ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ОКРЕМА ДУМКА СУДДІ
"15" червня 2015 р.Справа № 5023/4474/12 (н.р. 10/28/5022-665/2011-5023/048/12)
З даною ухвалою не згодний та відповідно до ст. 4-7 ГПК України висловлюю свою окрему думку.
Рішенням господарського суду Харківської області від 18.12.2012 р. по справі №5023/4474/12 було повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог прокурору Збаразького району Тернопільської області в інтересах держави в особі 1) Збаразької районної ради, м. Збараж, 2) Збаразької районної державної адміністрації, м. Збараж, в особі структурного підрозділу - відділу культури і туризму районної державної адміністрації, м. Збараж, до Приватного підприємства "РКС", м. Харків, про розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва та повернення його власнику. Даним рішенням визнано недійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинок культури на 500 місць разом з підведеними до нього зовнішніми мережами та комплектацією, розташованого за адресою: м. Збараж Тернопільської області, вул. Д. Вишнівецького, 2, укладений між Відділом культури і туризму Збаразької районної державної адміністрації та ПП "РКС" 10.01.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу Джурою О.М. та зареєстрований в реєстрі за №20. Зобов'язано Приватне підприємство "РКС" повернути незавершений будівництвом будинок культури у власність територіальної громади Збаразького району на баланс Відділу культури і туризму Збаразької районної державної адміністрації разом з підведеними до нього зовнішніми мережами та комплектацією, розташованого за адресою: м. Збараж Тернопільської області, вул. Д. Вишнівецького, 2; зобов'язано Відділ культури і туризму Збаразької районної державної адміністрації повернути Приватному підприємству "РКС" грошову суму в розмірі 153570 грн., отриману на виконання договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 10.01.2006 р.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.04.2013 р. рішення господарського суду Харківської області від 18.12.2012 р. по справі № 5023/4474/12 скасовано в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку культури на 500 місць разом з підведеними до нього зовнішніми мережами та комплектацією, розташованого за адресою: м. Збараж Тернопільської області, вул. Д. Вишнівецького, 2; зобов'язання ПП "РКС" повернути у власність територіальної громади Збаразького району на баланс Відділу культури та туризму Збаразької районної державної адміністрації незавершений будівництвом будинок культури на 500 місць разом з підведеними до нього зовнішніми мережами та комплектацією, розташованого за адресою: м. Збараж Тернопільської області, вул. Д. Вишнівецького, 2 та зобов'язання Відділу культури та туризму Збаразької районної державної адміністрації повернути ПП "РКС" грошову суму в розмірі 153570 грн., отриману на виконання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 10.01.2006 р. В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 18.12.2012 р. по справі № 5023/4474/12 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.11.2013 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.04.2013 р. у справі № 5023/4474/12 скасовано; рішення господарського суду Харківської області від 18.12.2012 р. у справі № 5023/4474/12 залишено без змін.

05.02.2014 р. на виконання рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2013 р. були видані відповідні накази.

28.04.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47363852 за наказом господарського суду Харківської області від 05.02.2014 р. у справі № 5023/4474/12 про повернення грошових коштів в розмірі 153 570,00 грн.

20.05.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" звернулося до господарського суду Харківської області із заявою (вх. №20650 від 20.05.2015 р.) про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником на підставі договору №Д-УС-20/01/15 відступлення права вимоги від 20.03.2015 р.

20 березня 2015 року між Приватним підприємством "РКС" (надалі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" (надалі - новий кредитор) було укладено в простий письмовій формі договір №Д-УС-20/01/15 відступлення права вимоги (надалі - договір).

Пунктом 1.1. договору сторони погодили, що первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності із наступними документами, зокрема:

- договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 10.01.2006 р., укладеного між первісним кредитором та Відділом культури і туризму Збаразької районної державної адміністрації, згідно із яким та відповідно до рішення господарського суду Харківської області від 18.12.2012 р. по справі №5023/4474/12, боржник-2 має сплатити на користь первісного кредитора грошові кошти в сумі 153570 грн. 00 коп.

Згідно з п. 1.2 цього договору новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржників зобов'язань за основними договорами в розмірі, визначеному в пункті 2.1. цього договору.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що право вимоги, що відступається за цим договором, оцінене сторонами в сумі 56 178 грн. 90 коп., в тому числі:

- за договором купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 10 січня 2006 року в сумі 30714 грн. 00 коп.;

З моменту набрання чинності цим договором, незалежно від виконання боржником його обов'язків перед новим кредитором, у первісного кредитора виникає право вимоги до нового кредитора щодо сплати суми відступлення, визначеної у пункті 2.1. договору, а новий кредитор зобов'язаний сплатити вказану суму на користь первісного кредитора в термін до 31 березня 2015 року (пункт 3.2. договору).

Відповідно до частини 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 10.01.2006 р. був укладений в нотаріальній формі, а договір №Д-УС-20/01/15 відступлення права вимоги від 20.03.2015 р. укладений в простій письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Таким чином, договір №Д-УС-20/01/15 відступлення права вимоги від 20.03.2015 р. є нікчемним.

В силу приписів частини 1 статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Однак, договір №Д-УС-20/01/15 відступлення права вимоги від 20.03.2015 р. укладено на підставі договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 10.01.2006 р., який був визнаний рішенням господарського суду від 18.12.2012 р. по справі №5023/4474/12 недійсним.

Відтак, не може бути ніякого правонаступництва або заміни сторони у договорі, який визнано недійсним.

Також, як убачається із змісту договору №Д-УС-20/01/15 відступлення права вимоги від 20.03.2015 р. до нового кредитора перейшли лише права вимоги в сумі 153570,00 грн., яка присуджена господарським судом по справі №5023/4474/12, а не за договором купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 10.01.2006 р.

До того ж, до нового кредитора не перейшли ніякі зобов'язання. Зобов'язання Приватного підприємства "РКС" повернути незавершений будівництвом будинок культури у власність територіальної громади Збаразького району на баланс Відділу культури і туризму Збаразької районної державної адміністрації разом з підведеними до нього зовнішніми мережами та комплектацією, розташованого за адресою: м. Збараж Тернопільської області, вул. Д. Вишнівецького, 2 залишилися за ПП "РКС" не переданими.

З чого слідує висновок, що ніякого правонаступництва у даному випадку не має, оскільки правонаступництво передбачає передачу всіх майнових прав та обов'язків, а не лише права вимоги, до того ж обмеженого якоюсь сумою.

Крім того, заміна кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Так, частинами першою, третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Стаття 25 ГК України допускає заміну сторони у спірному або встановленому рішенням суду правовідношенні, але з підстав реорганізації підприємства чи організації, а ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що у разі вибуття однією із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, при укладенні договору №Д-УС-20/01/15 відступлення права вимоги від 20.03.2015 р. сторони, не замінюючи кредитора у зобов'язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом України в постанові у справі №923/945/13 від 19.08.2014 р.

За вищевказаних обставин, оскільки заміна сторони на стадії виконання судового рішення може відбутися лише на підставі та у порядку, передбаченому ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", вважаю, що договір №Д-УС-20/01/15 відступлення права вимоги від 20.03.2015 р. суперечить вищенаведеним нормам закону, а відтак заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" (вх. № 20650 від 20.05.2015 р.) про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником по даній справі не підлягає задоволенню.

Суддя В.І. Ольшанченко