ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.06.15р. Справа № 904/3708/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (м. Київ)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед" (м. Дніпропетровськ)

про стягнення суми страхового відшкодування у загальному розмірі 37 688 грн. 24 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Журавель К.С. - представник (довіреність № 111 від 25.03.2015)

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед" (далі - відповідач) матеріальну шкоду в порядку регресу у загальному розмірі 37 688 грн. 24 коп.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 019241 від 17.05.2011, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, було виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "Volkswagen Golf Plus", державний реєстраційний номер АК0855АК, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу "Iveco Magirus", державний реєстраційний номер АК0938СА, з вини якого відбулася дорожньо-транспортна пригода, застрахована у відповідача на підставі полісу № АА/6371569 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з урахуванням чого позивач вважає, що обов'язок з відшкодування збитків у даному випадку покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено в засіданні на 19.05.2015.

Крім того, ухвалою суду від 29.04.2015 було зобов'язано Моторне (транспортне) страхове бюро України в строк до 19.05.2015 надати суду письмову інформацію стосовно полісу № АА/6371569 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на Понякіна Сергія Володимировича водія транспортного засобу "Iveco Magirus", державний реєстраційний номер АК0938СА , а саме: про страхувальника вказаного полісу, дату укладення, ліміт відповідальності та франшизу.

Представник позивача у судове засідання 19.05.2015 не з'явився, але надіслав клопотання (вх. суду 30543/15 від 18.05.2015) про розгляд справи без участі його представника, у зв'язку з його участю у іншому судовому засіданні. Вказане клопотання задоволено судом.

Крім того, у вказаному клопотанні позивач наголошував, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 02.06.2015 не з'явився, причин нез'явлення суду не повідомив, відзиву на позов та інші витребувані судом документи не надав.

Крім того, судом було зауважено, що відповіді від Моторного (транспортного) страхового бюро України станом на момент проведення судового засідання до суду не надійшло.

У зв'язку з викладеними обставинами, ухвалою суду від 19.05.2015 в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в межах строків, передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 23.06.2015, у зв'язку з необхідністю повторного виклику сторін, витребування документів по справі.

Вказане свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду, подання заперечень та доказів в обґрунтування своєї позиції.

У судове засідання представник позивача не з'явився, але судом було враховано, що від позивача наявне в матеріалах справи клопотання (вх. суду 30543/15 від 18.05.2015), в якому він просив суд, зокрема, розглянути справу без присутності його представника, за наявними у справі матеріалами. Вказане клопотання було задоволено судом.

Представник відповідача у судове засідання 23.06.2015 з'явився, а також надав відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачем не додано доказів вини водія автомобіля "Iveco Magirus", державний реєстраційний номер АК0938СА Понякіна С.В., а саме: постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлено вину водія.

Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до інформації, наданої на запит суду Моторним (транспортним) страховим бюро України поліс № АА/6371569 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є втраченим, а отже відповідач зазначає, що за вказаним полісом ним не укладалася ні з ким угода. На підтвердження того, що:

- автомобіль "Iveco Magirus", державний реєстраційний номер АК0938СА не був забезпечений страховим захистом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед" за полісами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за період з 24.04.2011 по 24.04.2013;

- бланк полісу № АА/6371569 був втрачений та не укладався Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Дніпроінмед";

- страхові платежі за полісом не надходили, позивачем долучено довідку від 23.06.2015, підписану генеральним директором Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед".

Також, представником відповідача було у судовому засіданні 23.06.2015 повідомлено, що з приводу втрати вказаного полісу ним подавалося оголошення в газету щодо його втрати до моменту заповнення.

Так, суд наголошує на тому, що ухвали суду від 29.04.2015 та від 19.05.2015 були надіслані сторонам у справі завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Так, за ухвалою суду від 29.04.2015 та від 19.05.2015 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла письмова інформація стосовно полісу № АА/6371569, в якій зазначено, що бланк втрачений.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У пункті 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представника відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до положень статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Так, 17.05.2011 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - страховик, позивач) та Холявкою Сергієм Анатолійовичем (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 019241 (далі - договір), за змістом якого страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування (страхову виплату) в порядку і на умовах, визначених договором, а страхувальник зобов'язався сплатити страховий платіж у визначений цим договором строк та виконувати інші умови договору.

Застрахованим транспортним засобом визначено "Volkswagen Golf Plus", державний реєстраційний номер АК0855АК на страхову суму - 135 280 грн. 00 коп. (пункт 5 договору).

Згідно з пунктом 6 договору транспортний засіб застраховано від ризиків:

а) АК ДТП - АВТОКАСКО дорожньо-транспортна подія;

б) АК НЗ - АВТОКАСКО - незаконне заволодіння;

в) АК 18П - АВТОКАСКР інші випадкові події.

Відповідно до пункту 8 договору загальна страхова премія за договором становить 4 802 грн. 44 коп. з терміном оплати до 19.05.2011.

Строк дії договору страхування визначений з 00:00 год. 19.05.2011 до 24:00 год. 18.05.2012 (пункт 9 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2012 о 16:45 годині на дорозі М-18-02 обхід м.Сімферополя 2 км 200 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю:

- транспортного засобу "Iveco Magirus", державний реєстраційний номер АК0938СА, напівпричеп "Robur Kaiser", державний реєстраційний номер АК7470ХТ, під керуванням Понякіним Сергієм Володимировичем;

- транспортного засобу "Mitsubishi Lancer", державний реєстраційний номер АК9299ВС, під керуванням Заловним Миколою Юрійовичем;

- транспортного засобу "Volkswagen Golf Plus", державний реєстраційний номер АК0855АК, під керуванням Холявка Іриною Михайлівною, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 8995772 (а.с.34-36).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було, зокрема, пошкоджено застрахований позивачем автомобіль "Volkswagen Golf Plus", державний реєстраційний номер АК0855АК, а саме: автомобіль отримав механічні пошкодження передньої правої частини.

При цьому, суд відзначає, що позивачем не було додано до матеріалів справи постанову суду, якою водія транспортного засобу "Iveco Magirus", державний реєстраційний номер АК0938СА визнано винним у вчиненні відповідного правопорушення.

Так, відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 019241 від 17.05.2011 дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої завдано пошкоджень автомобілю "Volkswagen Golf Plus", державний реєстраційний номер АК0855АК, що належить Холявці Сергію Анатолійовичу, є страховим випадком.

Так, 17.06.2012 спеціалістом (експертом, оцінювачем) Хваліним Р.В. був складений акт огляду колісного транспортного засобу № 2539/12 (а.с.44-47).

Відповідно до ремонтної калькуляції від 25.07.2012 № 2539/12 вартість відновлювального ремонту внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля "Volkswagen Golf Plus", державний реєстраційний номер АК0855АК, складає 111 624 грн. 59 коп. (а.с.48-54).

Холявка С.А 25.04.2012 звернулася до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" із заявою про настання страхового випадку до договору страхування Авто КАСКО (а.с.26-32).

Так, відповідно до страхового акту № UA028/L02/03 від 29.08.2012 позивачем здійснений розрахунок страхового відшкодування до страхового акту у сумі 37 688 грн. 24 коп.

Виплата позивачем страхового відшкодування у загальній сумі 37 688 грн. 24 коп. здійснена позивачем на рахунок АТ "Райффайзен Банк Аваль", що підтверджується наступними платіжним дорученням № 5480 від 30.08.2012 на суму 37 688 грн. 24 коп.(а.с.62);

Позивач, посилаючись на статтю 993 Цивільного кодексу України та статтю 27 Закону України "Про страхування", надіслав на адресу відповідача заяву № 967/2012-10/Ир від 14.10.2013 на виплату страхового відшкодування з вимогою відшкодувати збитки у сумі 37 688 грн. 24 коп. Заява була отримана відповідачем 21.10.2013, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.64).

При цьому, відповідач не здійснив відшкодування збитків, що і є причиною виникнення спору.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язаний відшкодувати суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до встановлених полісом № АА/6371569 лімітів відшкодування шкоди, заподіяної майну.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 статті 9 Закону України "Про страхування").

При цьому, відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Крім цього, відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як вбачається з матеріалів справи, вина особи, яка керувала транспортним засобом "Iveco Magirus", державний реєстраційний номер АК0938СА Понякіна С.В., не підтверджена постановою суду, доказів визнання його у встановленому порядку винним у вчиненні відповідного правопорушення, позивачем суду не надано.

Крім того, з приводу заперечень відповідача щодо факту втрати полісу № АА/6371569 суд зазначає наступне.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 названого Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, відповідно до інформації, наданої на запит суду Моторним (транспортним) страховим бюро України поліс № АА/6371569 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вказаний бланк є втраченим.

Крім того, відповідно до довідки Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед":

- автомобіль "Iveco Magirus", державний реєстраційний номер АК0938СА не був забезпечений страховим захистом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед" за полісами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за період з 24.04.2011 по 24.04.2013;

- бланк полісу № АА/6371569 був втрачений та не укладався Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Дніпроінмед";

- страхові платежі за полісом не надходили.

Крім того, у судовому засіданні представником відповідача було повідомлено, що з приводу втрати незаповненого бланку полісу № АА/6371569 ним також подавалося оголошення в газету.

Враховуючи вищевикладене, дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю, зокрема, транспортного засобу - "Iveco Magirus", державний реєстраційний номер АК0938СА, під керуванням водія Понякіна Сергія Володимировича, цивільно-правова відповідальність якого при керуванні транспортним засобом не застрахована відповідачем за полісом серія № АА/6371569.

Отже, відповідач не є тією особою, з якої за зворотною вимогою позивача (в порядку регресу) може бути відшкодоване виплачене позивачем страхове відшкодування.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед" суми страхового відшкодування у загальному розмірі 37 688 грн. 24 коп. є необґрунтованими, не доведеними позивачем належними та допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 4-5, 33, 34, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Ю.В. Фещенко