ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р.Справа № 922/2490/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Юта", м. Харків
до Комунального підприємства "Флора-Сервіс", м. Харків
про стягнення 56345,33 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Лузан О.О., довіреність від 21.05.2015 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ЮТА" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "ФЛОРА-СЕРВІС" про стягнення заборгованості за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №11/09-01 від 11.09.2014 року у розмірі 56345,33 грн. Позовні вимоги позивач обгрунтовує невиконанням відповідачем зобов'язань за договором щодо оплати за послуги з перевезення. Судові витрати позивач також просить стягнути з відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 квітня 2015 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 21 травня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 травня 2015 року розгляд справи відкладено на 10 червня 2015 року у зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача.

У судовому засіданні 10 червня 2015 року був присутній представник позивача, який підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та надав клопотання за вх. № 23323 про долучення до матеріалів справи додаткових документів. надані документи долучені до матеріалів справи.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомив, витребуваних документів не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, заслухавши представника позивача, судом встановлено наступне.

11 вересня 2014 року між Приватним підприємством "ЮТА" (надалі - Виконавець, Позивач) та Комунальним підприємством "ФЛОРА-СЕРВІС" (надалі - Замовник, Відповідач) було укладено Договір перевезення вантажу № 11/09-01 (надалі - Договір).

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до п. 1.1. Договору, за умовами даного договору Виконавець зобов'язується надавати Замовникові послуги автотранспортом, а замовник зобов'язується оплатити надані послуги.

Відповідно до п. 1.2. Договору, Виконавець зобов'язується перевезти земельну суміш загальним об'ємом 474 м3 з вул. Роганська, 184 м. Харків до парку смт. Есхар Чугуївського району Харківської області.

Загальна сума за даним договором з ПДВ 20% становить 56345,33 грн.(п. 2.2. Договору).

Остаточна оплата наданих послуг проводиться протягом 3-х робочих днів з моменту підписання Акту приймання наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Відповідно до розділу 3 Договору, факт належного надання послуг посвідчується Актом приймання наданих послуг, який підписується сторонами.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі, про що свідчить Акт Приймання-передачі виконаних робіт від 30.09.2014 року за № 0242, підписаний сторонами та скріплений печатками.

Однак, відповідач не виконав належним чином умови Договору, а саме порушив порядок і строки розрахунків встановлені вказаним Договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 56345,33 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості у розмірі 56345,33 грн. відповідачем на момент розгляду справи не сплачена. За таких обставин, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства та договору, те, що позовні вимоги обґрунтовані, правомірні, доведені матеріалами справи, суд задовольняє позовні вимоги в сумі заборгованості у розмірі 56345,33 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 509, 526, ч.1 ст.530, 610 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "ФЛОРА-СЕРВІС" (62482, м. Харків, вул. Роганська, 184, ) на користь Приватного підприємства "ЮТА" (62413, Харківська область, Харківський район, с. Лук'янці, провулок Червоний, 11, ) 56345,33 грн. заборгованості за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №11/09-01 від 11.09.2014 року, 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.06.2015 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/2490/15