ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.06.2015 Справа № 920/736/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго», м. Суми,

до відповідача: фізичної ососби-підприємця ОСОБА_1, м. Суми,

про стягнення 18794 грн. 94 коп.

Суддя О.Ю. Резніченко

Представники:

від позивача: Зякун С.О., довіреність № 10-19/17-Д/42 від 26.06.2014 року,

від відповідача: не з'явився,

У засіданні брали участь: секретар судового засідання - А.І. Сидорук.

Суть спору: Позивач просить суд стягнути з відповідача 10378 грн. 15 коп. боргу по активній електричній енергії, 8150 грн. 75 коп. двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини, 203 грн. 47 коп. пені, 40 грн. 63 коп. інфляційних збитків, 21 грн. 94 коп. 3% річних за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 31.08.2010 року договору № 2444 про постачання електричної енергії.

Представник позивача в судовому засіданні усно пояснив, що наполягає на задоволенні заявлених вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не подав.

11.06.2015 року судом був зроблений спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому зазначено, що відповідач зареєстрований за наступною адресою: АДРЕСА_1, 40030.

Суд направляв на адресу відповідача ухвалу від 18.05.2015 року про порушення провадження у справі та ухвалу від 28.05.2015 року про відкладення розгляду справи, в якій було зазначено час і місце судового засідання.

Оскільки ухвали направлялись на адресу відповідача зазначену в Спеціальному витягу, то, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК), вважається, що вона вручена відповідачу належним чином.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не подав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в справі матеріалами, в порядку статті 75 ГПК.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

31.08.2010 року між сторонами було укладено договір про постачання електричної енергії № 2444 (надалі - Договір), в подальшому до Договору укладались додаткові угоди.

Згідно до умов Договору позивач продає електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2 Договору сторони зобов'язались керуватись Правилами користування електричної енергією, які затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28 із змінами до них (надалі - Правила користування електричною енергією).

Згідно до Розділу 5 та п. 2.2.2 Договору відповідач зобов'язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії.

Розрахунки за договором енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до закону.

Пунктом 2.2.3. зазначеного Договору визначено, що відповідач повинен оплачувати вартість електричної енергії відповідно до умов додатку № 4 до Договору.

Відповідно до п.1 додатку № 4 до Договору (в редакції від 28 листопада 2013 року) розрахунковим вважається період з 14 числа місяця до 13 числа наступного місяця включно. Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку об'єктів і точок комерційного обліку фіксуються відповідачем 14 числа кожного місяця та оформляються Актом про обсяги передої споживачу (спожитої споживачем) електричної енергії.

Згідно п. 2 додатку № 4 до Договору, відповідач до початку розрахункового періоду (до 14 числа), здійснює платіж на найближчий наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого обсягу споживання електричної енергії.

Абзацоми 5, 6 п. 2 додатку № 4 до Договору визначено, що рахунок на оплату електричної енергії має бути сплачений відповідачем протягом 5 операційних днів від дня отримання. Рахунки на оплату повинні бути сплачені до дати вказаної в рахунку.

Позивач зобов'язання по договору виконував, факт належного виконання умов Договору позивачем за грудень 2014 року підтверджується актом про обсяги переданої споживачу (спожитої споживачем) електричної енергії.

16.12.2014 року позивач вручив відповідачу рахунок № 1612444 на суму 10378 грн. 15 коп. за використану протягом 14.11.2014 - 13.12.2014 року електричну енергію у кількості 6951 кВт*год на суму 10378 грн. 15 коп.

Вказаний рахунок відповідач був зобов'язаний оплатити до 23.12.2014 року, однак відповідач не здійснив своєчасної оплати вищезазначеного рахунку.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено правило, згідно якого суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Пунктом 2.2.3. зазначеного Договору визначено, що відповідач повинен оплачувати вартість електричної енергії.

Заборгованість відповідача за спожиту в грудні 2014 року активну електричну енергію становить - 10378,15 грн., що підтверджується розрахунком суми боргу за спожиту електроенергію, актом про обсяги переданої споживачу (спожитої споживачем) електричної енергії, та рахунком на оплату спожитої активної електроенергії.

Суд дійшов висновку, що основна заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 10378 грн. 15 коп. підтверджується матеріалами справи, відповідач доказів сплати боргу або аргументованих заперечень суду не подав, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача вищезазначеної суми є правомірною, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4.2.2. Договору, ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", п.7 Порядку постачання електричної енергії споживачам за перевищення договірних величин споживання електричної енергії визначених згідно із вимогами розділу 5 Договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Згідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Пунктом 4.4 Правил користування електричною енергією, а також п. 5 додатку № 4 до Договору, визначено, що відповідач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. Для здійснення коригування договірної величини споживання електричної енергії, відповідач звертається до позивача із заявою не пізніше, ніж за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

Коригування договірної величини здійснюється при умові відсутності, на момент звернення, боргу за минулий розрахунковий період, при наявності попередньої оплати згідно додатку №4 до цього Договору та сплати додатково заявленого обсягу, а також дотримання узгоджених графіків погашення заборгованості.

Відповідачу на розрахунковий період грудня 2014 року були узгоджені договірні величини споживання у розмірі 400 кВт*год., що підтверджується додатком № 1 до Договору.

Відповідач спожив у розрахунковому періоді грудня 6951 кВт.*год., що підтверджується актом про обсяги переданої споживачу (спожитої споживачем) електричної енергії, рахунком до оплати.

Відповідно в грудні 2014 року відповідачем було перевищено договірні величини споживання електричної енергії на 6551 кВт.*год.

Відповідно до п. 4.3 Правил користування електричною енергією граничні величини споживання електричної потужності для споживачів визначаються постачальником електричної енергії у порядку, зазначеному у договорі, а згідно до п. 4.4 вищезазначених правил споживач має право протягом розрахункового періоду звернутись до постачальника електричної енергії із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

У разі коригування за заявою споживача договірної величини споживання обсягу електричної енергії здійснюється відповідне коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності.

Звернення від відповідача щодо коригування договірної величини споживання не надходило до позивача, а також не було проведено оплату у сумі вартості 100% заявленого обсягу споживання електричної енергії, згідно додатку 4 до Договору.

Позивачем був направлений на адресу відповідача лист №1/6484 від 24.12.2014 про перевищення договірних величин споживання електричної енергії та рахунок на оплату №11/8329 від 24.12.2014 на суму - 8150,75 грн., які були одержані відповідачем особисто 08.01.2015.

Відповідно до п. 8 "Порядку розрахунків", який є додатком № 4 до Договору, рахунок на оплату перевищення договірної величини споживання електричної енергії має бути сплачений відповідачем протягом 5 операційних днів з дня отримання.

Однак станом на 29.04.2015 вищевказаний рахунок відповідач не оплатив.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 8150 грн. 75 коп. двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини, оскільки така вимога є правомірною та обґрунтованою.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 21 грн. 94 коп. (період з 14.10.2014 року по 13.01.2015 року) та 40 грн. 63 коп. інфляційних втрат (період з 14.09.2014 року по 13.12.2014 року).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Враховуючи порушення відповідачем строків виконання зобов'язання, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 21 грн. 94 коп. (період з 14.10.2014 року по 13.01.2015 року) та 40 грн. 63 коп. інфляційних втрат (період з 14.09.2014 року по 13.12.2014 року) є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання до учасника господарських відносин застосовуються штрафні санкції, які відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України застосовуються у розмірі встановленому договором.

Пунктом 4.2.1 Договору сторони передбачели, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3-2.2.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 4 «Порядок розрахунків», відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 203 грн. 47 коп., за загальний період з 14.10.2014 року по 13.01.2015 року, яка була нарахована окремо по кожному факту порушення господорського зобов'язання відповідачем.

Враховуючи, що заборгованість відповідача перед позивачем встановлена судом, пеня самостійно передбачена сторонами у Договорі, то суд задовольняє вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 203 грн. 47 коп., за загальний період з 14.10.2014 року по 13.01.2015 року.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК витрати по сплаті судового збору понесені позивачем покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 40030, ідент. номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» (вул. Прокоф'єва, 9, м. Суми, 40035, код 24000329) 10378 грн. 15 коп. боргу за активну електричну енергію, 8150 грн. 75 коп. двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини, 203 грн. 47 коп. пені, 40 грн. 63 коп. інфляційних збитків, 21 грн. 94 коп. 3% річних, 1827 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.06.2015 року.

Суддя О.Ю. Резніченко