ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
16 червня 2015 р. Справа № 917/686/15
Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Білецька А.М.
при секретарі Логвін О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", м. Кременчук, Полтавська область (вх. №3154 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 12.05.2015р. у справі № 917/686/15
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об"єднання "Авто-Холдінг", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", м. Кременчук, Полтавська область
про стягнення 228019,45 грн., -
16.06.2015р. Харківським апеляційним господарським судом розглянуто апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", м. Кременчук, Полтавська область на рішення господарського суду Полтавської області від 12.05.15р. у справі № 917/686/15.
За результатами розгляду даної скарги прийнято постанову, якою апеляційну скаргу відповідача у справі залишено без задоволення, а зазначене рішення господарського суду Полтавської області залишено без змін.
Аналізуючи матеріали даної справи та матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", м. Кременчук, Полтавська область, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач всупереч вимогам статті 22 Господарського процесуального кодексу України, протягом всього розгляду справи, як в суді першої, так і апеляційної інстанції, зловживає наданими йому процесуальними правами, а вчинені ним дії/бездіяльність спрямовані на затягування строків розгляду господарської справи, що суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., учасницею якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Крім того, наявні у справі документальні матеріали свідчать про недоліки у юридичному супроводженні участі відповідача в господарському процесі.
Про зазначене свідчить наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.04.2015р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 23.04.2015 р. о 10:30 год. Даною ухвалою зобов'язано відповідача надати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своєї правової позиції.
Частиною 2 статті 22 Господарського процесуального кодексу України стороні надано право на подання доказів.
Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач витребуваний судом письмовий відзив на позовну заяву не надав, однак 23.04.2015р. та 27.04.2015р. звернувся до суду першої інстанції із клопотаннями про відкладення розгляду справи (вх. №№ 5930, 6142), в зв'язку з участю його повноваженого представника у розгляді справи № 917/1105/13 в Київському апеляційному господарському суді. Крім того, в даному клопотанні відповідач просив суд зобов'язати позивача провести з ним звірку взаєморозрахунків.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.04.2015р. клопотання відповідача задоволено, розгляд справи відкладено на 12.05.2015р. о 15:00 год. та зобов'язано позивача провести звірку взаємних розрахунків з відповідачем.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання вимог ухвали суду від 23.04.2015р. направлено на адресу відповідача акт звіряння розрахунків, докази чого надано господарському суду (аркуші справи 84-87). Вказаний документ отримано відповідачем 29.04.2015р.
За таких обставин, задовольняючи клопотання відповідача та відкладаючи розгляд справи, господарський суд створив всі необхідні умови, щоб сторони, у тому числі і відповідач, мали можливість довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.
Проте, станом на 12.05.2015р. відповідач звірку розрахунків з позивачем не провів і такі докази суду не надав, хоча мав достатньо часу подати до суду першої інстанції необхідні документальні докази в обґрунтування своєї позиції по справі та провести відповідну звірку.
У призначене судове засідання 12.05.2015р. відповідач не з'явився, але знову звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи (вх. № 6855 від 12.05.2015р.) та продовження строку її розгляду, в зв'язку із проведенням переговорів з позивачем щодо умов укладення мирової угоди.
При з'ясуванні зазначених відповідачем в клопотанні вх. № 6855 від 12.05.2015р. обставин, господарським судом Полтавської області встановлено, що факт проведення переговорів представниками позивача заперечується. Вказане знайшло своє відображення в описовій частині оскаржуваного рішення.
Не надані такі докази і суду апеляційної інстанції. Двосторонній Акт звірки розрахунків у справі не міститься.
12.05.2015р. господарський суд Полтавської області, з урахуванням всіх матеріалів справи, обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, а також встановив, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі документальні докази, які безумовно підтверджують заборгованість відповідача за спірним Договором.
22.05.2015р. відповідач оскаржив дане рішення до Харківського апеляційного господарського суду. Апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.06.2015р. о 15:00 год.
В судове засідання суду апеляційної інстанції 16.06.2015р. відповідач свого представника не направив, проте звернувся із клопотанням (вх. № 9413) про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із зайнятістю повноважного представника в судовому засіданні господарського суду Полтавської області по справі № 917/1051/15.
Дане клопотання відхилено колегією суддів, в зв'язку тим, що неявка представника відповідача в засідання суду апеляційної інстанції 16.06.2015р. не перешкоджає перегляду прийнятого у даній справі рішення в апеляційному порядку, додаткових пояснень по суті спору, окрім зазначених в апеляційній скарзі, відповідачем суду не надано. Також нових документальних доказів, окрім тих, що містяться в матеріалах справи, відповідачем суду апеляційної інстанції не представлено, а відповідач не був позбавлений права забезпечити явку іншого представника.
Пунктами 2, 3 статті 13 Цивільного кодексу України визначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Матеріали справи з очевидністю свідчать про те, що відповідач, оскаржуючи рішення господарського суду Полтавської області від 12.05.2015 р. у справі № 917/686/15, в порушення обов'язку доказування не надав судам жодних доказів, які б спростовували наявність документально підтвердженої суми боргу за спірним Договором на виконання робіт № 532/14 від 18.07.2014р. в розмірі 198504,00 грн. Жодних вичерпних заперечень в обґрунтування неправомірності позовних вимог матеріали справи не містять. Натомість колегією суддів під час повторного розгляду справи встановлено, що відповідач безвідповідально поставився до своїх договірних обов'язків та навмисно ухиляється від проведення розрахунків з позивачем за отримані послуги за Договором.
Колегія суддів зазначає, що згідно з частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.
Однак, відповідач в порушення вимог зазначеної норми, не надав судам будь-яких документальних доказів або аргументованих заперечень проти позову та ніяким чином не сприяв об'єктивному розгляду справи в господарському суді.
Проте ці документи відповідачем суду апеляційної інстанції не надані, що на думку колегії суддів є проявом недобросовісного використання відповідачем своїх процесуальних прав, і може розцінюватись як навмисне затягування розгляду справи.
При цьому, не направлення відповідачем свого представника у всі судові засідання суду першої інстанції, а також до апеляційного господарського суду без поважних причин, подання ним апеляційної скарги без фактичного, правового та документального обґрунтування викладених в ній вимог, є проявом неповаги до суду та свідчить про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, оскільки дають підстави колегії суддів вважати, що вони створюються штучно та вочевидь спрямовані на затягування строків розгляду даної справи, чим обмежують права позивача на отримання належних йому грошових коштів.
Відповідно до частини 4 статті 129 Конституції України за неповагу до суду і судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.
Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням обставин конкретної справи може розцінюватись господарським судом як зловживання процесуальними правами і є підставою для прийняття в установленому порядку згідно зі статті 90 Господарського процесуального кодексу України окремої ухвали, якою керівника Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", м. Кременчук, Полтавська область має бути повідомлено про вказані недоліки, а також про недоліки у юридичному супроводженні участі даного підприємства в господарському процесі - з метою вжиття додаткових заходів щодо підвищення відповідальності та ефективності діяльності посадових осіб, які забезпечують представництво інтересів Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" в судах, і з метою підвищення якості юридичного супроводження господарської діяльності даного підприємства.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
Окрему ухвалу надіслати керівнику Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", м. Кременчук, Полтавська область.
Повідомити керівника Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", м. Кременчук, Полтавська область про вказані недоліки в роботі відповідальних за правову роботу посадових осіб для вжиття відповідних організаційно-правових заходів.
Про вжиття даних заходів повідомити Харківський апеляційний господарський суд у місячний строк.
Головуючий суддя Істоміна О.А.
Суддя Барбашова С.В.
Суддя Білецька А.М.