КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа№ 910/27512/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Грабовському Д.А.

за участі представників сторін:

позивача Неупокоєвій Н.К. - дов. від 14.07.2014 б/н

відповідача - 1 Зеленковському О.О. - дов. від 01.01.2015 б/н

відповідача - 2 не з'явився, про дату, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліго",

LIGO gmbh, м. Дортмунд, Федеративна Республіка

Німеччина

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2015

у справі № 910/27512/14 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліго",

LIGO gmbh, м. Дортмунд, Федеративна Республіка

Німеччина

відповідача-1 Приватного акціонерного товариства "Картель",

м. Київ

відповідача-2 Приватного підприємства "Інформаційне бюро

"Інформбюро", м. Київ

про спростування недостовірної інформації,

зобов'язання вчинити дії та відшкодування

моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліго", LIGO gmbh (далі - ТОВ "Ліго") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства "Картель" (далі - ПрАТ "Картель") за яким просив суд про:

- визнання інформації, викладеної у статті під назвою "Свобода" подхватывает лесные схемы "Семьи" з номеру за 29.05.2014 інтернет-версії видання "Деловая столица" та у статті під назвою "Деревообрабатывающийся бизнес "семьи" Януковича доит "свободовец" Валерий Черняков", яку розміщено 20.06.2014 на сайті antiraider.ua, - недостовірною;

- зобов'язання ПрАТ "Картель" видалити статтю під назвою "Свобода" подхватывает лесные схемы "Семьи" з номеру за 29.05.2014 інтернет версії видання "Деловая столица" http://www.dsnews.ua/economics/-svoboda-podhvatyvaet-lesnye-shemy-semi--1000 в рубриці "Деловая столица";

- зобов'язання ПрАТ "Картель" розмістити на інтернет-версії видання "Деловая столица" www.dsnews.ua в тій же рубриці спростування наведеної у статті "Свобода" подхватывает лесные схемы "Семьи" інформації такого змісту:

"В номері за 29.05.2014 інтернет версії видання "Деловая столица" було розміщено статтю під назвою "Свобода" подхватывает лесные схемы "Семьи". В даній статті мова йшла про діяльність деревообробних компаній в Україні в 2011 році, в якій компанія LIGO була названа компанією посередником та учасником афери пов'язаної з реалізацією лісопродукції. Однак, така інформація щодо діяльності компанії LIGO є недостовірною, а тому нам залишається лише вибачитися перед LIGO за шкоду, завдану її честі і гідності та ділової репутації нашою публікацією і пообіцяти компанії LIGO, а так само нашим читачам, більш ретельно ставитися до перевірки інформації при підготовці статей до публікації";

- стягнення з ПрАТ "Картель" на користь позивача ТОВ «Ліго» моральної шкоди у розмірі - 500 000 грн..

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2015 № 910/27512/14 було залучено до участі у справі ПП «Інформбюро» як відповідача -2.

31.01.2015 позивачем ТОВ "Ліго" було подано місцевому господарському суду позовну заяву в новій редакції (вх. № 06-20/3102/15 а/с 144-151), за якою останній просив суд:

- визнати інформацію, викладену у статті під назвою "Свобода" подхватывает лесные схемы "Семьи" з номеру за 29.05.2014 Інтернет-версії видання "Деловая столица" та у статті під назвою "Деревообрабатывающийся бизнес "семьи" Януковича доит "свободовец" Валерий Черняков", яку розміщено 20.06.2014 на сайті antiraider.ua, недостовірною;

- зобов'язати відповідача - 1 ПрАТ "Картель" видалити статтю під назвою "Свобода" подхватывает лесные схемы "Семьи" з номеру за 29.05.2014 Інтернет-версії видання "Деловая столица" http://www.dsnews.ua/economics/-svoboda-podhvatyvaet-lesnye-shemy-semi--1000 в рубриці "Деловая столица";

- зобов'язати відповідача - 1 ПрАТ "Картель" та відповідача-2 ПП «Інформбюро» розмістити на інтернет-версії видання "Деловая столица" www.dsnews.ua в тій же рубриці спростування наведеної у статті "Свобода" подхватывает лесные схемы "Семьи" інформації такого змісту (а/с 144-151):

"В номері за 29.05.2014 інтернет версії видання "Деловая столица" було розміщено статтю під назвою "Свобода" подхватывает лесные схемы "Семьи". В даній статті мова йшла про діяльність деревообробних компаній в Україні в 2011 році, в якій компанія «LIGO» була названа компанією посередником та учасником афери пов'язаної з реалізацією лісопродукції. Однак, така інформація щодо діяльності компанії «LIGO» є недостовірною, а тому нам залишається лише вибачитися перед «LIGO» за шкоду, завдану її честі і гідності та ділової репутації нашою публікацією і пообіцяти компанії «LIGO», а так само нашим читачам, більш ретельно ставитися до перевірки інформації при підготовці статей до публікації";

- стягнути солідарно з відповідача-1 ПрАТ "Картель" та відповідача-2 ПП «Інформбюро» 500 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 № 910/27512/14 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, позивач ТОВ «Ліго» звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 № 910/27512/14 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким задовольнити позовні вимоги в частині спростування недостовірної інформації та зобов'язання вчинити дії. Оскаржуючи частково судове рішення, позивач посилався на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Тобто предметом апеляційного оскарження у даній справі є судове рішення першої інстанції в частині спростування недостовірних відомостей та зобов'язання вчинити дії, відмова суду у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн. позивачем не оскаржена.

Відповідач у своєму Відзиві на апеляційну скаргу від 23.04.2015 б/н, просив колегію суддів залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 № 910/27512/14 без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Ухвалою КАГС від 14.04.2015 № 910/27512/14 порушено апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено судове засідання (колегія суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л.).

В судове засідання від 10.06.2015 представник відповідача-2 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про його належне повідомлення свідчить залучене до матеріалів справи зворотнє поштове повідомлення № 09-33/18289/15.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Враховуючи, що присутні представники позивача та відповідача-1 не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутності представника відповідача-2, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду справи по суті за наявними матеріалами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дійшла висновку апеляційну скаргу ТОВ «Ліго» залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позов обґрунтовано на тому, що в номері за 29.05.2014 інтернет-версії видання "Деловая столица" (http://www.dsnews.ua/economics/-svoboda-podhvatyvaet-lesnye-shemv-semi-1000), засновником і видавником яких є відповідач-1 ПрАТ "Картель", в рубриці "Деловая столица" розміщено статтю під назвою "Свобода" подхватывает лесные схемы "Семьи", автор Олена Доспехова.

У вказаній Статті було зазначено інформацію наступного змісту:

"В 2010 г. основными покупателями экспортируемого Украиной круглого леса являлись турецкие фирмы - переработчики древесины. В 2011 г., когда за дело взялся "Укрлесконсалтинг", состав партнеров изменился. Новые договоры заключались уже с фирмами-"прокладками", зарегистрированными в Великобритании и на принадлежащих ей островах, а также в США и Новой Зеландии. Именно у этих посредников приходилось покупать лес деревообрабатывающим компаниям. К примеру, в 2011 г. лесхозы продали только двум посредникам - фирмам Eloderio Ltd и LIGO - 154,7 тыс. кубометров дуба, что составляет 24% от общего объема реализованной лесопродукции. Древесину продавали по бросовой цене - 320 евро за кубометр, в то время как среднемировая цена на аналогичную продукцию составляла от 500 до 600 евро за кубометр. В результате такой аферы эти фирмы получили навар порядка 400-470 млн грн. О конечных бенефициарах компаний-"прокладок" можно только догадываться. Хотя сам Виктор Сивец не однократно упоминал, что работает под патронатом сына экс-президента - Александра Януковича.".

Судом першої інстанції встановлено, що названа стаття або її частини, в якій міститься посилання на позивача ТОВ "Ліго", також була поширена на таких сайтах/інтернет-виданнях:

- 20.06.2014 на сайті Антирейдорського союзу підприємців http://antiraider.ua/ucp_mod_news_list_show_10058.html. Вказану статтю опубліковано під назвою "Деревообрабатывающий бизнес "семьи" Януковича доит "свободовец" Валерий Черняков" (зміст ідентичний статті "Свобода" подхватывает лесные схемы "Семьи");

- 20.05.2014 на сайті http://www.lesovod.org.ua/node/21447 під назвою "Свобода" подхватывает лесные схемы "Семьи", автор Олена Доспехова з посиланням на першоджерело статті http://www.dsnews.ua/economics/-svoboda-podhvatyvaet-lesnye-shemv-semi--1000;

- 19.06.2014 року на сайті http://lesovod.blogspot.com/2014/06/blog-post.html під назвою "Лесной бизнес "семьи" или Как свободовец Валерий Черняков осваивает черные деньги Януковича. Документы!", автор Олег Прохожий з посиланням на сайт http://antikor.com.ua/articles/7857-lisovij_biznes_simjі_abo_jak_svobodivetsj_valerij_chernjakov_osvojuje_chorm_groshi_іanukovicha;

- українською мовою на сайті http://antikor.com.ua/articles/7857- lisovij_biznessimji_abo_jak_svobodivetsj_valerij_chernjakov_osvojuje_chorni_groshi_іanukovicha під назвою "Лесной бизнес "семьи" или Как свободовец Валерий Черняков осваивает черные деньги Януковича. Документы!", автор Олег Прохожий.

Обґрунтовуючи позов ТОВ "Ліго" зазначало, що відповідачами через мережу Інтернет було поширено інформацію, яка є недостовірною та спричиняє шкоду діловій репутації позивача, а тому така інформація має бути спростована, а також відшкодовано морально шкоду у сумі 500 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.05.2014 позивачем було надіслано відповідачу-1 ПрАТ «Картель» Лист, в якому ТОВ «Ліго» просив опублікувати спростування недостовірної інформації. (а/с 41) Проте, названий Лист було повернуто з відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання", що підтверджується копією Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а/с 42-43)

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", далі - Постанова Пленуму № 1 від 27.02.2009 ) .

У пункті 12 вищезгаданої Постанови Пленуму № 1 від 27.02.2009 зазначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Місцевим господарським судом під час розгляду даної справи встановлено, та, в свою чергу, не заперечувалося відповідачем-1, що на сайті http://www.dsnews.ua/ спірна інформація була розміщена саме - ПрАТ "Картель".

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем-1 було надано місцевому господарському суду документи, що підтверджують факт придбання спірної статті у відповідача-2 ПП «Інформбюро», а саме: Договір № 2 «Про надання інформаційних матеріалів» від 01.02.2002 та Додаток від 31.05.2014 №5/14 до цього Договору. (а/с 56-58; 59-63)

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 42 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" редакція, журналісти не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо ці відомості одержано від інформаційних агентств або від засновника (співзасновників).

Враховуючи приписи чинного законодавства, судом першої інстанції встановлено, що відповідача-1 ПрАТ "Картель" звільнено від відповідальності, відповідно до статті 42 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні".

З приводу вимог, які стосуються відповідача-2 ПП"Інформбюро" місцевим господарським судом зазначено наступне.

У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року № 1 зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У матеріалах справи міститься роздруківка із сайту Державної фінансової інспекції України (а/с 177-183) (http://www.dkrs.gov.ua/kru/uuk/publish/article/85077), в якій вказано про наступне:

«…Внаслідок реалізації підприємствами Держлісагентства деревини на експорт через посередників, ними втрачено понад 1,3 млн грн доходів.

Так, ДП "Кремінське лісомисливське господарство" (Луганська область) уклало угоду з фірмою LIGO на поставку заготовок пиляних для європіддонів за ціною 100 євро за 1 куб. м. Проте надалі, внаслідок необґрунтованого зменшення ціни реалізації лісопродукції на експорт (від 60 до 78 євро) підприємство недоотримало доходів на 0,2 млн гривень.

ДП "Цуманське лісове господарство" (Волинська область) у 2009-2011 роках реалізовувало заготовки для європіддонів фірмам Eloderio Ltd та LIGO за цінами, які на 9-30 %% нижчі за ціни для інших експортерів, внаслідок чого підприємство недоотримало 0,1 млн грн доходів.

Також порушення реалізації лісопродукції за заниженими цінами на загальну суму 0,8 млн грн виявлено у держлісгоспах Львівської, Київської, Сумської, Чернігівської та інших областей.

Крім того, за результатами аналізу ринку збуту дуба на експорт встановлено, що лісогосподарські підприємства за завершений звітний період 2011 року реалізували 154,7 тис. куб. м дуба фірмам Eloderio Ltd та LIGO, що становить 24 % від загальної кількості реалізованої лісопродукції за середньою ціною реалізації на експорт 320 євро за одиницю. Поряд з цим, середньосвітова ціна на аналогічну продукцію коливалася від 500 до 600 євро за 1 куб. м, що дало змогу отримати цим фірмам додаткового прибутку на суму близько 400-470 млн гривень.».

Відповідно до частини другої статті 302 ЦК України особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування; особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідачем-2 спірна інформація була отримана з офіційного джерела, а саме з сайту Державної фінансової інспекції України, яке було відкрито для загального доступу, то останній не несе відповідальності за її спростування.

Позивач просив судо першої інстанції визнати недостовірною спірну інформацію та видалити всю статтю.

В свою чергу, ТОВ "Ліго" не надало жодного документального підтвердження того, що оціночні твердження, викладені у статті, не відповідають дійсності.

Серед іншого, за ствердженням позивача ТОВ "Ліго" недостовірними є такі твердження:

- "в результате такой аферы эти фирмы получили навар порядка 400-470 млн грн";

- "компании-"прокладки".

Позивач ототожнює слово "афера" зі словом "шахрайство" та зазначає, що поняття "фірма-прокладка" стосується фіктивних підприємств.

На думку ТОВ "Ліго", відповідачі не довели того, що позивач вчинив злочин, а саме шахрайство та є фіктивним підприємством.

За висновком суду першої інстанції, з яким погоджується і колегія суддів, такі ствердження ТОВ "Ліго" є необґрунтованими та такими, що не відповідають змісту статті, оскільки відповідачами не зазначалось про те, що позивач вчинив шахрайство та є фіктивним підприємством.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що характер поширеної у Статті інформації, є оціночним судженням, а саме критичною оцінкою певних фактів і недоліків та суб'єктивною думкою відповідачів.

Згідно з частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, норма частини першої статті 30 Закону України «Про інформацію», яка встановлює підстави для звільнення від відповідальності за порушення законодавства про інформацію, має оцінюватися в загальному контексті цього Закону, зокрема статті 5, яка визначає право кожного на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. (Наведена правова позиція викладена у Постанові ВГСУ № 5023/10562/11 від 02.07.2013)

Спірна інформація розміщена ПрАТ «Картель» у вказаній статті не містить відомостей, виражених у формі твердження, що принижують ділову репутацію позивача з точки зору законів, моралі та звичаїв і можуть бути об'єктом моральної оцінки членів суспільства.

Висловлені ПрАТ «Картель» відомості за ознакою відсутності у ній фактичних даних, є відтворенням власного суб'єктивного уявлення відповідача-1 про позивача та його суб'єктивне оціночне відношення до цього, тобто є судженнями, а не відомостями.

Відтак, вищеназвані висловлювання відповідача-1 відповідають поняттю оціночних суджень в розумінні статті 30 Закону України «Про інформацію» і не можуть розглядатися як розповсюдження щодо позивача недостовірних та дискредитуючих відомостей у формі твердження про спосіб ведення чи результати господарської (підприємницької) діяльності позивача.

Також, місцевий господарський суд відмовив у стягненні з відповідачів на користь позивача моральної шкоди, з огляду на те, що останній не навів жодного обґрунтування з чого він виходив, заявляючи про стягнення моральної шкоди у розмірі 500 000 грн.

Судом першої інстанції зазначено, що саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги. В свою чергу, позивачем не було надано місцевому господарському суду доказів (у розумінні статті 32 ГПК України), які б підтверджували поширення відповідачами недостовірної інформації та завдання їх діями моральної шкоди.

Враховуючи недоведення обставин завдання моральної та майнової шкоди, а також те, що стягнення моральної шкоди не є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в частині позивних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі - 500 000,00 грн.

За оцінкою колегії суддів, враховуючи все вищевикладене в сукупності, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відсутності передбачених законом підстав для задоволення вказаного позову.

У своїй скарзі позивач продовжував наголошувати на тому, що через мережу Інтернет було поширено інформацію, яка є недостовірною та спричиняє шкоду діловій репутації ТОВ «Ліго», а тому така інформація має бути спростованою.

Ствердження позивача, викладені в його апеляційній скарзі, та про, що останній наголошував і під час судових засідань при перегляді даної справи в апеляційному порядку, базуються на тих же доказах та поясненнях, що надавалися місцевому господарському суду, та яким вже надана належна правова оцінка в оскарженому Рішенні від 16.03.2015 №910/27512/14.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником ТОВ «Ліго» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального Кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліго" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 № 910/27512/14 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 № 910/27512/14 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 № 910/27512/14 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/27512/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв