ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2015 р. Справа № 916/272/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Мирошниченко М.А., суддів: Воронюка О.Л. та Лашина В.В.

(Склад колегії суддів сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями)

при секретарі судового засідання - Кияшко Р.О.

за участю представників:

Заступника прокурора Одеської області - Врублевська О.О.,

Білгород-Дністровської міської ради Одеської області - не з'явився,

Будівельно-виробничої фірми "Дністер" - Луковецька К.О. (на підставі доручення),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області на рішення господарського суду Одеської області від 30.04.2015 р. по справі № 916/272/15-г за позовом Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до Будівельно-виробнича фірма "Дністер" про стягнення 2 347,23 грн.,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2015 р. Заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області (далі прокурор) в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (міська рада або позивач ) звернувся через господарський суд Одеської області до Будівельно-виробничої фірми "Дністер" (далі відповідач або БВФ «Дністер») про стягнення збитків, завданих внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, у розмірі 2 347,23 грн.

Свої вимоги Прокурор обґрунтовував тим, що Білгород-Дністровською міжрайонною прокуратурою проведено перевірку одержання суб'єктами господарювання вимог законодавства з питань відшкодування битків за фактичне використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів натериторії міста Білгород-Дністровський.

Установлено, що п. 2 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2010р. № 1006 будівельно-виробничій фірмі «Дністер» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0030 га за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Першотравнева, 75/167 в оренду терміном на 49 років для розміщення продовольчого магазину.

Водночас, станом на сьогоднішній день договір оренди БВФ «Дністер» з міською радою не укладено.

З метою забезпечення належного визначення розміру збитків, нанесених територіальній громаді м. Білгород-Дністровського, селищ Затока та Сергіївка, для стягнення їхв судовому порядку, наповнення місцевих бюджетів, виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради прийнято рішення від 16.05.2014р. № 264, яким затверджено Положення про комісію з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

На підставі зазначеного рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, Постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 комісією з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам було визначено розмір збитків БВФ «Дністер» за фактичне використання земельної ділянки площею 330 га за період з 20.02.2012 по 20.08.2014, яка знаходиться за адресою: вул.. Першотравнева, 75/167, м. Білгород-Дністровський у розмірі 2347,23 грн., за результатами якої складено відповідний акт, затверджений рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 11.09.2014 № 446.

Про засідання комісії БВФ «Дністер» повідомлялась згідно повідомлення від 23.07.2014 №19/2031.

З метою стягнення збитків виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської претензією від 16.09.2014 № 19/2515 повідомлено БВФ «Дністер» про необхідність суми заборгованості в місячний термін, однак у зазначені строки БВФ «Дністер» заборгованість не сплачено. (а.с. 3-8)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.01.2015 р. за вказаним позовом суддею Малярчук І.А. порушено провадження по справі. (а.с. 1)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2015 р. суддею Рогою Н.В. справу № 916/272/15-г прийнято до свого провадження. (а.с. 46-47)

Не погоджуючись з вказаними позовними вимогами відповідач надав суду першої інстанції відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав їх необґрунтованості, посилаючись приписи норм чинного законодавства України. Крім того, відповідач зазначив, що Заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області безпідставно ототожнив поняття «державні інтереси» та «інтереси територіальної громади». Також, відповідач зазначив, що є не зрозумілим чим саме порушено охороні інтереси саме позивача та те, що ГПК України не передбачено права однієї особи звертатись до господарського суду з позовними вимогами в інтересах іншої особи, в разі такого звернення в прийнятті позовної заяви слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України. (а.с. 77-80),

Рішенням господарського суду Одеської області від 30.04.2015 р. (повний текст якого складено та підписано суддею Рогою Н.В. 05.05.2015 р.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду прийнято з посилання на приписи норм чинного законодавства України, а також з посиланням на рішення Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2010р. №1006-У „Про надання БВФ "Дністер" земельної ділянки в оренду терміном на 49 років площею 0,0030 га за адресою: вул. Першотравнева, 75/167, під розміщення продовольчого магазину", а саме на п. 2 зазначеного рішення, яким забов'язано БВФ "Дністер" у 120 - денний термін укласти договір оренди земельної ділянки та зареєструвати його у Білгород-Дністровському міському відділі земельних ресурсів Держкомзему України. У разі невиконання цього пункту в указаний термін, дане рішення втрачає чинність.

Станом на березень 2015 р. БВФ "Дністер" умови п. 2 рішення не виконано, отже, рішення Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2010 р. № 1006-У втратило свою чинність ще у 2010 р..

Крім того, при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) слід враховувати заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Проте, ані представником прокуратури, ані позивачем у справі не надано належних та допустимих доказів того, що після спливу встановленого п.2 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2010 р. №1006-У строку Білгород-Дністровська міська рада зверталась до БВФ "Дністер" з пропозицією щодо укладення договору оренди земельної ділянки, а у разі ухилення - з позовом до суду про спонукання до укладання договору або звільнення земельної ділянки.

Місцевий суд також зазначив, що пред'явлення вимоги про відшкодування неодержавних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести , що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно бути б отримані в разі укладення Договору оренди земельної ділянки. Прокурор та позивач повинні також довести, що Білгород-Дністровська міська рада могла та повинна була отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила її можливості отримати прибуток.

Крім того, БВФ "Дністер" протягом 2012-2014 років сплачує податок на землю у встановленому законодавством розмірі, що свідчить про відсутність спричиненої державі шкоди, адже, у відповідності до ст. 21 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, є наявність такої умови як укладений і зареєстрований у встановленому порядку договір оренди. Землекористувачі, які не уклали договір оренди, сплачують податок на землю на підставі положень Податкового кодексу України. Зокрема, відповідно до п. 287.6 ст. 287 цього Кодексу при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок на земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду Заступник прокурора Одеської області звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи свою позицію тим, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначив, що відповідач з 2009 р. є власником будівлі-магазину, який розташований на земельній ділянці, площею 0,0030 га. Посилаючись на рішення Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2010 № 1006-V, скаржник зазначив, що відповідач не здійснив жодних заходів щодо укладення договору оренди земельної ділянки, тому посилання суду першої інстанції на те, що позивач не вжив жодних заходів щодо укладення договору оренди є не обґрунтованим, оскільки рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2010 № 1006-V це обов'язок покладено на відповідача.

Крім того, скаржник зазначив, що відповідач в супереч вимогам ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, з 2009 р. користується земельною ділянкою без належного оформлення правовстановлюючих документів, що в порушення вимог ст. 43 ГПК України, не прийняв до уваги місцевий господарський суд.

Таким чином, оскільки відповідач з 20.02.2012 по 20.08.2014 користувався спірною земельною ділянкою без належного оформлених правовстановлюючих документів, він зобов'язаний відшкодувати землевласнику збитки у вигляді неодержаних доходів, тобто, орендну плату, яку б БВФ «Дністер» сплатило у разі своєчасного укладення договору оренди земельної ділянки. Використання земельної ділянки відповідачем без правових підстав, позбавило міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї земельної ділянки доход в розмірі орендної плати, що і стало підставою для подання даного позову.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суд від 27.05.2015 р. вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18.06.2015 р. об 11:00 год., про що сторони, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені.

У письмовому відзиві на скаргу відповідач просив суд залишити її без задоволення як необґрунтовану, а рішення місцевого суду без змін.

Фіксація судового засідання здійснювалась за допомогою технічних засобів.

Представник позивача - Білгород-Дністровської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив, про причини свого нез'явлення суд не повідомив.

Враховуючи вказані обставини а також думку інших учасників процесу колегія суддів прийняла рішення про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

Представник скаржника (прокурора) в усних поясненнях наданих суду підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Представник відповідача в усних поясненнях наданих суду просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Згідно ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошувались лише вступна та резолютивна частини судової постанови.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, відзиві на неї, дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2010 р. №1006-У „Про надання БВФ "Дністер" земельної ділянки в оренду терміном на 49 років площею 0,0030 га за адресою: вул. Першотравнева, 75/167, під розміщення продовольчого магазину" вирішено припинити договір оренди земельної ділянки від 17.09.2002 р., укладений з ТОВ "Істок" терміном на 25 років площею 0,0030 га за адресою: вул. Першотравнева, 75/167, під розміщення продовольчого магазину; надати БВФ "Дністер" в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 0,0030 га за адресою: вул. Першотравнева, 75/167, під розміщення продовольчого магазину; дати дозвіл БВФ "Дністер" замовити технічну документацію по складанню договору оренди з Білгород-Дністровською міською радою; зобов'язати БВФ "Дністер" у 120 - денний термін укласти договір оренди земельної ділянки та зареєструвати його у Білгород-Дністровському міському відділі земельних ресурсів Держкомзему України.

Змістовний аналіз вищевказаного рішення надає можливість суду апеляційної інстанції зробити висновок, що саме на відповідача покладено обов'язком по здійсненню певних дій для укладання договору оренди (замовити технічну документацію по складанню договору оренди, укласти договір оренди та зареєструвати його у Білгород-Дністровському районному відділі Державного підприємства), чітко визначено строки виконання цих дій та наслідки їх нездійснення (втрата чинності рішення).

Однак як встановлено місцевим господарським судом та це вбачається з матеріалів справи, що станом на січень 2015 р. відповідач договір оренди з міською радою не уклав, у зв'язку з чим діями БВФ "Дністер" спричинено збитки власнику землі за фактичне використання земельної ділянки .

З метою забезпечення належного визначення розміру збитків, нанесених територіальній громаді м. Білгород-Дністровського, селищ Затока та Сергіївка, для стягнення їх у судовому порядку, наповнення місцевих бюджетів, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 р. „Про затвердження Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради було прийнято рішення №264 від 16.05.2014 р. "Про викладення рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 579 від 21.11.2013 р. "Про створення комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" в новій редакції", яким затверджено Положення про комісію з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

20 серпня 2014 р. відбулося засідання комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, на якому розглядалося питання щодо визначення розміру збитків у вигляді неодержаного доходу, нанесених БВФ "Дністер" в результаті використання земельної ділянки площею 0,0030 га за адресою: вул. Першотравнева, 75/167, під розміщення продовольчого магазину, без правовстановлюючих документів. За результатами роботи комісії розмір збитків склав 2 347 грн. 23 коп. Результати роботи комісії оформлено Актом №6 від 20.08.2014 р., який затверджено рішенням виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № 446 від 11.09.2014 р. Про проведення засідання комісії БВФ "Дністер" було повідомлено належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням від 23.07.2014р. Крім того, з метою досудового врегулювання спору виконком Білгород-Дністровської міської ради Одеської області 16.09.2014р. надіслав на адресу БВФ "Дністер" претензію за № 19/2575 щодо сплати заборгованості в місячний строк, але задоволення не отримав.

Слід зазначити, що відповідач не оскаржив вищезазначений акт та/або рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 446 від 11.09.2014 року у встановленому порядку, а відтак ці документи є чинними та обов'язковими до виконання.

Відмовляючи в задоволенні позову прокурора місцевий суд виходив з наступного.

Позивачем не вживались заходи щодо своєчасного виявлення факту використання відповідачем земельної ділянки, наданої йому в оренду за рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2010р. №1006-У, про це свідчить той факт, що перевірка дотримання відповідачем вимог земельного законодавства не проводилась, що є порушенням п. 7 вищевказаного рішення позивача, яким контроль за виконанням цього рішення покладено на постійну комісію з питань містобудування, землекористування та охорони навколишнього середовища.

З матеріалів справи вбачається, що станом на березень 2015р. БВФ "Дністер" умови п. 2 рішення не виконано, отже, рішення Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2010 р. № 1006-У втратило свою чинність ще у 2010р.

Крім того, місцевий суд зазначив, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) слід враховувати заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Проте, ані представником прокуратури, ані позивачем у справі не надано належних та допустимих доказів того, що після спливу встановленого п.2 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2010р. №1006-У строку Білгород-Дністровська міська рада зверталась до БВФ "Дністер" з пропозицією щодо укладення договору оренди земельної ділянки, а у разі ухилення - з позовом до суду про спонукання до укладання договору або звільнення земельної ділянки.

Місцевий суд також дійшов висновку, що пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно бути б отримані в разі укладення Договору оренди земельної ділянки. Прокурор та позивач повинні також довести, що Білгород-Дністровська міська рада могла та повинна була отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила її можливості отримати прибуток.

Суд також встановив, що БВФ "Дністер" протягом 2012-2014 років сплачує податок на землю у встановленому законодавством розмірі, що свідчить про відсутність спричиненої державі шкоди, адже, у відповідності до ст.21 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України, є наявність такої умови як укладений і зареєстрований у встановленому порядку договір оренди. Землекористувачі, які не уклали договір оренди , сплачують податок на землю на підставі положень Податкового кодексу України. Зокрема, відповідно до п. 287.6 ст. 287 цього Кодексу при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок на земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі , споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

З огляду на вказані обставини місцевий суд не вбачив причинного зв'язку між не укладенням договору оренди земельної ділянки та шкодою, спричиненою внаслідок його не укладення.

Проте з такою позицією суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться на території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Суб'єктами права на землі комунальної власності, згідно ст. 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку посвідчується відповідним державним актом. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

За приписами ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Як зазначалось вище факт фактичного використання відповідачем без правовстановлюючих документів, а саме без договору оренди, земельної площею 0,0030 га за адресою: вул. Першотравнева, 75/167,,на який знаходиться належне відповідачу нерухоме майно в період зазначений в Акті підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем.

Згідно з ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на загальні положення статей 22, 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. При цьому для стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) також необхідним є встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Колегія суддів зазначає, що ЗК України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів.

Відповідності до ст. 152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відшкодування заподіяних збитків.

За приписами ст. 156 ЗК України землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 157 ЗК України здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 284 від 19.04.93 року (далі Порядок) власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відшкодуванню, згідно з п. 3 Порядку підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаним доходом є дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Розміри збитків, у т.ч. неодержані доходи землекористувачів згідно п.2 Порядку , визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Відповідно до п. 5 Порядку збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина.

Аналізуючи зміст положень Порядку можна дійти висновку, що розмір збитків при використанні земель без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) земельної ділянки, дорівнює сумі, яка могла б надійти до місцевого бюджету у разі, якщо б зазначений договір був укладений між орендарем та орендодавцем, або у разі, якщо був би здійснений розрахунок земельного податку. Розмір збитків нараховується на підставі даних нормативної грошової оцінки земельної ділянки

Згідно Акту №6 від 20.08.2014 р., затвердженому рішенням виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області №446 від 11.09.2014 р., відповідачем нанесено територіальній громаді м. Білгород-Дністровського в особі Білгород-Дністровської міської ради збитки у вигляді неодержаного доходу у розмірі 2 347 грн. 23 коп.

Зазначене рішення, як зазначалось вище не оскаржено, не скасовано та є чинними.

Перевіривши арифметично вказаний розрахунок суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що його зроблено правильно у відповідності до формули визначеної Порядком, з урахуванням конкретної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а також часткового здійснення відповідачем оплати за землю (податку).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскільки відповідачем не виконано рішення міської ради, що й потягло за собою збитки для позивача у вигляді неодержаного прибутку (втрачена вигода), тому є правові підстави для задоволення позову.

Водночас відповідач у порушення приписів ст. 1166 ЦК України та ст. 33 ГПК України не довів належними та достатніми доказами того, що не укладання ним договору оренди виникло не з його вини і що він прийняв всі передбачені чинним законодавством міри та заходи для прискорення цього процесу, в т.ч. оскаржував дії та/або бездіяльність органів державної влади та місцевого самоврядування, зокрема позивача, щодо цього процесу.

З викладеного вбачається, що не укладання договору оренди у визначений строк і неотримання відповідно позивачем орендної плати у встановленому законодавством розмірі, тобто виникнення в нього збитків, виникло у зв'язку з бездіяльністю відповідача який був зобов'язаний виконати певні дії, тобто наявна його вина у правопорушенні.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди (збитків) наявні усі елементи складу цивільного правопорушення (протиправна поведінка, збитки, причинені у зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вина), а відтак у місцевого суду були відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позову прокурора.

Слід зазначити, що вищевказаного висновку суд апеляційної інстанції дійшов з урахуванням вищевказаних обставин та норм законодавства, а також враховуючи аналогічну правову позицію викладену у постановах Вищого господарського суду України від 04.02.2014 р. у справі № 922/1628/13,від 18.03.2014 р. у справі №904/5361/13, від24.03.2014 р. у справі № 922/2153/13, від 26.03.2015р. у справі №916/3565/14.

З огляду на викладене апеляційна скарга Прокурора підлягає задоволенню, рішення місцевого осуду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову прокурора, з покладенням на відповідача судових витрат.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 99, 101-105 ГПК України Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області - задовольнити.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 30.04.2015 р. по справі № 916/272/15-г скасувати.

3. Позов Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської міської ради до Будівельно-виробнича фірма "Дністер" задовольнити.

Стягнути з Будівельно-виробнича фірма "Дністер" на користь Білгород-Дністровської міської ради збитки в розмірі 2 347 (дві тисячі триста сорок сім) грн. 23 коп.

Стягнути з Будівельно-виробнича фірма "Дністер" до Державного бюджету України:

1 827 грн. (тисячу вісімсот двадцять сім грн.) - судового збору за розгляд позову в суді першої інстанції, від сплати якого прокурора звільнено при поданні позову;

913,50 грн. (дев'ятсот тринадцять грн. 50 коп.) - судового збору за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, від сплати якого прокурора звільнено при поданні апеляційної скарги.

4. Зобов'язати господарський суд Одеської області видати накази відповідно до резолютивної частини цієї постанови зі зазначенням у них всіх необхідних реквізитів сторін.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено і підписано 18.06.2015 р.

Суддя - доповідач: М.А. Мирошниченко

Судді О.Л. Воронюк

В.В. Лашин