РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015Справа №910/11614/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу при секретарі Семчук С.О.

за позовом Акціонера Публічного акціонерного товариства «Укрнафтохімпрект» Постнікова Сергія Михайловича

до Публічного акціонерного товариства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект»

про зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача - Постніков С.М. (паспорт СМ 428320);

від відповідача - Супрун С.В. (довіреність № 38 від 08.10.2014)

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року до господарського суду міста Києва звернувся з позовом акціонер ПАТ «Укрнафтохімпрект» Постніков Сергій Михайлович (надалі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» (надалі - відповідач) про зобов'язання відповідача повернути позивачу грошові кошти у розмірі 3 595,75грн. за розміщенні цінні папери та стягнути пеню.

03.06.2015 року до початку розгляду справи по суті позивачем було змінено предмет позову у зв'язку з чим, позивач просив суд зобов'язати уповноважений орган правління (у відповідності до п.6.1. рішення позачергового збору акціонерів, оформлене протоколом №26 від 21.09.2012 року) реалізувати повноваження шляхом прийняття рішення, що буде оформлене протоколом засідання уповноваженого органу - правління, щодо повернення відповідачем - емітентом цінних паперів інвесторам у тому числі і позивачу, як акціонеру, у сумі 3595,75 грн., що поступили як плата за розміщені цінні папери в порядку ч.7 ст. 36 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок».

Враховуючи передбачене ст. 22 ГПК України право позивача на зміну предмету позову, вказана заява не суперечить вимогам чинного законодавства України та приймається судом.

Розгляд справи здійснюється з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Відповідач 03.06.2015 року у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, надав пояснення де зазначив, що грошові кошти, які позивач просить стягнути були повернуті позивачу 23.04.2015 року на підставі фіскального чеку №7028 у сумі (копія міститься в матеріалах справи), що перевищує вимоги позивача в розмірі 3 664,63 грн. та зазначав, що позивач у позові посилається на не укладення з відповідачем договору купівлі - продажу цінних паперів, що не відповідає дійсності. Позивач у позові зазначив, що 23.11.2012 року була пропозиція щодо припинення укладеного договору купівлі-продажу цінних паперів і тим самим, останній підтвердив отримання договору купівлі-продажу цінних паперів. До того ж позивач виконував взяті на себе зобов'язання за цим договором сплативши згідно до п.3.3. договору вартість акцій та звернувся до відповідача з пропозицією самостійно припинити (розірвати) укладений договір купівлі - продажу цінних паперів на акції додаткового випуску.

У судовому засіданні 15.06.2015 року позивач підтримував позовні вимоги в повному обсязі та надав додаткові докази та пояснення.

Відповідач у судовому засіданні 15.06.2015 року заперечував проти позовних вимог та надав свої пояснення по суті позовних вимог.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представників позивача і відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи із наступного.

Відповідно до Протоколу № 26 позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Укрнафтохімпрект» від 21.09.2012 року прийнято рішення щодо збільшення розміру статутного капіталу товариства шляхом збільшення кількості акцій існуючої номінальної вартості за рахунок додаткових внесків у процесі приватного розміщення. Всього до розміщення запропоновано 32488176 простих іменних акцій загальною номінальною вартістю 8 122 044,00грн., вартість однієї акції становить 0,25 грн.

Частиною 1 і 2 статті 38 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що акціонерне товариство має право за рішенням загальних зборів акціонерів збільшувати статутний (складений) капітал, якщо всі раніше випущені акції повністю сплачені за вартістю не нижче номінальної. Збільшення статутного (складеного) капіталу здійснюється в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, шляхом випуску нових акцій або збільшення номінальної вартості акцій.

Згідно до частини 3 ст. 15 Закону України «Про акціонерні товариства» збільшення статутного капіталу акціонерного товариства із залученням додаткових внесків здійснюється шляхом розміщення додаткових акцій. Переважне право акціонерів на придбання акцій, що додатково розміщуються товариством, діє лише в процесі приватного розміщення акцій та встановлюється законодавством.

Положенням пункту 2 статті 27 Закону України «Про акціонерні товариства» не пізніше ніж за 30 днів до початку розміщення акцій з наданням акціонерам переважного права товариство письмово повідомляє кожного акціонера, який має таке право, про можливість його реалізації та публікує повідомлення про це в офіційному друкованому органі. Повідомлення має містити дані про загальну кількість розміщуваних товариством акцій, ціну розміщення, правила визначення кількості цінних паперів, на придбання яких акціонер має переважне право, строк і порядок реалізації зазначеного права.

Відповідно до повідомлення від 26.09.2012 року за № 02-1543п позивача було проінформовано про його можливість реалізації переважного права на придбання акцій шляхом подання відповідної заяви про придбання акцій у строки з 29.10.2012 року по 16.11.2012 року включно.

Згідно до заяви від 09.10.2012 року б/н позивач в порядку пункту 3 статті 27 Закону України «Про акціонерні товариства» звернувся до відповідача щодо реалізації свого переважного права на придбання акцій, до заяви останній додав квитанцію № 92836904 від 14.11.2012 року, як доказ сплати грошових коштів у сумі 3595,75 грн. на придбання акцій із номінальною вартістю однієї акції 0,25 грн., а всього на загальну кількість акцій 14 383 шт.

Як зазначає позивач, відповідачем в порушення положень пункту 4 статті 24 Закону України «Про акціонерні товариства» не виконано зобов'язання в частині передачі позивачу у власність простих акцій у кількості 14 383 шт. на загальну суму 3595,75 грн. та не укладено відповідний договір купівлі продажу цінних паперів.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафтохімпрект» про зобов'язання уповноваженого органу правління відповідача (у відповідності до п.6.1. рішення позачергового збору акціонерів, оформлене протоколом від 21.09.2012 року №26) реалізувати повноваження шляхом прийняття рішення, що буде оформлене протоколом засідання уповноваженого органу - правління, щодо повернення відповідачем - емітентом цінних паперів інвесторам у тому числі і позивачу, як акціонеру, у сумі 3595,75 грн., що поступили як плата за розміщені цінні папери в порядку ч.7 ст. 36 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок».

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно з частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів. Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якими визначено, що держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим кодексом та іншими законами України. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім: спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Таким чином, серед переліку наведених статей відсутній такий спосіб захисту права як зобов'язання органу правління товариства відповідача прийняти відповідне рішення, що буде оформлене протоколом засідання уповноваженого органу правління.

Окрім цього, за статтею 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

За приписами ст. 6 Господарського кодексу України однім з загальних принципів господарювання є заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

За змістом ст. 19 Конституції України, ст. 14 Цивільного кодексу України, п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» не допускається постановлення судових рішень, які зобов'язують до вчинення дій, які передбачають втручання в компетенцію вищого органу управління товариства.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

З огляди на викладене, позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Акціонера Публічного акціонерного товариства «Укрнафтохімпрект» Постнікова Сергія Михайловича відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.06.2015 року

Суддя Я.А. Карабань