РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015Справа №910/2638/15-г
За позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі
Військової частини НОМЕР_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача Публічне акціонерне товариство "Черкаський шовковий комбінат"
про стягнення 1 296 690,00 грн.

Головуючий суддя Головатюк Л.Д.
Суддя Головіна К.І.
Суддя Трофименко Т.Ю.
Представники :
Від прокуратури Стригун М. А. (від 26.03.2015 посвідчення № 025147)
Від позивача Багінська, А. Є. (за дов.)
Від відповідача Лукошко Н. С. (за дов.)
Від третьої особи Чирський Ю. В.

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 09.06.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Військовий прокурор Київського гарнізону в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача штрафних санкцій у зв`язку з неналежним виконанням умов договору № 43/В33-2014 від 27.06.2014 у розмірі 1 296 690,00 грн.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.02.2015 порушено провадження у справі №910/2638/15-г та призначено до розгляду на 26.02.2015.
26.02.2015 розгляд справи не відбувся у зв`язку зі знаходженням судді Головатюка Л.Д. у відрядженні.
Розгляд справи призначено на 10.03.2015.
В судове засідання 10.03.2015 прибули представники прокуратури, позивача та відповідача, дали пояснення по справі.
Представник відповідача подав суду клопотання, у якому просить залучити третьою особою без самостійних вимог на предмет спору до участі у справі на стороні відповідача ПАТ "Черкаський шовковий комбінат" (18036, м. Черкаси, вул. Енгельса, буд. 170, ). Дане клопотання було обґрунтоване наступним.
На думку позивача, поставка недоброякісного товару підтверджується Висновком ДП Укрметртестстандарт Про відповідність продукції вимогам опису предметів речового майна для військовослужбовців Національної гвардії МВС України від 05.09.2014 № UА 1.003.ТС38.002-2014.
Вищезгаданим висновком встановлено, що:
- костюми чоловічі літні польові за маркуванням, зовнішнім виглядом, конструкцією відповідають встановленим вимогам.
- костюми чоловічі літні польові за застосованими матеріалами не відповідають вимогам ДСТУ ГОСТ 21790:2008 та ТУ У 14.1-1:2014 (Костюми (куртка та шатни) літні польові для військовослужбовців. Технічні умови).
ТОВ ОЛТЕКС повідомило, що для виконання Договору №43/В33-2014 від 27.06.2014 зазначену тканину - арт. 3037 придбало у вітчизняного постачальника ПАТ Черкаський шовковий комбінат, що підтверджується договором №5 від 17.01.2011, копії якого є в матеріалах справи.
Отже, на думку відповідача, належне з`ясування обставин щодо якості тканини арт. 3037 є можливим лише за умови залучення ПАТ Черкаський шовковий комбінат у якості третьої особи у цій справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вирішив, що дане клопотання достатньо мотивоване, належно обґрунтоване, а тому його задовольнив.
Також, представник відповідача подав суду клопотання, у якому просить витребувати докази. Суд задовольнив дане клопотання.
Розгляд справи відкладено на 09.04.2015.
В судове засідання 09.04.2015 прибули представники прокуратури, позивача, відповідача та третьої особи, дали пояснення по справі.
Представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.
Ухвалою суду від 09.04.2015 продовжено строк розгляду справи № 910/2638/15-г на п`ятнадцять днів.
Розгляд справи відкладено на 23.04.2015.
В судове засідання 23.04.2015 прибули представники прокуратури, позивача та третьої особи, дали пояснення по справі.
Представник відповідача в судове засідання 19.02.2015 не з`явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Суд у зв`язку із складністю справи, необхідністю дослідження великої кількості доказів та встановлення фактів прийшов до висновку про необхідність здійснення розгляду справи № 910/2638/15-г колегіально у складі трьох суддів.
Ухвалою від 23.04.2015 вирішено здійснити розгляд справи колегіально у складі трьох суддів. Передано справу № 910/2638/15-г уповноваженій особі для здійснення повторного автоматичного розподілу для визначення колегіального складу суду.
Згідно з довідкою про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) від 24.04.2015 для здійснення колегіального розгляду справи №910/2638/15-г визначеного колегіальний склад суддів: Головатюк Л.Д. (суддя-доповідач), суддя Головіна К.І., суддя Трофименко Т.Ю.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2015 справу № 910/2638/15 г прийнято до провадження колегії суддів у складі: суддя Головатюк Л.Д. (суддя-доповідач), суддя Головіна К.І., суддя Трофименко Т.Ю., розгляд справи призначено на 21.05.2015.
В судовому засіданні 21.05.2015 судом в порядку ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 09.06.2015.
02.06.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли додаткові пояснення у справі.
09.06.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про приєднання документів до матеріалів справи з додатками.
В судове засідання 09.06.2015 представники сторін, прокуратури та третьої особи з`явились та надали суду усні пояснення по суті справи в яких, прокурор та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі, а відповідач та третя особа проти задоволення позовних вимог заперечили.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача договору № 43/В33-2014 від 27.06.2014 в частині поставки товару належної якості.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав поставки позивачу за договором № 43/В33-2014 від 27.06.2014 товару належної якості та недоведеністю обставин на які посилається позивач.
Третя особа проти задоволення позовних вимог, також, заперечує з тих підстав, що поставлений за договором № 43/В33-2014 від 27.06.2014 товар був належної якості, і належних та допустимих доказів іншого матеріали справи не містять.
В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представників сторін, прокурора та третьої особи, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:
27.06.2014 між позивачем, як замовником та відповідачем, як учасником в результаті конкурсних торгів проведених у відповідності до Закону України "Про здійснення державних закупівель", було укладено договір № 43/В33-2014 (далі за текстом договір), відповідно до п. 1.1. якого учасник зобов`язується у 2014 році поставити замовникові товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (додаток 1), а замовник прийняти і оплатити такі товари.
Відповідно до п. 1.2. договору найменування (номенклатура, асортимент) товару одяг верхній, інший, чоловічий і хлопчачий (код 14.13.2) (код згідно Державного класифікатора продукції та послуг (код 14.13.2), надалі товар. Кількість товару за договором: лот 2 костюм (куртка і штани) польовий (тк. Ріп-Стоп) 9 700 комплектів; лот 3 куртка утеплена польова (тк. 2701) 1 025 штук; лот 5 штани утеплені польові (тк. 2701) 3 500 штук.
Обсяги закупівлі товару (кількість товару) можуть бути зменшені від реального фінансування (п. 1.3. договору).
Пунктами 2.1, 2.3. договору визначено, що учасник повинен передати (поставити) замовнику товар (товари), якість яких відповідає діючим ГОСТам, ДСТУ, технічним умовам, технічним описам та узгодженим зразкам, які зазначаються в специфікації, якість товару, що поставляється, перевіряється органом технічного контролю учасника та, на вимогу замовника, представником військової частини 3078.
Згідно п. 2.5. договору учасник обов`язково направляє замовнику акти приймального контролю якості товару у п`яти примірниках та сертифікат якості на матеріали, що використовуються.
В пункті 2.6. договору сторони погодили, що гарантійний термін носки товару становить 60 календарних днів з початку носки виробу. В разі, якщо поставлений товар втрачає свої споживацькі властивості протягом гарантійного терміну носки, учасник сплачує замовнику штрафні санкції в розмірі 20 % від вартості товару, що виявися недоброякісним з розрахунку ціни, яка діє на день сплати штрафу та підлягає заміні в десятиденний термін.
Ціна договору складає 7 939 479, 00 грн., у тому числі ПДВ 20 % 1 323 246, 50 грн., і його ціна може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п. п. 3.1, 3.2. договору).
Відповідно до п. 7.4. договору у разі поставки недоброякісного товару та/або поставки товару з порушенням вимог розділу 2 договору учасник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20 % вартості недоброякісного товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується відповідним актом. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін договору, запис про таку відмову зазначається в акті і підписується відповідно другою із сторін договору. Зазначений товар не зараховується учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк п`яти робочих днів з дня отримання документа щодо невідповідної якості товару. Сплата штрафу не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за договором.
Пунктом 9.3. договору врегульовано, що усі правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням умов договору і не врегульовані ним, регламентуються нормами чинного законодавства в Україні.
У відповідності до п. 10.1. договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2014, а в частині взаєморозрахунків до їх повного виконання.
Згідно додатку 1 до договору (специфікації) сторонами узгоджена поставка за місце постачання: 04080, м. Київ, Нижньоюрківська, 8-А товару, а саме: одяг верхній, інший, чоловічий і хлопчачий (код 14.13.2): лот 2 костюм (куртка і штани) польовий (тк. Ріп стоп) ТУ У 14.1-1:2014 в кількості 9 700 комплектів, за ціною 668, 40 грн. за одиницю з ПДВ, на загальну суму 6 483 480, 00 грн. з ПДВ; лот 3 куртка утеплена польова (тк. 2701) ТУ У 1925777.027.01 в кількості 1 025 штук, за ціною 457, 56 грн. з ПДВ, загальною вартістю 468 999, 00 грн.; лот 5 штани утеплені польові (тк. 2701) ТУ У-1925777.027.01 в кількості 3 500 штук за ціною 282, 00 грн. з ПДВ на загальну суму 987 000, 00 грн.
У період з липня по жовтень 2014 відповідач поставив позивачу 9 700 комплектів костюму на загальну суму 6 483 480, 00 грн. різними партіями та у різний час. Поставлена відповідачем відповідно до умов договору продукція була прийнята позивачем без застережень щодо якості.
Відповідачем за поставлений товар проведено оплату на загальну суму 6 483 480, 00 грн. Докази зазначеного наявні в матеріалах справи.
На підтвердження якості товару учасником надано замовнику сертифікат відповідності ТУ У 14.1.-00034022 001:2014, копія якого наявна в матеріалах справи, а також документи, що підтверджують якість тканини із якої було виготовлено товар, копії яких теж наявні в справі.
За твердженням прокурора та позивача відповідачем поставлено позивачу 9 700 комплектів костюму неякісного товару, яке є непридатним для носіння у зв`язку з їх невідповідністю вимогам державних стандартів України, що надає замовнику (покупцю) право вимагати сплати штрафу розмірі 20 % від вартості недоброякісного товару.
На підтвердження невідповідності поставлених комплектів костюмів технічним умовам прокурором надано в матеріали справи висновок Державного підприємства Всеукраїнський державний науково виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів від 05.09.2014 № UA 1.003. ТС38.002 2014 про відповідність продукції вимогам "Опису предметів речового майна для військовослужбовців Національної гвардії МВС України", відповідно до якого костюми чоловічі літні польові для військовослужбовців Збройних сил України (тип Б), що складаються з куртки та штанів, виробництва Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" що виготовляються з тканини змішаних вибивних арт. 2701 та арт. 3037 не відповідають вимогам ТУ У 14.1-1:2014.
Як вбачається із матеріалів справи невідповідність поставленого товару за якістю вимогам договору була виявлена правоохоронними органами (Службою безпеки України) у вересні листопаді 2014 року в ході перевірки належного тилового забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідачем та третьою особою в ході розгляду справи заявлялося про необ`єктивність висновку наданого прокурором та вказувалося на порушення при його складенні норм чинного законодавства.
Крім того, за твердженням відповідача та третьої особи, між позивачем та відповідачем не було підписано жодного акту, який би підтверджував існування факту поставки недоброякісного товару. Доказів іншого матеріали справи не містять. Відсутні в матеріалах справи і докази того, що позивач інформував відповідача про необхідність складення відповідного акту у зв`язку з виявленням недоброякісного товару.
Згідно наданих суду в ході розгляді справи пояснень позивача, весь поставлений відповідачем за договором товар був використаний за призначенням. Поставлені відповідачем по договору комплекти костюмів були видані військовослужбовцям Національної гвардії України, які перебувають в зоні проведення Антитерористичної операції.
Предметом позову є матеріально правова вимога прокурора про стягнення з відповідача штрафу за постачання неякісного товару в розмірі 20 % від суми на яку було поставлено неякісний товар, що складає 1 296 690, 80 грн.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Договір № 43/В33-2014 від 27.06.2014 є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Закону України "Про здійснення державних закупівель ".
Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Статтею 673 ЦК України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.
Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк) (ст. 674 ЦК України).
Згідно частин 1, 5 ст. 268 ГК України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначають у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.
Частиною 7 ст. 269 ГК України встановлено, що у разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому ст. 231 цього Кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.
Статтею 678 ЦК України, також, визначено наслідки передання товару неналежної якості. Так, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.
Як встановлено судом, за домовленістю сторін, товар обумовлений договором мав відповідати діючим ГОСТам, ДСТУ, технічним умовам, технічним описам та узгодженим зразкам, які зазначаються в специфікації, а саме: ТУ У 14.1-1:2014.
Згідно п. 1.3.1. Технічних умов ТУ У 14.1-1:2014 "Костюми (куртки та штани) літні польові для військовослужбовців" костюми виготовляються з тканини бавовняної або змішаної, гладкопофарбованої або набивної.
Пунктом 1.5. Технічних умов ТУ У 14.1-1:2014 "Костюми (куртки та штани) літні польові для військовослужбовців" визначені вимоги до матеріалів. Так, тканина бавовняна або змішана, гладкопофабована або вибивна (камуфльована) ДСТУ ГОСТ 21790.
Судом встановлено, що укладаючи договір сторони досягли домовленості, що факт поставки недоброякісного товару підтверджується відповідним актом, який як випливає із положень договору, підписується обома сторонами, а у випадку відмови від його підпису однією із сторін, про таку відмову зазначається в акті і підписується відповідно другою стороною (п. 7.4. договору).
Відповідно до пункту 6 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю N П-7 від 25 квітня 1966 року (яка діє на території України у відповідності до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 № 1545 "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства союзу РСР") приймання продукції по якості і комплектності виробляється на складі одержувача при іногородній поставці - не пізніше 20 днів, а швидкопсувної продукції - не пізніше 24 годин після видачі продукції органом транспорту чи надходження її на склад одержувача при доставці продукції постачальником чи при вивезенні продукції одержувачем.
Згідно пункту 9 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю N П-7 від 25 квітня 1966 року акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, що виявив приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов`язковими для сторін правилами.
Відповідно до пункту 15 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю N П-7 від 25 квітня 1966 року вибіркова (часткова) перевірка якості продукції з поширенням результатів перевірки якості будь-якої частини продукції на всю партію допускається у випадках, коли це передбачено стандартами, технічними умовами, Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами або договором.
Згідно пункту 16 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю N П-7 від 25 квітня 1966 року при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічним умовам, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (пункт 14 цієї Інструкції), одержувач зупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, у якому вказує кількість оглянутої продукції та характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості та змішування з іншою однорідною продукцією.
Одержувач також зобов`язаний викликати для участі у продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника іногороднього виготовлювача (відправника), якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або договорі. При одногородній поставці виклик представника постачальника та його присутність в перевірці якості та комплектності продукції є обов`язковою.
Пунктами 17 20 інструкції визначений порядок виклику представника постачальника.
Враховуючи положення пунктів 7.4 та 9.3. договору сторони при поставці неякісної продукції мали діяти у відповідності до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю N П-7 від 25 квітня 1966 року, оскільки п. 1 вказаної інструкції визначено, що ця інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними та Особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання виробничо технічного призначення, та товарів народного споживання по якості та комплектності.
Позивачем акту про поставку неякісної продукції складено не було, представник відповідача для складання акту та участі у перевірці не викликався, згоди на одностороннє складання акту не надавав, і позивач подальшу прийомку товару не зупинив, збереження продукції неналежної якості не забезпечив, а поставлену продукцію використав за призначенням. Доказів іншого матеріали справи не містять.
У відповідності до п. 33 вказаної інструкції акт про приховані недоліки, також складається у порядку передбаченому інструкцією протягом 5 днів по виявленні недоліків.
Пунктом 36 Інструкції постачальник наділений правом перевірити якість забракованої продукції.
Оскільки в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б підтверджували складання сторонами акту поставки неякісної продукції відповідачем позивачу за договором, складання якого передбачено діючим законодавством та умовами договору, відсутні і підстави у суду для визнання встановленим факту поставки відповідачем позивачу за договором № 43/В33-2014 від 7.06.2014 неякісного товару.
У відповідності до п. 6 Роз`яснень Вищого арбітражного суду України від 12.11.1993 № 01-6/1205 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з поставкою продукції і товарів неналежної якості та некомплектних" якщо покупець (одержувач) не повідомив постачальника (виготовлювача) про виявлені недоліки продукції (товарів), останній звільняється від сплати штрафу, передбаченого пунктами 59 та 52 положень про поставки продукції і товарів.
При цьому, із положень п. 41 "Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення", затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988 № 888 вбачається, що якщо покупець використовував продукцію за цільовим призначенням, ця продукція зараховується у виконання зобов`язань за договором.
Суд, також, зазначає, що згідно висновку Державного підприємства Всеукраїнський державний науково виробничий про відповідність продукції вимогам "Опису предметів речового майна для військовослужбовців Національної гвардії МВС України" від 05.09.2014 № UA 1.003.ТС38.002-2014 костюми літні польові за застосованими матеріалами не відповідають вимогам ДСТУ ГОСТ 21790:2008 та ТУ У 14.1.-1:2014 "Костюми (куртки та штани) літні польові для військовослужбовців": тканина змішана вибивна арт. 2701 не відповідає нормі за гігієнічними показниками - "повітропроникністю" та "величиною рН"; тканина арт. 3037 крім вказаних гігієнічних показників, не відповідає нормі за експлуатаційними властивостями показником "зміна лінійних розмірів після мокрих обробок (усадка)".
Проте, зазначений висновок не приймається судом в якості належного та допустимого доказу по справі, з нижчевикладених підстав.
По перше, в порушення вимог договору та положень Інструкції № П- 7 зразки продукції для проведення досліджень, на підставі яких був складений наданий позивачем висновок, були відібрані без участі позивача та відповідача.
Крім того, висновок був складений за заявкою військової частини НОМЕР_2 Служби безпеки України на підставі, зокрема, акту відбору зразків № 38-00739/14 від 15.07.2014. При цьому, в матеріали справи позивачем надано на підтвердження відбору зразків Службою безпеки України саме у позивача товару поставленого відповідачем копію акту відбору зразків від 15.07.2014 без вказівки на номер. За таких обставин, однозначно стверджувати, що висновок був зроблений на підставі випробувань зразків з партії товару поставленої позивачу відповідачем за договором, у суду відсутні підстави.
Згідно даних акту відбору зразків від 15.07.2014 було відібрано 3 штуки костюмів, при цьому в акті не зазначено якого розміру були відібрані костюми. В той же час, з протоколу випробувань ДП "Укрметртестстандарт" від № 0938/00738-ЛШ/14 від 04.08.2014, доданого до висновку слідує про проведення 9 (дев`яти) випробувань костюму.
Враховуючи положення ГОСТ 20566, відповідно до яких для проведення досліджень відбираються дві проби в будь якому місці виробу розміром щонайменше 300 мм на 300 мм, суд погоджується з твердженням третьої особи, що проведення такої кількості випробовувань викликає обґрунтованих сумнівів, оскільки випробовування проводяться на шматках тканини визначених розмірів, які відбираються окремо по декілька штук для кожного випробування. Видається, що з трьох костюмів практично неможливо виділити необхідну кількість зразків тканини для зазначеної в протоколі випробувань ДП "Укрметртестстандарт" від № 0938/00738-ЛШ/14 від 04.08.2014 кількості випробовувань.
Проаналізувавши вказаний висновок судом було встановлено, що він містить неточності та невідповідності ГОСТ 30157.0, ГОСТ 20566-75, ДСТУ 2122, ГОСТ 12088, ГОСТ 4103-82, ГОСТ 25617-83. Висновок, наданий в матеріали справи, також, не містить відтиску печатки ДП "Укрметертестстандарт".
Так, наведені у висновку результати випробувань не відповідають вказаним вище ГОСТам зважаючи на наступне.
Відповідно до пункту 2, пункту 6.5 ДОГУ ГОСТ 21790 зміна лінійних розмірів після мокрих обробок визначається за ГОСТ 30157.0-95 "Полотна текстильные. Методы определения изменения размеров после мокрых обработок или химической чистки. Общие положения" (далі за текстом - ГОСТ 30157.0) та ГОСТ 30157.1-95 "Полотна текстильные. Методы определения изменения размеров после мокрых обработок или химической чистки. Режим обработок" (далі за текстом - ГОСТ 30157.1).
Пунктом 1 ГОСТ 30157.0 визначено, що стандарт застосовується до текстильних полотен. На елементарних пробах полотна визначається відстань між нанесеними мітками після обробки в водяному розчині (замочування, прання).
Згідно із п. 3.2.1., п. 3.2.2. ГОСТ 30157.0 та п. 1 додатку А до ГОСТ 30157.0 для змішаних тканин, якою є тканина арт. 3037, мають відбиратися дві елементарні проби, що вирізаються з точкових проб розміром щонайменше 300±1 мм на 300±1 мм.
Таким чином, ГОСТ 30157.0 прямо не передбачає можливість визначення показника "Зміна лінійних розмірів після мокрих обробок" тканини безпосередньо в готовому виробі (куртка чи штани) за встановленими методами випробовувань.
Пунктом 2 та пунктом 3.1. ГОСТ 30157.0 визначено, що відбір проб для проведення випробувань здійснюється у відповідності до ГОСТ 20566-75 "Ткани и штучные изделия текстильные. Правила приемки и метод отбора проб" (далі за текстом - ГОСТ 20566).
Згідно пункту 7.3. ГОСТ 20566 точкові проби штучних виробів беруться в будь-якому місці виробу.
Аналіз даних ТУ У 14.1-1:2014 дозволяє дійти висновку про неможливість відібрання з будь якого комплекту костюма двох точкових проб розміром щонайменше 300±1 мм на 300±1 мм.
Отже, випробовування на костюмах, поставлених позивачем, згідно вимог ГОСТ 30157.0 та ГОСТ 20566 не могли бути проведенні об`єктивно через практичну неможливість відбору з будь-якого одного комплекту костюма двох точкових проб для випробувань розміром щонайменше 300±1 мм на 300±1 мм.
У Висновку зазначено, що для визначення показника "Зміна лінійних розмірів після мокрих обробок" було вибране прання при 60°С.
В той же час, у пунктах 1.7.5., 6.1. ТУ У 14.1-1:2014 встановлено, що допускається ручне або бережне машинне прання костюмів без використання відбілюючих засобів при максимальному температурному режимі 40°С. Аналогічна вимога міститься у п. 2.3. таблиці 4 ДСТУ 2122 "Матеріали для одягу. Символи та вимоги догляду" (далі за текстом - ДСТУ 2122) - прання при температурі не більше 40°С готового виробу, який позначається стрічкою з символами догляду готового виробу, зазначених у 1.7.5. ТУ У 14.1-1:2014.
Отже, визначення ДП ",Укрметртестстандарт" показника "Зміна лінійних розмірів після мокрих обробок" проведене з порушенням ТУ У 14.1- 1:2014 та ДСТУ 2122.
Вказаний у висновку режим прання та прасування, які були вибрані для складання висновку також не відповідають ГОСТ 30157.1 та ДСТУ 2122, оскільки були вибрані без врахування погоджених сторонами ТУ У 14.1- 1:2014.
Відповідно до пункту 2, пункту 6.13 ДСТУ ГОСТ 21790 визначення повітропроникності проводиться за ГОСТ 12088 "Материалы текстильные и изделия из них. Метод определения воздухопроницаемости" (далі за текстом - ГОСТ 12088).
Згідно з ГОСТ 12088 випробування за показником "Повітропроникність" може проводитись на готових виробах. Однак при цьому, відповідно до п. 1.2. ГОСТ 12088 зразки не повинні бути пом`яті і прасування не допускається.
Пунктом 4.1. ТУ У 14.1-1:2014 встановлено, що методи контролю якості за готовою продукцією здійснюються відповідно до ГОСТ 4103-82 "Изделия швейные. Методы контроля качества" (далі за текстом - ГОСТ 4103).
У пункті 7 ГОСТ 4103 встановлено, що зовнішній вигляд і посадку виробу визначають у відпрасованих, маючих товарний вигляд виробах.
Матеріалами справи підтверджується, що продукція поставлена відповідачем була прийнята позивачем за кількістю та якістю. Зазначена обставина дозволяє зробити висновок, що поставлений товар відповідав вимогам ГОСТ 4103 та був відповідно відпрасований для належного зовнішнього вигляду.
Крім того, відповідно до вимог ТУ У 14.1-1:2014 при виготовленні деталей костюму використовувалась підкладка - матеріал прокладковий з регулярним клейовим цятковим покриттям (флізелин), яка прикріплювалась до тканини верху костюму з використання дублюючого пресу (Додаток В ТУ У 14.1- 1:2014 (стор. 48). Тобто деталі костюму піддавались термічному обробленню.
Таким чином, випробування, проведені ДП "Укрметртестстандарт" на відпрасованих костюмах, поставлених відповідачем не можуть поставити під сумнів якість тканини арт. 3037 за показником "повітропроникність". За таких обставин висновок ДП "Укрметртестстандарт" щодо невідповідності тканини арт. 3037 за показником "повітропроникності" вимогам ГОСТ 21790 не відповідає вимогам ТУ У 14.1-1:2014 та ГОСТ 4103.
У Висновку ДП "Укрметртестстандарт" зазначається про невідповідність тканини арт. 3037 за показником "Величина, pH" вимогам ГОСТ 21790 за методикою ГОСТ 25617-83 "Ткани и изделия льняные, полульняные, хлопчатобумажные и смешанные. Методы химических испытаний" (далі за текстом - ГОСТ 25617).
Відповідно до преамбули та пункту 2.5. ГОСТ 25617 за цим стандартом, серед іншого, визначається реакції водного екстракту, pH.
В той же час, відповідно до пункту 6.9. розділу "Методи випробувань" ГОСТ 21790 по ГОСТ 25617 визначаються вид та масова доля волокон, ступінь мерсеризації і кількості вільного формальдегіду на тканині.
Таким чином, ГОСТ 21790 не містить вимог щодо необхідності сертифікаційних випробувань для тканин за показником "Величина, pH". Отже, Висновок ДП "Укрметртестстандарт" про невідповідність тканини арт. 3037 за показником "Величина, pH" не відповідає вимогам ТУ У 14.1-1:2014 та ГОСТ 21790.
Зважаючи на вищевикладене Висновок ДП "Укрметртестстандарт" від 05.09.2014 № UA 1.003.ТС38.002-2014 про невідповідність тканини арт. 3037 за показниками "повітропроникність", "величиною pH", "зміна лінійних розмірів після мокрих обробок (усадка)" ґрунтується на результатах випробувань, які не відповідають вимогам ТУ У 14.1-1:2014 та ГОСТ 21790, що є обов`язковими для дослідження якості тканини арт 3037.
За таких обставин, зазначений Висновок не може належним чином обґрунтовувати твердження позивача про невідповідності продукції поставленої відповідачем вимогам ТУ У 14.1-1:2014 та ДСТУ ГОСТ 21790:2008.
Як встановлено судом, тканину арт. 3037 позивач придбав у вітчизняного постачальника Публічного акціонерного товариства "Черкаський шовковий комбінат", що підтверджується договором № 5 від 17.01.2011, і як вбачається із наявних в матеріалах справи протоколів випробувань придбаної тканини, тканина із якої було виготовлено продукцію поставлену позивачу відповідачем має нормальні показники та повністю відповідає вимогам нормативної документації.
Судом, крім зазначеного вище враховано, що весь поставлений позивачу товар (комплекти костюмів) був виданий військовослужбовцям Національної гвардії України, які перебувають в зоні АТО, а отже суд не має реальної можливості провести судову експертизу для встановлення якості поставленого товару. Використання поставленого товару за призначенням також позбавляє відповідача наявного у нього права на перевірку якості забракованої продукції.
Надані позивачем в якості доказів поставки йому відповідачем неякісного товару копії висновку по матеріалам службового розслідування, заступника командира частини 3078 з метіально технічного забезпечення О. В. Баланчук та акту від 27.04.2015 № 08-21/7т ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності, в тому числі щодо використання коштів, виділених з резервного фонду державного бюджету у зв`язку з оголошеною мобілізацією військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2013 по завершений звітній місяць 2015 року не приймаються судом, як докази обставин на які посилається позивач, оскільки у відповідності до чинного законодавства та умов укладеного між сторонами договору не підтверджують факт поставки неякісного товару.
Отже, відповідач при поставці 9 700 комплектів костюмів (куртка і штани) польових за договором № 43/ВЗЗ-2014 від 27 червня 2014 року повністю додержувався вимог, зазначених у ТУ У 14.1.-1:2014, у тому числі і вимог стосовно матеріалів. І належних та допустимих доказів іншого матеріали справи не містять.
Відповідно до статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно статті 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).
Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.
У відповідності до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що документи, додані до позову позивача не доводять (і не є переконливими), що відповідачем позивачу був поставлений за договором № 43/В33-2014 від 27.06.2014 товар неналежної якості, суд дійшов висновків про необґрунтованість вимог прокурора і не доведеність вимог прокурора і позивача доданими до матеріалів справи доказами. Отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.
Відповідно до п. 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач пільгами щодо сплати судового збору не наділений.
На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позову військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 відмовити.
2. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8 а; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Державного бюджету України (отримувач платежу: ГУ ДКСУ у м. Києві, код отримувача: 37993783, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку: 820019, р/р 3001) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 15.06.2015.

Головуючий суддя Д.Д. Головатюк

Суддя К.І. Головіна

Суддя Т.Ю. Трофименко