: вугілля марки Г 0-100 в кількості 246 т, вугілля марки ГПК 50-200 в кількості 60 т.

При цьому, 17.11.2014 року керуючись правом наданим Законом, позивач звернувся до Відділу освіти Сахновщинської РДА Харківської області з запитом (вих.№111) на роз'яснення вимог ДКТ. Окрім інших питань, запит містив вимогу роз'яснити підстави встановлення дискримінаційних вимог з метою звуження кола учасників торгів шляхом встановлення нестандартних якісних характеристик до вугілля, яке не передбачено діючим законодавством України.

Враховуючи, що лист звернення позивача надійшов менш ніж за 10 днів до розкриття (розкриття було призначено на 25.11.2014 року), перший відповідач керуючись ч. 1 ст. 23 Закону України «Про здійснення державних закупівель», ч. 1 ст. 255 Цивільного кодексу України, з урахуванням визначеного в оголошенні про проведення відкритих торгів та документації конкурсних торгів кінцевого строку подання та розкриття пропозицій учасників, з метою недискримінації учасників в частині використання права, встановленого ч.1 ст. 23 Закону України «Про здійснення державних закупівель», а також дотримання одного з основних принципів закупівель - недискримінація учасників, замовник залишив звернення позивача без розгляду (лист від 19.11.2014 року - вих.№01-20/2531).

Керуючись ст. 18 Закону України «Про здійснення державних закупівель», 20.11.2014 року позивач звернувся до органу оскарження - Постійнодіючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель зі скаргою щодо встановлення дискримінаційних вимог у документації конкурсних торгів.

За рішенням адміністративної колегії Антимонопольного комітету України процедуру закупівлі було призупинено та розгляд скарги призначено на 10.12.2014 року.

У рішенні Постійнодіючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель від 10.12.2014 року №1562-р/пк-ск зазначено, що скарга підлягає частковому задоволенню і зобов'язано першого відповідача внести зміни до документації конкурсних торгів, у зв'язку з чим, зокрема, до п. 7 розділу 3 внесено зміни, а саме викладено їх у новій редакції (протокол затвердження документації конкурсних торгів №77 від 10.12.2014 року).

Згідно з протоколом розкриття пропозицій конкурсних торгів було отримано 3 пропозиції, а саме від: ТОВ «Торгово-промислова компанія «Енергоресурс», ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Будівельно-монтажне управління». Всі отриманні при розкритті пропозиції учасники були допущені до оцінки.

В подальшому, 29.12.2014 року на офіційному веб-порталі Відділом освіти Сахновщинської РДА Харківської області розміщено звіт про виконання договору з якого вбачається, що пропозицію позивача відхилено, а договір про закупівлю №239 від 29.12.2014 року на суму 378000,00 грн. на оголошену партію товару укладено за результатами торгів з ФОП ОСОБА_3

Відповідно до Преамбули Закону України «Про здійснення державних закупівель», цей Закон встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Згідно із п.21 ч. 1 ст.1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, які закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, на які учасникам дозволяється подавати пропозиції конкурсних торгів (кваліфікаційні, цінові пропозиції) або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Згідно із п.27 ч. 1 ст.1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» товари - продукція, об'єкти будь-якого виду та призначення, у тому числі сировина, вироби, устаткування, технології, предмети у твердому, рідкому і газоподібному стані, а також послуги, пов'язані з постачанням товарів, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих товарів.

У п.3 ч.2 ст.22 Закону України «Про здійснення державних закупівель» визначено, що документація конкурсних торгів повинна містити інформацію про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, у тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі). При цьому, технічна специфікація повинна містити: детальний опис товарів, робіт, послуг, що закуповуються, у тому числі їх технічні та якісні характеристики; вимоги щодо технічних і функціональних характеристик предмета закупівлі у разі, якщо опис скласти неможливо або якщо доцільніше зазначити такі показники; посилання на стандартні характеристики, вимоги, умовні позначення та термінологію, пов'язану з товарами, роботами чи послугами, що закуповуються, передбачені існуючими міжнародними або національними стандартами, нормами та правилами.

Відділом освіти Сахновщинської РДА Харківської області, виходячи із вимог п.21, п.27 ч.1 ст.1, п.3 ч.2 ст.22 Закону України «Про здійснення державних закупівель», положень національних стандартів ДСТУ 3472- 96, ДСТУ 7146:2010, ГОСТ 19242-73 було визначено предмет закупівлі, а також його необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики.

Зокрема, Відділом освіти Сахновщинської РДА Харківської області згідно вимог п.3.1 ДСТУ 3472-96 «Вугілля буре, кам'яне та антрацит. Класифікація» (далі - ДСТУ 3472-96, п.3.1 ДСТУ 7146:2010 «Вугілля кам'яне та антрацит для побутових потреб. Технічні умови» (далі - ДСТУ 7146:2010) було визначено марку вугілля кам'яного Г, та згідно вимог п.1 ГОСТ 19242-73 «Угли бурые, каменные и антрацит. Классификация по размеру кусков (Вугілля буре, кам'яне та антрацит. Класифікація за розміром кусків)» було визначено розмір кусків вугілля марки Г, а саме Г 0-100 та ГПК (50-200), із дотриманням вимог щодо сумісності класів вугілля (ПК) та заміни нижньої межі крупності (100 мм на 50 мм).

Дане положення знайшло своє відображення і у рішенні Антимонопольного комітету України №1562-р/пк-ск від 10.12.2014 року, яке було прийняте у даній процедурі закупівлі за результатами розгляду скарги Позивача, та яке відповідно до абз.6 ч.3 ст.8 Закону України «Про здійснення державних закупівель» є обов'язковими для виконання Відділом освіти Сахновщинської РДА Харківської області та особами, яких воно стосується.

У п.7 Розділу 3 документації конкурсних торгів на закупівлю вугілля кам'яного Відділом освіти Сахновщинської РДА Харківської області було визначено інформацію про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі.

Посилання представника позивача на те, що Відділ освіти Сахновщинської РДА Харківської області при визначенні предмета закупівлі повинен був керуватися лише ДСТУ 7146:2010 є необґрунтованим, оскільки відповідно до п.1 ДСТУ 7146:2010 цей стандарт поширюється на кам'яне вугілля, антрацит та продукти їх перероблення, що використовують для побутових потреб. Застосування вугілля кам'яного Відділом освіти Сахновщинської РДА Харківської області не є побутовою потребою.

При цьому колегія суддів зазначає, що скаржник невірно тлумачить норми ДСТУ 7146:2010, оскільки воно містить лише назви марок вугілля, а їх класи передбачені ГОСТ 19242. При характеристиці вугілля кам'яного застосовують не лише назву марки, а й назву класу.

Марка вугілля ГПК не є посиланням на конкретну торговельну марку або джерело походження вугілля, а передбачає класифікацію вугілля за маркою згідно ДСТУ 7146:2010 і класом вугілля за розміром кусків згідно ГОСТ 19242-73. Маркування вугілля встановлено з метою раціонального промислового використання вугілля і тому, закупівля вугілля тієї чи іншої марки та класу має велике значення для використання його на практиці.

Відповідно до п.3.1 ДСТУ 7146:2010, на який посилається апелянт, для побутових потреб використовують вугілля марок Д, ДГ, Г, П, А та Ж згідно з ДСТУ 3472 Донецького та Львівсько-Волинського басейну, з розмірами кусків згідно з ГОСТ 19242, а також вугілля, що імпортують, якщо воно за класифікаційними показниками відповідає ДСТУ 3472, а за розміром кусків (крім 6-100 мм) - ГОСТ 19242. Тобто ДСТУ 7146:2010 встановлює марки вугілля, а їх класи (розмір кусків) визначає ГОСТ 19242.

Слід зазначити, що ДСТУ 7146:2010 не містить вичерпний перелік марок вугілля та їх характеристики, і він не зобов'язує замовників при закупівлі вказувати лише марку вугілля, а є стандартом, який передбачає існуючі в Україні марки вугілля.

Згідно ГОСТ 19242-73 «Угли бурые, каменные и антрацит. Классификация по размеру кусков (Вугілля буре, кам'яне та антрацит. Класифікація за розміром кусків)» проводять класифікацію вугілля за розміром кусків. Класифікація бурого, кам'яного вугілля і антрацитів за розміром кусків наведена у відповідній таблиці ГОСТ 19242-73.

У п.1 примітки ГОСТ 19242-73 допускаються класи із заміною відповідно верхньої і нижньої меж крупності 100 мм на 80 мм, 50 мм на 40 мм, 25 мм на 20 мм, 13 мм на 10 мм та 6 мм на 5 (8) мм, а також сумісні класи ПК, КО, ОМ, МС.

Відповідно до п.3 ГОСТ 19242-73 приклади умовних позначень класів за розміром кусків з вказівкою на марку вугілля: ГР (0-200) - газовий, рядовий, клас 0-200 мм.

Згідно п.3 ГОСТ 19242-73 букви позначають марку вугілля і позначення класу, а цифри у дужках - нижню і верхню межу крупності.

Таким чином, зазначення в документації конкурсних торгів марки вугілля ГПК здійснено першим відповідачем на виконання вимог п. 3 ч.2 ст. 22 Закону щодо зазначення в технічній специфікації детального опису товару, в тому числі його технічних та якісних характеристик, а також вимог щодо функціональних характеристик предмета закупівлі.

Зокрема, згідно із вимогами ДСТУ 7146:2010 замовником встановлено марку вугілля Г та згідно із вимогами п. 3.1 ДСТУ 7146:2010 та відповідно до вимог ГОСТ 19242 замовником зазначено розмір кусків цієї марки ПК (50-200), із дотриманням вимог щодо сумісності класів вугілля (ПК) та заміни нижньої межі крупності (100 мм на 50 мм).

Такі вимоги щодо марки та класу вугілля Відповідачем встановлені виходячи із технічних характеристик котлів, які знаходяться у трьох школах Замовника -Багаточернещинська ЗОШ, Тавежнянська ЗОНІ, Катеринівський НВК, оскільки вугілля із іншими розмірами кусків буде просипатися у колосняках котлів.

Отже, ДСТУ 7146:2010 «Вугілля кам'яне та антрацит для побутових потреб. Технічні умови», на яке посилається апелянт, встановлює лише марки вугілля кам'яного, воно не встановлює вичерпний перелік вугілля кам'яного, тому при визначенні конкретних найменувань предмету закупівлі, а саме марок вугілля та його класів замовник на підставі ДСТУ 3472-96 «Вугілля буре, кам'яне та антрацит. Класифікація», ГОСТ 19242-73 «Угли бурые, каменные и антрацит. Классификация по размеру кусков (Вугілля буре, кам'яне та антрацит. Класифікація за розміром кусків)», Наказу Міністерства вугільної промисловості України №12 від 22.01.2009 року «Про маркування та сертифікацію вугілля і продуктів його переробки») чітко визначив, яке саме вугілля йому потрібне, при цьому з метою дотримання вимог ст. 22 Закону без посилань на конкретні торговельну марку чи фірму, патент, конструкцію або тип предмета закупівлі, джерело його походження або виробника.

Будь-яких вимог, що звужують конкуренцію у визначенні конкретної марки і класу вугілля з боку першого відповідача немає, оскільки вони визначені відповідно до діючих стандартів в Україні - ДСТУ 7146:2010 та ГОСТ 19242-73.

Стосовно твердження позивача про необхідність встановлення вимоги про надання технічних умов, а також те, що без наявності таких технічних умов сертифікат генетичних, технологічних та якісних характеристик вугілля є недійсним, то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками місцевого господарський суду.

Так, відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про здійснення державних закупівель» замовник вимагає від учасників або учасників попередньої кваліфікації подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям.

Згідно ч.2 ст. 16 Закону України «Про здійснення державних закупівель» замовник може встановлювати такі кваліфікаційні критерії: наявність обладнання та матеріально-технічної бази; наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічних договорів; наявність фінансової спроможності (баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, довідка з обслуговуючого банку про відсутність (наявність) заборгованості за кредитами).

Частина 3 ст. 16 названого Закону встановлює, що визначені замовником згідно з цією статтею кваліфікаційні критерії та перелік документів, що підтверджують інформацію учасників або учасників попередньої кваліфікації про відповідність їх таким критеріям, зазначаються в документації конкурсних торгів або кваліфікаційній документації та вимагаються під час проведення переговорів з учасником (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» учасник - переможець процедури закупівлі під час укладення договору повинен надати дозвіл або ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання такого дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законодавством.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про здійснення державних закупівель», Відділ освіти Сахновщинської РДА Харківської області не зобов'язаний був встановлювати вимогу про надання учасниками торгів технічних умов і не мав права вимагати їх надання після проведення процедури закупівлі.

Відповідно до п.31 ч.1 ст. 1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» учасник процедури закупівлі - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, юридична особа (резидент або нерезидент), яка письмово підтвердила намір взяти участь у процедурі закупівлі та/або подала пропозицію конкурсних торгів, або цінову пропозицію, або взяла участь у переговорах у разі застосування переговорної процедури закупівлі.

Крім того, ч.3 ст. 16 Закону України «Про стандартизацію» визначає, зокрема, що право власності на стандарти, кодекси усталеної практики і технічні умови, прийняті підприємствами, установами та організаціями, і видані ними каталоги належать відповідним підприємствам, установам та організаціям.

Згідно із п.3.1 ДСТУ 1.3:2004 «Правила побудови, викладання, оформлення, погодження, прийняття та позначення технічних умов» (надалі - ДСТУ 1.3:2004) технічні умови (ТУ) нормативний документ, що встановлює технічні вимоги, яким мають відповідати - продукція, процеси та послуги (далі продукція).

Технічні умови встановлюють вимоги до продукції, призначеної до самостійного постачання (виконання, надавання) та регулюють відносини між виробником (постачальником) та споживачем (користувачем).

Відповідно до п.3.10 ДСТУ 1.3:2004 право власності на технічні умови належить тим суб'єктам господарювання, на кошти яких їх створено або яким це право передано порядком, установленим законодавством.

За згодою власника технічні умови дозволено використовувати іншим суб'єктам господарювання.

Таким чином, право щодо надання копії технічних умов на вугілля кам'яне належить власникам або учасникам, яким власник технічних умов надав право на їх використання, а чинне законодавство України не зобов'язує учасників процедури закупівлі мати технічні умови на товари або мати право на використання технічних умов.

Разом з тим, згідно вимог п.3.1 ДСТУ 1.3:2004 технічні умови регулюють відносини між виробником (постачальником) та споживачем (користувачем). Як було зазначено вище, учасник процедури закупівлі не обов'язково повинен бути виробником товару.

Пунктом 3.6 ДСТУ 7146:2010 визначено, що для вугілля встановлюють кодове число та визначають додаткові параметри кодифікації згідно з ГОСТ 30313 та Міжнародною системою кодифікації вугілля середнього та високого рангів. За результатами дослідження оформлюють сертифікат генетичних, технологічних та якісних характеристик, виданий ТК-92 «Вугілля та продукти його перероблення» або ДП «УкрНДІвуглезбагачення» (Додаток А ДСТУ 7146:2010).

Відповідно до п.7.10 термін дії сертифікату генетичних, технологічних та якісних характеристик складає чотири роки.

Отже, чинне законодавство України не містить вимог щодо обов'язкового супроводження сертифікату генетичних, технологічних та якісних характеристик на вугілля технічними умовами, як зазначає позивач.

Також, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо визнання договору про закупівлю недійсним.

Так, відповідно до п.п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» №11 від 29.05.2013 року правовідносини, пов'язані з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Земельним кодексом України, Законами України «Про оренду землі», «Про приватизацію державного майна», «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», «Про іпотеку», «Про страхування», «Про банки і банківську діяльність», «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» та іншими актами законодавства.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів, зокрема, статей 228, 229, 230, 232, 234, 235, 10571 ЦК України, абзацу другого частини шостої статті 29 Закону України «Про приватизацію державного майна», частини другої статті 20 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», частини другої статті 15 Закону України «Про оренду землі», статті 12 Закону України «Про іпотеку», частини другої статті 29 Закону України «Про страхування», статті 78 Закону України «Про банки і банківську діяльність», статті 71 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» тощо.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Позивачем не доведено і не обґрунтовано наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання договору про закупівлю, укладеного між першим та другим відповідачами, недійсним на момент його вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, а також позивачем не доведено, в чому саме полягає неправомірність дій сторін цього договору, та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний договір.

Відповідно до п. 2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» №11 від 29.05.2013 року, якщо чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статей 1 і 2 ГГІК. Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Статті 15,16 Цивільного кодексу України визначають, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У силу припису статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача (прокурора - в разі подання ним відповідного позову).

Проте, позивачем всупереч приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено та не обґрунтовано, яким чином укладений договір порушує його права та охоронювані законом інтереси, а також наявності обставин з якими Закон пов'язує можливість визнання правочину недійсним.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивача у справі було допущено до участі на торгах і його пропозиція була допущена до оцінки. Відхилення пропозиції позивача було зумовлено не неналежними документами, а у зв'язку із тим, що економічно вигідною була визнана пропозиція з найменшою ціною, а саме пропозиція другого відповідача - ФОП ОСОБА_3 Разом з тим, колегія суддів зазначає, що закупівля за торгами здійснювалася для потреб 2014 року, а позивач просить суд визнати недійсним договір, який станом на момент розгляду справи є виконаним та таким, що припинив свою дію.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року по справі №922/678/15 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року по справі №922/678/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 15 червня 2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.