ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" червня 2015 р. Справа № 926/1064/14

За позовом Першого заступника прокурора Чернівецької області в інтересах

держави в особі Дністровсько-Прутського басейнового управління

водних ресурсів

до відповідача 1. Сокирянської районної державної адміністрації

відповідача 2. Фізичної особи - підприємця Філіпця Ігоря Івановича

про визнання протиправним та скасування розпорядження Сокирянської районної державної адміністрації, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки

Суддя О. Г. Проскурняк

Представники:

Від позивача - Коватар А.В., представник за довіреністю від 26.01.2015 р.

Від відповідача 1. - Возняк Н.А. представник за довіреністю від 02.02.2015 р.

Від відповідача 2. - Поляк П.П., представник за довіреністю від 25.07.2014 р.

Від прокуратури - Балицька А.В.

СУТЬ СПОРУ: Перший заступник прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Дністровсько-Прутського басейнового управління водних ресурсів звернувся з позовом до Сокирянської районної державної адміністрації та фізичної особи - підприємця Філіпця Ігоря Івановича про визнання протиправним та скасування розпорядження Сокирянської районної державної адміністрації, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 15 липня 2014 року порушено провадження у справі № 926/1064/14 та призначено до розгляду в засіданні на 28 липня 2014 року.

Ухвалами господарського суду Чернівецької області розгляд справи неодноразово відкладався, востаннє на 18 вересня 2014 року. При цьому, ухвалою господарського суду Чернівецької області від 15 вересня 2014 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор посилається на те, що на підставі постанови від 20.05.2014 року проведено в травні-червні 2014 року перевірку в порядку нагляду за додержанням законів і застосуванням законів з питань додержання вимог чинного законодавства при наданні на березі річки Дністер на території Ломачинецької сільської ради земельних ділянок у власність (користування), якою встановлено, що відповідачу 2. 05 серпня 2008 року було видано свідоцтво про реєстрацію бази для стоянки маломірних (малих) суден № ЧВ-007, також було видано розпорядження Сокирянської РДА № 280-р від 05 травня 2009 року, яким надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0883 га. для передачі в оренду для водогосподарського використання, підставою для видачі розпорядження стало погодження виділення вказаної земельної ділянки Басейновим управлінням водних ресурсів. Далі прокурор зазначає, що на підставі вищезазначених документів було розроблено та затверджено розпорядженням голови Сокирянської РДА № 287-р від 20.05.2010 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для розміщення бази для стоянки маломірних суден (далі - бази), на підставі якого 31 травня 2010 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0833 га. терміном на 49 років. Прокурор стверджує, що підставою для укладення договору оренди земельної ділянки є свідоцтво про реєстрацію бази № ЧВ-007 від 05 серпня 2009 року, при цьому, встановлено що з моменту реєстрації база стоянки маломірних суден не вступила в дію та в подальшому за заявою власника була знята з реєстрації у 2009 році та перереєстрація не проводилась. Прокурор вказує, що відповідно до пункту 2.1 Правил безпечної експлуатації баз для стоянки маломірних (малих) суден, визначено, що усі бази підлягають реєстрації в Укрморрічінспекції України, однак на момент укладення договору оренди земельної ділянки база вже не діяла, при цьому відповідач 2. усвідомлюючи, що наявність зареєстрованої бази є істотною обставиною для укладення договору оренди свідомо приховав факт зняття з реєстрації бази. Також, перевіркою встановлено, що земельна ділянка площею 0,0833 га. в адмінмежах Ломачинської сільської ради надана фізичній особі-підприємцю Філіпцю І.В. із земель, які належать на праві постійного користування Дністровському басейновому водогосподарському об'єднанню (на даний час - Дністровсько-Прутське басейнове управлінню водних ресурсів), тобто дозвіл на вилучення вищезазначеної земельної ділянки наданий Новодністровським РУВР, тобто органом, не уповноваженим розпоряджатись земельною ділянкою. У зв'язку з вищевикладеними обставинами, прокурор просить визнати протиправним і скасувати розпорядження Сокирянської районної державної адміністрації № 287-р від 20 травня 2010 року, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 31 травня 2010 року та повертути Дністровсько-Прутському басейновому управлінню водних ресурсів земельну ділянку площею 0,0833 га.

03 вересня 2014 року представник відповідача 2. надав до господарського суду Чернівецької області правову позицію відповідно до якої, позовні вимоги вважає необґрунтованими та документально не підтвердженими, а також вказує на сплив строків позовної давності у зв'язку з вищезазначеним просить відмовити у задоволенні позову.

05 вересня 2014 року на адресу господарського суду Чернівецької області надійшов відзив відповідача 1. відповідно до якого позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. При цьому в усних поясненнях зазначає, що йому невідомо було про вилучення земельної ділянки, прийняття рішення та укладення договору щодо передання в оренду земельної ділянки.

Ухвалою суду від 18 вересня 2014 року призначено будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі.

Оскільки експертною установою надіслано справу до суду з повідомленням про неможливість проведення експертизи, ухвалою суду від 3 червня 2015 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 10 червня 2015 року. Ухвалою суду від 10 червня 2015 року розгляд справи відкладено на 15 червня 2015 року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Розпорядженням Сокирянської районної державної адміністрації № 287-р від 20 травня 2010 року "Про затвердження проекту відведення землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для розміщення та обслуговування бази стоянки маломірних суден", затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в ореду для розміщення та обслуговування бази стоянки маломірних суден в адмінмежах Ломачинської сільської ради загальною площею 0,0883 га. Філіпцю І.В. терміном на 49 років, встановлено орендну плату з розрахунку 4% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

31 травня 2005 року між Сокирянською районною державною адміністрацією та П.П. Філіпцем І.В. (договір скріплений печаткою підприємця) укладено договір оренди землі, згідно якого відповідач 1. передав, а відповідач 2.прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0883 га. в тому числі під водою-0,0279 га, прибережна смуга - 0,0604 га., кадастровий номер :07:001:0001, вартістю 2676,10 грн. для розміщення та обслуговування бази стоянки маломірних суден.

10 червня 2010 року між відповідачами укладено акт прийому передачі означеної земельної ділянки.

Як вбачається з висновку Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Чернівецькій області від 17.06.2009 року № 3-07-11/19, "Про погодження проекту відведення земельної ділянки за межами населеного пункту на території Ломачинської сільської ради по вул. Вишнева (причал) Сокирянського району Чернівецької області, земельна ділянка площею 0,0883 га., в т.ч. під водою - 0,0279 га, прибережна смуга - 0,0604 га. яка має надаватись в оренду відповідачеві 2. належить до земель водного фонду ( пункти 5,6). Окрім того, означена земельна ділянка вилучається у постійного користувача Бассейнового управління водних ресунсів і надається відповідачу за рахунок вилученої земельної ділянки ( пункт 7).

Відповідно до висновку Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ № 227 від 01.07.2009 року, на заяву Філіпця І.В. відносно розміщення бази стоянки маломірних суден, Новодністровське РУВР не заперечує проти вилучення земельної ділянки водного фонду та передачі в оренду землі площею 0,0883 га.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 26 вересня 1992 року, Дністровському басейновому водогосподарському об'єднанню надано у постійне користування площею 2385,9 гектарів землі, для водосховища Дністровської ГЕС.

Згідно наказів Державного комітету України по водному господарству № 138 від 21.09.2000 р, № 126 від 14.06.2006 року та Положення, Дністровсько-Прутське басейнове управління водних ресурсів є правонаступником Дністровського басейнового водогосподарського об'єднання.

Відповідно до пункту 5.7. Положення, до складу Дністровського-Прутського БУВР входить управління, яке є юридичною особою Новодністровське регіональне управління водними ресурсами та експлуатації Дністровських водосховищ.

Як вбачається з вищевикладених обставин та пояснень сторін, Дністровсько-Прутське басейнове управління водних ресурсів, як користувач земельної ділянки площею 2385,9 гектарів, не надавало погодження чи дозволу на вилучення із даної загальної площі, частини земельної ділянки площею 0,0883 га., в т.ч. під водою - 0,0279 га, прибережна смуга - 0,0604 га.

Згідно частини 1 статті 72 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Отже, Новодністровське регіональне управління водними ресурсами та експлуатації Дністровських водосховищ не будучи користувачем земельної ділянки площею 2385,9 гектарів, неправомірно надало висновок № 227 від 01.07.2009 року щодо вилучення із даної загальної площі, земельної ділянки площею 0,0883 га.

Оскільки, нікчемний висновок Новодністровського РУВР про вилучення земельної ділянки, що не перебувала у його користуванні, не породжує жодних правових наслідків, тому розпорядження Сокирянської районної державної адміністрації № 287-р від 20 травня 2010 року щодо надання в оренду частини земельної ділянки, яка належить Дністровського-Прутського БУВР, фактично позбавляє належного користувача земельної ділянки тобто позивача, права на користування земельною ділянкою оформленого Державним актом на право постійного користування землею від 26 вересня 1992 року.

Отже, розпорядження Сокирянської районної державної адміністрації № 287-р від 20 травня 2010 року прийнято в порушення норм статті 92 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим з урахуванням статті 12 ГПК України, підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Частиною 3 статті 207 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Враховуючи те, що договір оренди землі від 31 травня 2010 року порушує права належного користувача земельної ділянки та укладений на підставі незаконного розпорядження Сокирянської райдержадміністрації в порушення вимог статті 92 Земельного кодексу України, суд дійшов висновку, визнати даний договір недійсним.

Тому, за таких обставин у відповідача 2. відсутні підстави користуватись земельною ділянкою, яка підлягає поверненню постійному користувачу Дністровсько-Прутському басейнового управління водних ресурсів.

Згідно статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно частин 1, 4 статті 29 ГПК України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Тобто, норми, передбачені статтею 261 ЦК України щодо початку перебігу позовної давності, встановлені для сторін, особи, права або інтереси якої порушено, поширювалися і на звернення прокурора до суду із заявою про захист цієї особи, зокрема Дністровського-Прутського БУВР.

Відповідно до пункту 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор.

Так, з матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що про порушення свого права користування земельною ділянкою, Дністровсько-Прутське БУВР дізналося з часу розгляду судом даного господарського спору, тобто в межах трьох річного строку позовної давності.

Окрім того, необґрунтованим є посилання прокурора на факт зняття з реєстрації бази маломірних суден, оскільки на час розгляду справи не скасовано свідоцтво про реєстрацію бази для стоянки маломірних (малих) суден № ЧВ-007 від 5 серпня 2008 року.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 12, 43, 49, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним розпорядження Сокирянської районної державної адміністрації №287-р від 20.05.2010 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для розміщення та обслуговування бази стоянки маломірних суден".

3. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 31 травня 2010 року укладений між Сокирянською районною державною адміністрацією та приватним підприємцем Філіпцем Ігором Вікторовичем.

4. Повернути Дністровсько-Прутському басейновому управлінню водних ресурсів земельну ділянку площею 0,0883 га в адмінмежах Ломачинецької сільської ради Сокирянського району (кадастровий номер::07:001:0001) вартістю 2 676 грн. 10 коп.

5. Стягнути з Сокирянської районної державної адміністрації, код 04062067, вул. Шевченка, 3, м. Сокиряни Чернівецька область - в дохід державного бюджету судовий збір у сумі 1218,00 грн. ( отримувач коштів УДКСУ у м. Чернівцях, код отримувача 37978173, банк отримувача ГУДКСУ у Чернівецькій області, код банку 856135, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету 22030001, господарський суд Чернівецької області, код 03500074).

6. Стягнути з Приватного Підприємця Філіпця Ігора Володимировича, ідент. № , м-н. Діброва,22а/20 м. Новодністровськ - в дохід державного бюджету судовий збір у сумі 1218,00 грн. ( отримувач коштів УДКСУ у м. Чернівцях, код отримувача 37978173, банк отримувача ГУДКСУ у Чернівецькій області, код банку 856135, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету 22030001, господарський суд Чернівецької області, код 03500074).

Повне рішення складено 19 червня 2015 року.

Суддя Проскурняк О.Г.