ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Справа № 15/5005/9875/2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Борденюк Є.М. (головуючий),

Вовк І.В. (доповідач),

Могил С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Модуль" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.03.2015 року за заявою публічного акціонерного товариства "Модуль" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2013 року у справі № 15/5005/9875/2012 за позовом публічного акціонерного товариства "Модуль" до товариства з обмеженою відповідальністю "Ед-Мар", третя особа: Кам'янець-Подільське бюро технічної інвентаризації, про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 року позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача про визнання недійсними договору купівлі - продажу від 24.12.2010 року, укладеного між сторонами, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бунякіною О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3439, а також договору про зміну договору купівлі-продажу від 28.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бунякіною О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 349, у зв'язку з суперечністю вимогам закону, зокрема, ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", оскільки залізнична колія, яка є предметом спірного договору купівлі-продажу, є нерухомим майном, яке не було зареєстроване продавцем у встановленому законом порядку, до того ж, під час укладення цього договору нотаріусом не було витребувано у продавця правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно.

У додаткових поясненнях від 18.12.2012 року № 1017 позивач звертає увагу на те, що спірний договір було укладено представником позивача Михалюк І.І. з перевищенням повноважень без наступного схвалення правочину позивачем, до того ж укладення цього договору не було направлено на реальне настання господарських наслідків, а має на меті блокування діяльності позивача і за своєю суттю є фіктивним та укладеним внаслідок змови представника позивача Михалюк І.І. з відповідачем.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2013 року (суддя Петренко Н.Е.) позов задоволено. Договір купівлі - продажу від 24.12.2010 року, що укладений між відкритим акціонерним товариством "Модуль" (в зв'язку із приведенням діяльності товариства у відповідності до Закону України "Про акціонерні товариства" відкрите акціонерне товариство "Модуль" 15.03.2011 року змінило найменування на Публічне акціонерне товариство "Модуль") та товариством з обмеженою відповідальністю "Ед-Мар", який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бунякіною О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3439 визнано недійсним. Договір про зміну договору купівлі-продажу від 28.12.2010 року, що укладений між відкритим акціонерним товариством "Модуль" та товариством з обмеженою відповідальністю "Ед-Мар", який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бунякіною О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3496 визнано недійсним.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.02.2013 року (судді: Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б., Тищик І.В.) зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.04.2013 року вказані рішення та постанову судів попередніх інстанцій скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2013 року (суддя Кеся Н.Б.) в позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.11.2013 року (судді: Подобєд І.М., Дармін М.О., Березкіна О.В.) зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2014 року постанову апеляційного господарського суду залишено без змін.

У травні 2014 року позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2013 року у зв'язку з існуванням істотних обставин, які не були йому відомі на момент прийняття судового рішення, і які мають істотне значення для розгляду справи, та полягають в тому, що обслуговуючий банк позивача - ПАТ "Промінвестбанк" листом від 10.04.2014 року № 29/88-1 повідомив, що за його замовленням було проведено оцінку з визначення ринкової вартості під'їзної колії, невід'ємною частиною якого є вловлюючий тупик, що розташована на станції Кам'янець-Подільський Південно-Західної залізниці Жмеринської дистанції залізничних перевезень, що використовується для подачі вагонів на колії, які знаходяться на території ВАТ "Модуль". Відповідно до звіту про оцінку майна від 04.04.2014 року, доданого до вказаного листа, було встановлено правовий статус спірного майна саме як нерухомого, а також визначено дійсну ринкову вартість цього майна, яка складає 2 193 645 грн. Таким чином, спірний правочин не був направлений на реальне настання господарських наслідків та є фіктивним, оскільки майно було продане за ціною, вдвічі нижчою за його ринкову вартість.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2014 року (суддя Бєлік В.Г.), прийнятим за результатами розгляду заяви про перегляд рішення суду від 13.08.2013 року за нововиявленими обставинами, зазначене рішення господарського суду скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено у повному обсязі. Договір купівлі - продажу від 24.12.2010 року, що укладений між відкритим акціонерним товариством "Модуль" (в зв'язку із приведенням діяльності товариства у відповідності до Закону України "Про акціонерні товариства" відкрите акціонерне товариство "Модуль" 15.03.2011 року змінило найменування на Публічне акціонерне товариство "Модуль") та товариством з обмеженою відповідальністю "Ед-Мар", який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бунякіною О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3439 визнано недійсним. Договір про зміну договору купівлі-продажу від 28.12.2010 року, що укладений між відкритим акціонерним товариством "Модуль" та товариством з обмеженою відповідальністю "Ед-Мар", який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бунякіною О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3496 визнано недійсним.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.09.2014 року (судді: Чус О.В., Євстигнеєв О.С., Орєшкіна Е.В.) зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2014 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.09.2014 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2014 року скасовано, і справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2015 року (судді Мілєва І.В., Кармазіна Л.П., Ніколенко О.М.) у задоволенні заяви ПАТ "Ед-Мар" про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2013 року за нововиявленими обставинами відмовлено. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2013 року залишено без змін.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.03.2015 року (судді: Виноградник О.М., Джихур О.В., Лисенко О.М.) зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач вважає, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, і тому просить прийняті ними рішення скасувати та заяву про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2013 року задовольнити.

Відзив на касаційну скаргу від відповідача до суду не надходив.

Клопотання позивача про відкладення розгляду касаційної скарги не підлягає задоволенню, оскільки ним не наведено причин неможливості з'явлення у судове засідання його представника.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 04.06.2015 року розгляд справи було відкладено на 11.06.2015 року.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між ВАТ "Модуль" (продавець), правонаступником якого є ПАТ "Модуль", та ТОВ "Ед-Мар" (покупець) 24.12.2010 року було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 3439, відповідно до умов якого продавець передає майно у власність покупця, а покупець приймає майно і зобов'язується сплатити за нього 1 065 000 грн.

28.12.2010 року між сторонами було укладено договір про зміну договору купівлі-продажу, посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 3439, відповідно до умов якого сторони вирішили викласти п. 1.2. Основного договору у новій редакції, за якою предметом цього договору є під'їзна залізнична колія ВАТ "Модуль", невід'ємною частиною якої є вловлюючий тупик (колія № 66), разом - під'їзна залізнична колія ВАТ "Модуль", розташована на станції Кам'янець-Подільський Південно-Західної залізниці Жмеринської дистанції залізничних перевезень, що служить для подачі вагонів на колії, які знаходяться на території ВАТ "Модуль". Детальне схематичне місце розташування під'їзної залізничної колії, що є предметом цього договору, зазначено на плані, що є невід'ємним додатком цього договору.

Предметом цього договору є під'їзна залізнична колія ВАТ "Модуль" (інвентарний номер 1-000102, номер згідно технічного паспорту - 64), розташована на станції Кам'янець-Подільський Південно-Західної залізниці Жмеринської дистанції залізничних перевезень, що служить для подачі вагонів на колії, які знаходяться на території ВАТ "Модуль", починається від рамної рейки стрілочного переводу № 93 і слідує до стрілочного переводу № 3. Межею залізничної колі є граничний стовпчик стрілочного переводу № 93. Пікетаж на колії розбито від стику рамних рейок стрілочного переводу № 93. Загальна довжина 1435 м, корисна довжина 1204 м, ширина 1520 мм, детальне схематичне місце розташування якої зазначено на плані, що є невід'ємним додатком цього договору. Під'їзна залізнична колія, яка є предметом цього договору, обліковується на балансі основних засобів ВАТ "Модуль", що підтверджується довідкою по основним засобам ВАТ "Модуль" від 23.12.2010 року № 1158 станом на 23.12.2010 року.

Під час вирішення спору по суті господарськими судами встановлено, що позивачем було передано, а відповідачем прийнято предмет договору та здійснено оплату його вартості.

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивачем додано звіт суб'єкта оціночної діяльності про оцінку майна від 04.04.2014 року, в якому встановлено правовий статус спірного майна як нерухомого, а також визначено ринкову вартість цього майна на момент укладення спірного договору купівлі-продажу, яка складає 2 193 645 грн.

Предметом судового розгляду в даній справі є вимоги продавця до покупця про визнання недійсним укладеного між ними договору купівлі-продажу під'їзної залізничної колії, невід'ємною частиною якої є вловлюючий тупик, у зв'язку з відчуженням нерухомого майна, не зареєстрованого у встановленому законом порядку, укладенням правочину представником продавця з перевищенням повноважень без наступного схвалення правочину та його фіктивністю.

Приймаючи переглянуте за нововиявленими обставинами рішення про відмову в позові про визнання спірного договору купівлі-продажу недійсним, суди виходили з того, що позивачем за поданим позовом не доведено обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними.

Місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2013 року за нововиявленими обставинами, виходив з відсутності передбачених ст. 112 ГПК України нововиявлених обставин, оскільки наведені ним в обгрунтування заяви обставини могли бути відомі на момент первісного розгляду справи, та не спростовують висновків суду про недоведеність обставин суперечності спірного правочину вимогам чинного законодавства за заявленими вимогами.

Відповідно до вимог статті 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи та те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.

За змістом п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 року № 17 до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

У п. 5 цієї ж постанови зазначено, що не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК України.

До того ж, господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Надаючи правову оцінку обставинам, на які посилалось ПАТ "Модуль" у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суди попередніх інстанцій встановили, що звіт про оцінку майна, поданий позивачем в обгрунтування нововиявлених обставин, є новим доказом, оскільки визначення правового статусу спірного майна не входить до компетенції суб'єкта оціночної діяльності, а дійсна ринкова вартість майна могла бути відома позивачу під час первісного розгляду справи та могла бути встановлена, зокрема, відповідними судовими експертизами, призначеними судом під час розгляду справи, що свідчить про відсутність необхідних умов для визнання зазначених ПАТ "Модуль" у заяві обставин нововиявленими відповідно до приписів статті 112 ГПК України.

Крім того, поданий в обгрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами звіт про оцінку майна від 04.04.2014 року в якому зазначено правовий статус спірного майна як нерухомого та визначено іншу ринкову вартість цього майна, ніж в спірному договорі, не впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається, оскільки не спростовує висновків суду про недоведеність правових підстав, за заявленим позовом, для визнання недійсним укладеного між сторонами договору купівлі-продажу під'їзної залізничної колії.

Відмовляючи в перегляді за нововиявленими обставинами судового рішення про відмову в позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу під'їзної колії за недоведеністю, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що звіт про оцінку майна, яке є предметом спірного договору, від 04.04.2014 року, яким визначено це майно нерухомим і визначена його вартість 2 193 645 грн., є не нововиявленими обставинами, а новими доказами у справі, які не спростовують фактів і правових висновків, наведених у судовому рішенні, яке є предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

Отже, місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та правильно залишив рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2013 року без змін.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів.

Враховуючи викладене, оскаржені судові рішення як обґрунтовані й законні підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Модуль" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.03.2015 року - без змін.

Головуючий суддя Є.Борденюк

Судді І.Вовк

С.Могил