РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015Справа №910/3951/15-г
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за первісним позовом приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-ПРИЛУКИ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр СВ"

про стягнення штрафних санкцій в розмірі 50 752,54 грн.

Представники сторін:

від позивача: Рилач Ю.В. - представник за довіреністю № б/н від 12.01.2015 року;

від відповідача: Бодня І.О. - представник за довіреністю № б/н від 30.10.2014 року.

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр СВ"

до приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-ПРИЛУКИ"

про стягнення 531 351,41 грн.

Представники сторін:

від позивача: Бодня І.О. - представник за довіреністю № б/н від 30.10.2014 року;

від відповідача: Рилач Ю.В. - представник за довіреністю № б/н від 12.01.2015 року.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-ПРИЛУКИ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр СВ" про стягнення штрафних санкцій в розмірі 50 752,54 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.03.2014 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Прем'єр СВ" укладено договір про виготовлення поліграфічної продукції №25-03-14/1.

На виконання умов договору, сторони уклали ряд специфікацій, у яких були погоджені найменування, вартість, дата поставки продукції та інші умови. Проте, при виконанні своїх зобов'язань відповідачем було порушено строки поставки продукції, що були передбачені відповідними специфікаціями.

У зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача штраф за порушення строків поставки в розмірі 50 752,54 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.02.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.03.2015 року.

В судове засідання 16.03.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 23.02.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010, але 16.03.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва надійшла телеграма, відповідно до якої просив відкласти розгляд справи.

Представник позивача виконав вимоги ухвали суду від 23.02.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.03.2015 року розгляд справи відкладено на 06.04.2015 року.

26.03.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив та документи по справі.

У судовому засіданні 06.04.2015 року представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача не заперечував проти даного клопотання.

Представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні оголошена перерва до 18.05.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.04.2015 року задоволено клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів. Продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів.

23.04.2015 року до відділу діловодства господарського суду м. Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр СВ", на підставі ст. 60 Господарського процесуального кодексу України, надійшла зустрічна позовна заява про стягнення 531 351,41 грн.

Зустрічні позовні вимог обґрунтовані неоплатою поставленого товару по договору про виготовлення поліграфічної продукції №25-03-14/1 від 17.03.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.05.2015 року порушено провадження у справі та прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр СВ" до приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т. - ПРИЛУКИ" про стягнення 531 351,41 грн., розгляд справи призначено на 18.05.2015 року.

26.03.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав документи по справі.

В судовому засіданні 18.05.2015 року представник відповідача за зустрічним позовом подав відзив на зустрічну позовну заяву.

В судовому засіданні оголошено перерву до 08.06.2015 року.

В судовому засіданні 08.06.2015 року представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача за первісним позовом заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача за зустрічним позовом позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача за зустрічним позовом заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають припиненню в частині стягнення основного боргу в розмірі 455 678,86 грн. та задоволенню в іншій частині позову.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

17.03.2014 року між приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-ПРИЛУКИ" (замовник) та товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр СВ" (виконавець) укладено договір №25-04-14/1 про виготовлення поліграфічної продукції, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується виготовити та поставити замовнику поліграфічну продукцію (надалі -«продукція»), узгоджену сторонами у специфікаціях, які після їх підписання сторонами стають невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 10.1 договру передбачено, що він набирає чинності з моменту підписання і діє до 16 березня 2015 року у частині погодження сторонами специфікацій, та до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, передбачених договором, щодо продукції, зазначеної в узгоджених сторонами специфікацій.

Згідно з п.2.1 договору, у специфікації сторони узгоджують найменування продукції, вимоги до продукції (її параметри), термін (строк) поставки, кількість та вартість (ціну) продукції та інші умови на розсуд сторін.

Ціни на продукцію, що зазначені у специфікаціях, є звичайними, відповідно до чинного законодавства України.

На виконання умов договору між сторонами укладено специфікації, а саме:

- №21 від 01.08.2014 року, відповідно до умов якої сторони погодили, що загальна вартість продукції, що має бути поставлена покупцеві відповідно до даної специфікації, складає 107 540,00 грн., крім того ПДВ - 21 508,00 грн., разом з ПДВ 129 048,00 грн.

Датою поставки товару є 02.09.2014 року, крім продукції (цінник наліпка К2 в кількості 60 000) - датою поставки якої є 12.09.2014 року.

- №22 від 01.08.2014 року, відповідно до умов якої сторони погодили, що загальна вартість продукції, що має бути поставлена покупцеві відповідно до даної специфікації, складає 176 460,02 грн., крім того ПДВ - 35 292,00 грн., разом з ПДВ 211 752,02 грн.

Датою поставки товару є 27.09.2014 року.

- №25 від 08.09.2014 року, відповідно до умов якої сторони погодили, що загальна вартість продукції, що має бути поставлена покупцеві відповідно до даної специфікації, складає 389 403,35 грн., крім того ПДВ - 77 880,67 грн., разом з ПДВ 467 284,02 грн.

Датою поставки товару є 18.09.2014 року.

- №26 від 01.09.2014 року, відповідно до умов якої сторони погодили, що загальна вартість продукції, що має бути поставлена покупцеві відповідно до даної специфікації, складає 79 307,05 грн., крім того ПДВ - 15 861,41 грн., разом з ПДВ 95 168,46 грн.

Датою поставки товару є 19.09.2014 року.

- №27 від 01.09.2014 року, відповідно до умов якої сторони погодили, що загальна вартість продукції, що має бути поставлена покупцеві відповідно до даної специфікації, складає 10 798,90 грн., крім того ПДВ - 2 159,78 грн., разом з ПДВ 12 958,68 грн.

Датою поставки товару є 19.09.2014 року.

- №28 від 08.09.2014 року, відповідно до умов якої сторони погодили, що загальна вартість продукції, що має бути поставлена покупцеві відповідно до даної специфікації, складає 37 630,00 грн., крім того ПДВ - 7 526,00 грн., разом з ПДВ 45 156,00 грн.

Датою поставки товару є 19.09.2014 року.

- №29 від 08.09.2014 року, відповідно до умов якої сторони погодили, що загальна вартість продукції, що має бути поставлена покупцеві відповідно до даної специфікації, складає 18 180,00 грн., крім того ПДВ - 3 636,00 грн., разом з ПДВ 21 816,00 грн.

Датою поставки товару є 19.09.2014 року.

При виконанні своїх договірних зобов'язань щодо поставки продукції відповідачем було порушено строки поставки продукції, які були передбачені специфікаціями, а саме:

- відповідно до специфікації №21 від 01.08.2014 року, продукція була поставлена 08.09.2014 року в сумі 126 168,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000587 від 08.09.2014 року. Тобто, про строчка становить 6 днів.

- відповідно до специфікації №22 від 01.08.2014 року, продукція була поставлена 30.09.2014 року на загальну суму 155 604,80 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000644, №РН-0000641, №РН-0000643 від 30.09.2014 року. Тобто, прострочка становить 3 дні.

- відповідно до специфікації №25 від 08.09.2014 року, продукція була поставлена 22.09.2014 року в сумі 467 284,02 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000607 від 22.09.2014 року. Тобто, прострочка становить 4 дні.

- відповідно до специфікації №26 від 01.09.2014 року, продукція була поставлена 22.09.2014 року в сумі 95 168,46 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000609 від 22.09.2014 року. Тобто, прострочка становить 3 дні.

- відповідно до специфікації №27 від 01.09.2014 року, продукція була поставлена 22.09.2014 року в сумі 12 958,68 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000608 від 22.09.2014 року. Тобто, прострочка становить 3 дні.

- відповідно до специфікації №28 від 08.09.2014 року, продукція була поставлена 25.09.2014 року в сумі 45 156,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000612, №РН-0000621, №РН-0000622 від 25.09.2014 року. Тобто, прострочка становить 5 днів.

- відповідно до специфікації №29 від 08.09.2014 року, продукція була поставлена 22.09.2014 року в сумі 21 816,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000613 від 22.09.2014 року. Тобто, прострочка становить 3 дні.

Пунктом 8.3 договору передбачено, що при порушенні терміну (строку) поставки продукції, виконавець сплачує замовнику штраф в розмірі 1 % від вартості несвоєчасно поставленої продукції, за кожен день прострочення поставки, але не більше 20% від вартості несвоєчасно поставленої продукції.

Крім того, у специфікація №26 від 01.09.2014р., №27 від 01.09.2014р., №28 від 08.09.2014р., №29 від 08.09.2014р. сторони передбачили, що незважаючи на положення основного договору, сторони домовилися, що при порушенні терміну (стоку) поставки продукції, виконавець сплачує замовнику штраф в розмірі 3 % від вартості несвоєчасно поставленої продукції, за кожен день прострочення поставки, але не більше 30% від вартості несвоєчасно поставленої продукції.

Відповідач за первісним позовом зазначив, що затримка поставки частково сталася з його вини, оскільки він виготовляє поліграфічну продукцію за узгодженими макетами замовника, які мають свої особливості, кожна з яких підлягає узгодженню, як-то: колір, розмір, дизайн тощо. Виготовлення партії продукції, яка підлягає подальшій відправці замовнику (покупцю) можливе лише після повного і остаточного узгодження макету або зразка такої продукції. Оскільки, позивач вчасно не надав зразки продукції, а також корегував заздалегідь узгоджені умови, тому ТОВ "Прем'єр СВ" прострочив поставку продукції, на підтвердження чого надано роздруківка переписки електронною поштою між працівниками сторін.

Судом не береться до уваги як належний та допустимий доказ переписка між сторонами, оскільки з неї не можливо встановити якої специфікації вона стосується, а також з переписки за 09.09.2014 року вбачається, що вона стосується специфікації №23 та №24, які не є предметом даного позову.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та беручи до уваги факт встановлення прострочки поставки продукції, вимоги позивача за первісним позовом щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 50 752,54 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо зустрічної позовної заяви, то суд зазначає наступне.

В обґрунтування своїх вимог, позивач за зустрічним позовом зазначає, що на виконання умов укладеного між сторонами договору №25-04-14/1 про виготовлення поліграфічної продукції від 17.03.2014 року ним поставлено відповідачу за зустрічним позовом поліграфічну продукцію на загальну суму 500 822,34 грн., яка не оплачена останнім, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача основний борг в розмірі 500 822,34 грн. та пеню в розмірі 30 469,07 грн.

Так, на виконання умов договору позивачем за зустрічним позовом поставлено відповідачу поліграфічну продукцію на загальну суму 500 822,34 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме:

- №РН-0000602 від 12.09.2014 року в розмірі 23 272,32 грн.;

- №РН-0000611 від 22.09.2014 року в розмірі 10 266,00 грн.;

- №РН-0000607 від 22.09.2014 року в розмірі 467 284,02 грн.;

Вищезазначений факт відповідачем за зустрічним позовом не заперечується.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.5.1 договору, якщо сторони не узгодили інший порядок оплати продукції у специфікації, замовник здійснює оплату за поставлену продукцію не раніше, ніж через 30 календарних днів (та не пізніше 37 календарних днів), наступних за останнім днем місяця, в якому відбулась передача відповідної замовнику, що підтверджено підписаними сторонами видатковими документами (накладними, актами приймання-передачі тощо). Під партією продукції розуміється продукція, зазначена в узгодженій сторонами специфікації.

Тобто, поліграфічна продукція поставлена відповідно вищезазначених видаткових накладних, мала бути оплачено відповідачем в період з 01.10.2014 року до 06.11.2014 року, а першим днем прострочення оплати є 07.11.2014 року.

Відповідачем не заречувався факт неоплати за поставлену поліграфічну продукцію в розмірі 500 822,23 грн.

Проте, відповідачем зазначено, що рішенням господарського суду м. Києва від 22.04.2015 року у справі № 910/3960/15-г, стягнуто з позивача за зустрічним позовом на користь відповідача за зустрічним позовом штраф у розмірі 446 743 грн. 98 коп. за порушення позивачем за зустрічним позовом строків поставки товару за договором № 01012014 від 03.01.2014 р., та 8934 грн. 88 коп. судового збору, а всього - 455 678,86 грн.

Повний текс рішення складений та підписаний 24.04.2015 року. За даними відділу інформаційного центру господарського суду м. Києва, позивачем за зустрічним позовом у строк, встановлений у статті 93 ГПК України не було подано апеляційної скарги на зазначене рішення, а отже на підставі ст. 85 ГПК України, зазначене рішення суду набрало законної сили.

15.05.2015 року, керуючись положеннями ст. 601 ЦК України, відповідач за зустрічним позовом, враховуючи наявність зустрічних однорідних грошових вимог відповідача за зустрічним позовом та позивача за зустрічним позовом, надіслав позивачу за зустрічним позовом заяву № 906/15 КО про припинення зустрічних однорідних вимог на суму 455 678,86 грн. шляхом їх зарахування.

Як вбачається з вищезазначеної заяви, відповідачем за зустрічним позовом заявлено про припинення однорідних вимог приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-ПРИЛУКИ" та товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр СВ" на суму 455 678,86 грн. шляхом їх зарахування.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів вбачається, що заява про зарахування зустрічних однорідних вимог направлена на адресу позивача за зустрічним позовом 15.05.2015 року, що підтверджується описом цінного листа з оголошеною цінність та фіскальним чеком №5687 від 15.05.2015 року, а також отримана останнім 27.05.2015 року, що підтверджується роздруківкою з відстеження пересилання поштових відправлення Укрпошти.

Відповідно до статті 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Частина 2 цієї статті зазначає, що зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Це означає, що заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування. Саме таким чином сформульовані положення Господарського кодексу щодо припинення зарахуванням господарських зобов'язань (ч. 3 ст. 203 ГКУ).

Подібної думки дотримується і Вищий господарський суд України, який зазначає, що "за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги це - одностороння угода, яка оформляється заявою однієї з сторін, і, якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду".

Тому, суд вважає, що зарахування вимог на суму 455 678,86 грн. по договору №25-04-14/1 про виготовлення поліграфічної продукції від 17.03.2014 року відбулося належним чином.

Відповідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Частина 2 статті 80 ГПК України передбачає, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості у відповідача за по договору №25-04-14/1 про виготовлення поліграфічної продукції від 17.03.2014 року у розмірі 455 678,86 грн. спростовано, оскільки, судом встановлено факт зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договору №25-04-14/1 від 17.03.2014 року у відповідача за зустрічним позовом перед позивачем за зустрічним позовом в сумі 45 143,48 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та не спростований відповідачем, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з простроченням оплати позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом пеню в розмірі 30 469,07 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.8.2 договору, в разі порушення строку оплати, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла під час затримки оплати, від суми, що підлягала оплаті, за весь час прострочення оплати, але не більше 20% від суми боргу.

Розрахунок пені:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
500 822,3407.11.2014 - 12.11.2014612.5000 %0.068 %2 058,17
500 822,3413.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %0.077 %32 656,36
500 822,3406.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %0.107 %13 913,26
500 822,3404.03.2015 - 02.04.20153030.0000 %0.164 %24 698,09
Таким чином, загальний розмір пені за перерахунком суду становить 73 325,88 грн.

Проте, оскільки позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 30 469,07 грн. та беручи до уваги неможливість виходу суду за межі позовних вимог, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 30 469,07 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача за зустрічним позовом, який вчасно не вчинив заходів до поновлення порушених прав і законних інтересів позивача (утримався від задоволення її заснованих на законодавстві вимог), оскільки відповідачем за зустрічним позовом припинено зобов'язання в частині основного боргу після звернення позивача за зустрічним позовом до суду з позовною заявою та порушення провадження у справі, судовий збір покладається на відповідача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст. 44, ч. 2, 5 ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ч. 2 ст. 80, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісні позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр СВ" (04080, м. Київ, вулиця Вікентія Хвойки, будинок 21, ідентифікаційний код 38556737) на користь приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-ПРИЛУКИ (17502, Чернігівська обл.., м. Прилуки, вулиця Незалежності, будинок 21, ідентифікаційний код 14333202) штраф в розмірі 50 752 (п'ятдесят тисяч сімсот п'ятдесят дві) грн. 54 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Припинити провадження по зустрічному позову в частині основного боргу в розмірі 455 678,86 грн.

4. В іншій частині позов задовольнити.

5. Стягнути з приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-ПРИЛУКИ (17502, Чернігівська обл., м. Прилуки, вулиця Незалежності, будинок 21, ідентифікаційний код 14333202) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр СВ" (04080, м. Київ, вулиця Вікентія Хвойки, будинок 21, ідентифікаційний код 38556737) заборгованість у розмірі 45 143 (сорок п'ять тисяч сто сорок три) грн. 48 коп., пеню в розмірі 30 469 (тридцять тисяч чотириста шістдесят дев'ять) грн. 07 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 627 (десять тисяч шістсот двадцять сім) грн. 03 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 22.06.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий