ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" червня 2015 р.Справа № 916/1284/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ „ПОРТО-ФРАНКО" Красюка І.І.

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія„БРАВО"

про стягнення 32212670грн.

Суддя Гут С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Ногай Д.С., за довіреністю від 02.02.15р.;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ „ПОРТО-ФРАНКО" Красюка І.І. звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія„БРАВО" про стягнення заборгованості в розмірі 32212670грн., а саме: заборгованості за простроченим кредитом в сумі 25874932,43грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 664018,55грн., заборгованості за донарахованими відсотками в сумі 1522722,05грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 4008133,37грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 107091,81грн., пені за донарахованими відсотками у розмірі 35771,79грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.03.2015р. було порушено провадження по справі №916/1284/15-г.

16.04.2015р. від відповідача надійшло клопотання (вх.ГСОО№9833/15 від 16.04.2015р.) про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з неможливістю представника з'явитись у судове засідання.

Надане клопотання судом розглянуто, задоволено та залучено до матеріалів справи, та ухвалою господарського суду Одеської області від 16.04.2015р. розгляд справи було відкладено, в порядку ст.77 ГПК України.

13.05.15р. від відповідача надійшло клопотання (вх.№2-2597/15 від 13.05.15р.)про витребування доказів, згідно якого у зв'язку з тим, що є незрозумілим розрахунок заборгованості за кредитним договором, просить суд витребувати у позивача кредитну історію позичальника Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія„БРАВО", та витребувати детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Судом клопотання розглянуто та не задоволено, оскільки воно є безпідставним, а крім того матеріали справи містять обґрунтований розрахунок позовних вимог.

За клопотанням позивача, ухвалою господарського суду Одеської області від 25.05.2015р. строк вирішення спору по справі було продовжено до 09.06.15р., в порядку ст.69ГПК України.

25.05.15р. від позивача надійшло клопотання (вх.№13391/15 від 25.05.15р.) про доручення до матеріалів справи доказів.

Судом клопотання розглянуто та задоволено, та залучено до матеріалів справи надані докази по справі.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, згідно наявних в матеріалах справи поштових повідомлень, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позов не надав, своє право на захист не використав, у зв'язку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

27.12.2007р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Порто-Франко" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія„БРАВО" (Позичальник) укладено кредитний договір (відзивна реверсивна кредитна лінія) №925/4-12, згідно п. 1.1 якого Банк надає Позичальнику кредит у вигляді відзивної реверсивної кредитної лінії з лімітом у сумі 24000000грн. на строк з 27.12.2007р. по 25.01.2013р. із сплатою 20%процентів річних на поповнення оборотних коштів.

25.01.2013р. між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено строк повернення кредитних коштів на 25.07.2013р.

08.04.2013р. між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено розмір ліміту до 25000000грн.

17.05.2013р. між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №3 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено дату погашення процентів за квітень та травень 2013р. на 10.07.2015р.

01.07.2013р. між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №4 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено розмір процентної ставки на 12 %.

10.07.2013р. між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №5 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено дату погашення процентів за квітень та травень 2013р на 25.07.2013р.

25.07.2013р. між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №6 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено строк повернення кредитних коштів на 25.12.2013р.

25.12.2013р.між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №7 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено строк повернення кредитних коштів на 24.06.2014р.

30.04.14р. між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №8 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено строк повернення кредитних коштів на 30.05.2014р.

29.05.2014р. між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №9 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено строк повернення кредитних коштів на 27.06.2014р.

27.06.2014р. між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №10 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено строк повернення кредитних коштів на 25.07.2014р.

25.07.2014р. між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №11 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено строк повернення кредитних коштів на 22.08.2014р. та процентні ставки на період дії кредитного договору.

28.07.2014р. між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №12 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено розмір ліміту до 26000000грн.

22.08.2014р. між Банком та Відповідачем було укладено Додаткову угоду №13 до Кредитного договору №925/4-12, згідно положень якої, змінено строк повернення кредитних коштів на 19.09.2014р.

За умовами Кредитного договору Відповідачу було надано кредит в сумі 26000000грн., що є підтвердженням виконання Банком своїх зобов'язань за Кредитним договором та настання обов'язку Позичальника щодо повернення кредитних коштів.

Згідно п.п. 4.2.3. Кредитного договору, встановлений обов'язок Позичальника щодо повернення Банку отриманого кредиту в повному обсязі, в строк та у порядку, що встановлені Кредитним договором, а також згідно п.п. 4.2.4. Кредитного договору, на Позичальника покладений обов'язок сплатити Банку проценти за користування кредитом.

Відповідно до п.п. 3.3. Кредитного договору оплата процентів Позичальником відбувається щомісячно з 1-го по 25- те число місяця, наступного за звітнім, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, шляхом безготівкового списання Банком грошових коштів з поточного рахунку Позичальника.

П.п. 5.1.7. Кредитного договору встановлює відповідальність Позичальника за непогашення (несвоєчасне погашення) суми кредиту та процентів, а саме - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, від суми фактичної заборгованості, за кожен день прострочення платежу.

В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що у період дії договору на виконання його умов Банком було перераховано Боржнику суму кредитних коштів, що також вбачається з залучених до матеріалів справи виписок по рахунку.

Як встановлено судом та засвідчується наявними у матеріалах справи доказами, в порушення вимог Кредитного договору, Позичальник в зазначений строк не здійснив погашення кредитних коштів, та не виконав прийняті на себе зобов'язання за умовами кредитного договору.

У зв'язку з невиконанням умов Кредитного договору, заборгованість Позичальника перед Позивачем станом на 20.03.2015р. становить 32212670,00грн., яка складається з заборгованості:

за простроченим кредитом - 25874932,43грн.;

за простроченими відсотками - 664018,55грн.

за донарахованими відсотками - 1522722,05грн.

пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 4008133,37грн.

пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 107091,81грн.,

пеня за донараховані відсотки - 35771,79грн.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30.01.2015р. №67 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «ПОРТО-ФРАНКО» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015р. №19 «Про початок процедури ліквідації АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «ПОРТО-ФРАНКО» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Красюка Ігоря Івановича строком на 1 рік з 30.01.2015р. по 29.01.2016р. включно.

Вищевикладене зумовило звернення Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ „ПОРТО-ФРАНКО" Красюка І.І. до суду з даною позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія„БРАВО" про стягнення заборгованості в розмірі 32212670грн., а саме: заборгованості за простроченим кредитом в сумі 25874932,43грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 664018,55грн., заборгованості за донарахованими відсотками в сумі 1522722,05грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 4008133,37грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 107091,81грн., пені за донарахованими відсотками у розмірі 35771,79грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій -це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦКУ якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, статтею 1049 параграфа 1 вказаної глави ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Згідно до ст. 193 ГК України, яка цілком кореспондується із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно даного розрахунку позивача, відповідач не виконав прийняті на себе зобов'язання за договором по поверненню кредиту та по сплаті відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим за Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія„БРАВО" рахується заборгованість за простроченим кредитом в сумі 25874932,43грн., заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 664018,55грн., заборгованість за донарахованими відсотками в сумі 1522722,05грн., яка залишилась несплаченою відповідачем.

Так, судом встановлено наявність невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія„БРАВО" своїх договірних зобов'язань, існування заборгованості, у зв'язку з чим, враховуючи приписи законодавства, господарський суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим кредитом в сумі 25874932,43грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 664018,55грн., заборгованості за донарахованими відсотками в сумі 1522722,05грн, та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 4008133,37грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 107091,81грн., пені за донарахованими відсотками у розмірі 35771,79грн.

Згідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 цього кодексу є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія„БРАВО" за умовами кредитного договору (відзивна реверсивна кредитна лінія) №925/4-12 від 27.12.2007р., вважає його вірними та таким, що відповідає наявним у матеріалах справи доказам, та здійснений належним чином, тому судом підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 4008133,37грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 107091,81грн., пені за донарахованими відсотками у розмірі 35771,79грн. в повній мірі.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Розмір загальної заборгованості перед Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко" витікає з умов укладеного між сторонами по справі договору, підтверджується обґрунтованим розрахунком позовних вимог, доданим позивачем до позовної заяви.

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданого розрахунку сум заявлених до стягнення, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ „ПОРТО-ФРАНКО" Красюка І.І. до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія„БРАВО" про стягнення заборгованості за простроченим кредитом в сумі 25874932,43грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 664018,55грн., заборгованості за донарахованими відсотками в сумі 1522722,05грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 4008133,37грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 107091,81грн., пені за донарахованими відсотками у розмірі 35771,79грн., є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь державного бюджету України витрати по сплаті судового збору на суму 73080грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія„БРАВО" (65012, м.Одеса, вул.Новощепний ряд, 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко" (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 10, ; р/р 29092954 в АБ "Порто-Франко", МФО 328180) заборгованість за простроченим кредитом в сумі 25874932(двадцять п'ять мільйонів вісімсот сімдесят чотири тисячі дев'ятсот тридцять дві)грн.43коп., заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 664018(шістсот шістдесят чотири тисячі вісімнадцять)грн.55коп., заборгованість за донарахованими відсотками в сумі 1522722(один мільйон п'ятсот двадцять дві тисячі сімсот двадцять дві)грн.05коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 4008133(чотири мільйони вісім тисяч сто тридцять три)грн.37коп., пеню за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 107091(сто сім тисяч дев'яносто одну)грн.81коп., пеню за донарахованими відсотками у розмірі 35771(тридцять п'ять тисяч сімсот сімдесят одну)грн.79коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія„БРАВО" (65012, м.Одеса, вул.Новощепний ряд, 2, ) Державного бюджету України (р/р 3008, отримувач УК у м. Одесі/Приморський район, код отримувача , банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) витрати по сплаті судового збору у розмірі 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят)грн.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати у порядку ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.06.2015р.

Суддя С.Ф. Гут