Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

16 червня 2015р. справа №927/699/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк»,

вул. Комсомольська 28, м.Чернігів,14000

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівмобілтелеком»,

вул. Менделєєва 5а, м.Чернігів,14000

про стягнення 8525грн.60коп., розірвання договору оренди, зобов'язання повернути та звільнити орендоване приміщення

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Соколовська К.В. провідний юрисконсульт довіреність №01/20-29 від 25.03.2015р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за договором оренди №1709 від 10.10.2012р. у розмірі 8525,60грн. за період з 01.12.2013р. по 30.04.2015р.; про розірвання договору оренди №1709 від 10.10.2012р., укладеного між позивачем та відповідачем; про зобов'язання відповідача повернути орендоване приміщення площею 45,6кв.м, що розташоване за адресою: Чернігівський р-н, с.Новоселівка, вул.Шевченка,20-в, шляхом укладення акту приймання-передачі протягом 3-х днів з дня набрання законної сили рішенням суду; про зобов'язання відповідача звільнити орендоване приміщення площею 45,6кв.м, що розташоване за адресою: Чернігівський р-н, с.Новоселівка, вул.Шевченка,20-в, протягом 3 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Представник позивача в судовому засіданні 21.05.2015р. надав пояснення по справі №03/12-1624 від 21.05.2015р., в якому зазначив, що відповідно до п.4.2 договору оренди №1709 від 10.10.2012р., якщо жодна зі сторін не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору не заявить про намір його розірвати, цей договір автоматично пролонгується (продовжується на тих самих умовах) на строк 3 місяці, що такі заяви сторін відсутні, у зв'язку з чим дія договору автоматично продовжувалася на тих самих умовах. Позивач повідомив, що звірка розрахунків по орендній платі сторонами не проводилась.

Представник позивача в судовому засіданні надав клопотання №03/12-1703 від 03.06.2015р. та від 04.06.2015р. про залучення документів до матеріалів справи, які задоволені судом, документи долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04.06.2015р. суд перейшов до розгляду справи по суті. Представник позивача виклав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 16.06.2015р. надав клопотання про не здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

До початку судового засідання від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог №03/12-1806 від 10.06.2015р., в якій уточнив позовні вимоги та спросив суд встановити факт того, що договір оренди №1709 від 10.10.2012р., укладений між банком «Демарк» та ТОВ «Чернігівмобілтелеком» розірвано 06.04.2015р.; стягнути з ТОВ «Чернігівмобілтелеком» на користь ПАТ «Банк «Демарк» заборгованості по орендній платі за договором оренди №1709 від 10.10.2012р. у розмірі 8024,00грн.; зобов'язати ТОВ «Чернігівмобілтелеком» повернути орендоване приміщення площею 45,6кв.м, що розташоване за адресою Чернігівський р-н., с.Новоселівка, вул. Шевченка,20в. Вказана заява позивача приєднана судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення №03/12-1836 від 16.06.2015р., в якому зазначив, що враховуючи, що заявою про уточнення позовних вимог по справі №927/699/15 від 10.06.2015р. змінюється предмет позову, а також, враховуючи той факт, що на момент подання вказаної заяви по справі розпочато розгляд справи по суті, керуючись ст.22 ГПК України та постановою пленуму ВГСУ №18 від 26.1.2.2011р. суд має залишити заяву Банку «Демарк» про уточнення позовних вимог по справі №927/699/15 без розгляду, а справа №927/699/15 має бути розглянути в межах позовних вимог Банку «Демарк», викладених в позовній заяві. Вказане пояснення №03/12-1836 від 16.06.2015р. приєднано судом до матеріалів справи.

Представник позивача просить задовольнити первісно заявлені позовні вимоги до відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови отримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

У пункті 3.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (із змінами), зокрема, зазначено: заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 Господарського процесуального кодексу України, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору.

Враховуючи вище зазначене, та те, що позивач заявою про уточнення позовних вимог від 10.06.2015р. за №03/12-1806 змінює предмет позову після переходу суду 04.06.2015р. до розгляду справи по суті, а також приймаючи до уваги подане позивачем пояснення №03/12-1836 від 16.06.2015р., суд залишив без розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог №03/12-1806 від 10.06.2015р.

За таких обставин, суд розглядає позовні вимоги позивача до відповідача, які викладені у позовній заяві.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, повноваженого представника в судове засідання не направив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та інформації, отриманої з офіційного сайту Міністерства юстиції України «Інформаційно-ресурсний центр» (http://usrinfo.minjust.gov.ua/edr.html), в реєстрі станом на 14.05.2015р. зареєстроване Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівмобілтелеком», ідентифікаційний код 14252099, місцезнаходження: вул. Менделєєва, 5-а, м. Чернігів, засновник Буряк О.П. (м. Чернігів, вул.Челюскінців,14).

Ухвали про порушення провадження у справі від 15.05.2015р. та про відкладення розгляду справи від 21.05.2015р., від 04.06.2015р., направлені на адресу відповідача, вказану у позовній заяві - вул. Менделєєва, 5-а, м. Чернігів та на адресу засновника відповідача Буряка О.П. - м. Чернігів, вул.Челюскінців,14 повернулися до суду з відміткою відділу поштового зв'язку за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

У п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (із змінами), зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що процесуальні документи господарського суду Чернігівської області були направлені відповідачу по справі за вказаною позивачем у позові адресою яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, явка відповідача обов'язковою не визнавалась, суд приходить висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

30.01.2015р. за №66 правлінням Національного банку України прийнято постанову «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк».

30.01.2015р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації Банку «Демарк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Відповідно до вказаного рішення призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку «Демарк» Приходька Володимира Олександровича строком на 1 рік з 30.01.2015 року по 29.01.2016 року включно.

Згідно ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6 ст.283 Господарського кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, 10.10.2012року між позивачем (публічним акціонерним товариством «Банк «Демарк») та відповідачем (товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівмобілтелеком») укладено договір оренди №1709 (далі - договір). Відповідно до п.1.1. договору орендодавець (позивач по справі) передає, а орендар (відповідач по справі) приймає в строкове платне користування приміщення площею 45,6кв.м, що входить до складу майнового комплексу - пожежної частини корпусу №55, що розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський р-н, с.Новоселівка, вул.Шевченка,20в, що перебуває на балансі орендодавця (балансоутримувач).

Відповідно до ч.1 ст.761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

За умовами п.2.1 договору об'єкт передається орендодавцем орендарю для використання останнім у господарській діяльності без права надання в суборенду третім особам приміщень об'єкта.

Згідно наданого позивачем Витягу про державну реєстрацію прав від 13.09.2012р., №35494092 комплекс, пожежна частина корпусу №55, що розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський р-н, с.Новоселівка, вул.Шевченка,20в, належать на праві приватної власності публічному акціонерному товариству «Банк «Демарк».

Згідно довідки позивача вих.№03/12-1698 від 03.06.2015 року об'єкт інвестиційної нерухомості «Комплекс, пожежна частина корпусу №55», який знаходиться за адресою: село Новоселівка, вул.Шевченка,20в, Чернігівського району, Чернігівської області, обліковується на балансі Банку «Демарк» з 26.09.2012 року по теперішній час.

У п.3.1-3.2. договору сторони обумовили, що передача-приймання об'єкта здійснюється на підставі акта приймання-передачі. В акті відображається стан об'єкта. Об'єкт вважається переданим в оренду з моменту підписання акта, зазначеного у п.3.1 договору.

Згідно акта приймання-передачі в оренду від 10.10.2012р., який підписаний сторонами, орендодавець здав, а орендар прийняв приміщення, що входить до складу майнового комплексу - пожежної частини корпусу №55, за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с.Новоселівка, вул.Шевченка,20в, загальною площею 45,6кв.м.

У п.2 акта приймання-передачі в оренду від 10.10.2012р. зазначено характеристику приміщень на дату укладення акта: літерне та цифрове позначення об'єкту (згідно технічної документації на об'єкт нерухомості) - А4/29, склад площею 45,6кв.м.

Згідно п.4.1. договору строк оренди становить 6 місяців з дати приймання об'єкта за актом приймання-передачі. Якщо жодна зі сторін не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору не заявить про намір його розірвати, цей договір автоматично пролонгується (продовжується на тих самих умовах) на строк 3 місяці.

В матеріалах справи відсутні заяви сторін про намір розірвати договір оренди згідно п.4.1 договору.

Відповідно до ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Так, у п.5.1-5.2. договору сторони обумовили, що розмір орендної плати становить 501,60грн. без ПДВ щомісячно. Орендну плату орендар незалежно від наслідків його господарської діяльності сплачує в безготівковому порядку на рахунок орендодавця (рахунок №1926 в Банку «Демарк», МФО 353575, код 14252099) не пізніше 15-го числа поточного місяця на підставі виставленого рахунку та акта виконаних робіт орендодавцем. Прострочену заборгованість по орендній платі орендар сплачує на рахунок орендодавця №1926 в Банку «Демарк», МФО 353575, код 14252099.

Позивачем додані до матеріалів справи копії рахунків на оплату орендної плати та копії підписаних позивачем актів про надання послуг до договору оренди за період березень 2013 року - квітень 2015 року (а.с.73-98). Доказів виставлення, вручення (направлення) вказаних рахунків та актів відповідачу до матеріалів справи позивачем не додано.

Позивач просить сягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в сумі 8525,60грн. за період з 01.12.2013р. по 30.04.2015р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово листами звертався до відповідача щодо погашення заборгованості по орендній платні. Так, згідно листа №05/28-1218 від 18.03.2014р. позивач вимагав сплати заборгованості за грудень 2013р. - березень 2014р. в розмірі 2004,80грн.; листом №05/28-2170 від 13.05.2014р. вимагав погасити заборгованість за грудень 2013р. - квітень 2014р.; листом №05/28-2812 від 12.06.2014р. вимагав погасити заборгованість за грудень 2013р. - травень 2014р.; листом №05/28-7331 від 20.10.2014р. вимагав погасити заборгованість за грудень 2013р. - жовтень 2014р.

Листом №05/23-985 від 23.03.2015р. позивач вимагав в термін до 01.04.2015р. погасити заборгованість по орендній платі в сумі 8024,00грн. за період з грудня 2013р. по березень 2015р. Вказаний лист отриманий відповідачем 06.04.2015р., що підтверджується відповідною відміткою на листі.

Вказані вимоги позивача залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Як свідчать матеріали справи, зокрема: меморіальні ордери (а.с. 99-106) та наведений позивачем розрахунок, орендна плата за період з 10.10.2012р. по 30.11.2013р. сплачена відповідачем повністю в розмірі 6876,77грн., орендна плата за період з 01.12.2013р. по 31.12.2013р. сплачена частково на суму 1,60грн. у зв'язую з чим заборгованість відповідача за орендною платою за грудень 2013 року становить 500,00грн. Розмір орендної плати за період з 01.01.2014р. по 30.04.2015р. складає 8025,60грн., яка відповідачем не сплачена.

У відповідності до приписів ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приймаючи до уваги подання позивачем доказів направлення відповідачу листів з вимогою сплатити заборгованість по орендній платі за період з 01.12.2013р. по 31.03.2015р., які відповідачем не виконані у відповідності до приписів ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за період з 01.12.2013р. по 31.03.2015р. у сумі 8024,00грн. підлягають задоволенню.

Суд залишає без розгляду на підставі п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за квітень 2015р. в сумі 501,60грн. у зв'язку з неподанням позивачем доказів виставлення відповідачу рахунку та акта виконаних робіт згідно п.5.2 договору, і на час розгляду справи позивачем не подано суду доказів направлення відповідачу вимоги про сплату орендної плати за квітень 2015 року.

Згідно з ч.3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

У п.6.2.3 договору сторони встановили, що орендодавець має право вимагати розірвання договору, якщо орендар не сплачує в повному обсязі орендну плату протягом 2-х місяців.

Згідно п. 10.8 договору при невиконанні або порушенні однією із сторін умов договору та з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї зі сторін за рішенням суду.

Відповідно до п.10.9 договору орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення об'єкта, якщо орендар не вносить орендної плати за користування об'єктом протягом двох місяців поспіль. Якщо орендодавець відмовився від договору, останній є розірваним з моменту, коли орендар одержав повідомлення орендодавця про відмову від договору.

За умовами ст.782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Як свідчить текст листа №05/23-985 від 23.03.2015р., який отриманий відповідачем 06.04.2015р., позивач посилаючись на п.6.2.3 та п.10.9 договору повідомив відповідача про розірвання договору оренди у зв'язку з несплатою орендної плати з грудня 2013р. та вимагав погасити заборгованість по орендній платі в сумі 8024,00грн.

Згідно ч.4 ст. 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до частини другої ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В резолютивній частині Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) встановлено, що положення частини другої ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Приписи ст.188 Господарського кодексу України та ст.11 Господарського процесуального кодексу України не позбавляють сторону договору права на звернення до суду з вимогою про зміну або розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору.

Відповідно до частини другої ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією стороною, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Згідно п.5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», законом (частина третя ст.291 ГК України, частина друга ст. 651, ст.783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а ст. 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Матеріалами даної справи підтверджено, що оплата за користування орендованим приміщенням за договором оренди №1709 від 10.10.2012р. за період з грудня 2013р. по березень 2015р. відповідачем не здійснювалася.

Судом на підставі правової оцінки умов укладеного між сторонами договору оренди №1709 від 10.10.2012р. та інших наявних у справі доказів в їх сукупності встановлено, а відповідачем не спростовано, факти порушення орендарем зобов'язань по своєчасній та повній оплаті орендної плати, що на думку суду є істотним порушенням умов договору, а тому вимога позивача про розірвання договору оренди №1709 від 10.10.2012р. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ч.3 ст.653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, обов`язок у відповідача (орендаря) повернути позивачу (орендодавцю) об`єкт оренди виникає після набрання законної сили судовим рішенням про розірвання договору оренди.

Відповідно до п.8.1-8.4 договору повернення об'єкта орендодавцеві здійснюється на підставі відповідного акта приймання-передачі. Протягом 3 днів орендар зобов'язаний звільнити об'єкт і підготувати його до передачі орендодавцеві. При передачі об'єкта складається акт приймання-передачі, в якому відображається стан об'єкта. Об'єкт вважається фактично переданим орендарем орендодавцю з дати підписання акта приймання-передачі.

Отже, оскільки вимоги позивача щодо звільнення та повернення відповідачем орендованого приміщення відповідають приписам чинного законодавства та умовам договору, виходячи з того, що позов доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають також задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у випадку об'єднання в одній заяві вимог як майнового так і не майнового характеру судовий збір, згідно з п.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в доход державного бюджету судовий збір в сумі 1827,00грн. (з вимоги майнового характеру - стягнення боргу з орендної плати) та в сумі 3654,00грн. (з вимог немайнового характеру - розірвання договору, зобов'язання звільнити орендоване приміщення, зобов'язати повернути орендоване приміщення), а всього 5481,00грн.

Керуючись ст.ст.525, 526, 610, 611, 651, 759, 760, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст.188, 283, 286, 291 Господарського кодексу України, ст.ст.22, 33, 34, 49, 75, п.5 ст.81, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівмобілтелеком» (вул. Менделєєва 5а, м. Чернігів, ідентифікаційний код 14252099) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» (вул. Комсомольська, 28, м. Чернігів, ідентифікаційний код 19357516) 8024грн.00коп. заборгованості з орендної плати.

3. Залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення боргу з орендної плати за квітень 2015 року в сумі 501грн.60коп.

4. Розірвати укладений між публічним акціонерним товариством «Банк «Демарк» (вул. Комсомольська, 28, м. Чернігів, ідентифікаційний код 19357516) та товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівмобілтелеком» (вул. Менделєєва 5а, м. Чернігів, ідентифікаційний код 14252099) договір оренди №1709 від 10.10.2012 року.

5. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівмобілтелеком» (вул. Менделєєва 5а, м. Чернігів, ідентифікаційний код 14252099) звільнити орендоване приміщення площею 45,6кв.м, що входить до складу майнового комплексу - пожежної частини корпусу №55, що розташоване за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с.Новоселівка, вул.Шевченка,20в, протягом 3-х днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

6. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівмобілтелеком» (вул. Менделєєва 5а, м. Чернігів, ідентифікаційний код 14252099) повернути публічному акціонерному товариству «Банк «Демарк» (вул. Комсомольська, 28, м. Чернігів, ідентифікаційний код 19357516) орендоване приміщення площею 45,6кв.м, що входить до складу майнового комплексу - пожежної частини корпусу №55, що розташоване за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с.Новоселівка, вул.Шевченка,20в, шляхом укладення з публічним акціонерним товариством «Банк «Демарк» (вул. Комсомольська 28, м. Чернігів, ідентифікаційний код 19357516) акта приймання-передачі протягом 3-х днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

7. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівмобілтелеком» (вул. Менделєєва 5а, м. Чернігів, ідентифікаційний код 14252099) в доход державного бюджету (р/р 3002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030001, МФО 853592, ) 5481грн.00коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 19.06.2015р.

Суддя Н.Ю.Книш