ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015 року Справа № 904/10089/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кузнецової І.Л. (доповідача),

суддів - Герасименко І.М., Березкіної О.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Кітченков М.О., довіреність №б/н від 23.09.14, представник;

від відповідача-1: Гордієнко А.І., довіреність № 1/06 від 02.06.15, представник;

від відповідача-2: не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровське виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2015р. у справі №904/10089/14

за позовом відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровське виробниче сільсько-господарсько-рибоводне підприємство", смт. Ювілейне, Дніпропетровська обл.

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Карачунівське рибоводне господарство", м.Кривий Ріг

до відповідача-2 державного підприємства "Укрриба", м.Київ

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2015р. у справі №904/10089/14(суддя Мельниченко І.Ф.) відкритому акціонерному товариству "Дніпропетровське виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" (далі-ВАТ "Дніпропетровське ВСГРП") відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним договору про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі державного підприємства "Укрриба" №30/11 від 04.11.2011року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Карачунівське рибоводне господарство" та державним підприємством (далі-ДП)"Укрриба";

- приймаючи рішення, господарський суд, з посиланням на ст.ст.37, 38, 40 та 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виходив з відсутності підстав для звернення з позовом у зв"язку з тим, що предметом оспорюваного договору не є майно боржника та останній не є стороною цього договору;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП" подало апеляційну скаргу, в якій вказує на неповне з"ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального і процесуального права, просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та задовольнити позовні вимоги;

- у поданій скарзі йдеться про те, що відповідно до ст.ст.41, 98 Закону України "Про банкрутство" ліквідатор, як керівник боржника, зобов"язаний зберегти ввірене йому майно боржника та здійснити заходи щодо захисту цього майна, про те, що позовні вимоги мотивовані обставинами по зверненню у вересні 2014р. до господарського суду Дніпропетровської області ТОВ"Крачунівське рибоводне господарство" до ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП" з позовом про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов"язання його забезпечити безперешкод-ний доступ робітникам та/або автотранспорту до комплексу будівель та гідротехнічних споруд, по порушенню господарським судом за даним позовом провадження по справі №904/6719/14, по обґрунтуванню ТОВ"Крачунівське рибоводне господарство" своїх позовних вимог укладеним з ДП"Укрриба" договором про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі ДП"Укрриба" №30/11 від 04.11.2011р. та неможливістю отримати доступ до цих споруд інакше ніж через територію ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП" і об"єкти нерухомості, які є його власністю, зокрема, мостіння, про те, що договір №30/11 від 04.11.2011р. є удаваним правочином, який суперечить законодавству та який укладено з порушенням вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна", про те, що предметом вказаного договору є державне майно, яке передано на баланс ДП"Укрриба" на праві повного господарського відання і у дійсності цей договір є договором оренди державного майна, про те, що договір укладено без участі Фонду державного майна України, який згідно з Положенням про регіональне відділення та про представництво Фонду державного майна України у районі, місті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994р. №412 виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю, про те, що спірний договір укладено всупереч вимогам названого вище Закону, яким встановлюється порядок передачі в строкове платне користування держаного майна, зокрема, вимогам по здійсненню оцінки об"єкта оренди за методикою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995р. №629, а також про те, що недотримання вказаних вимог спричиняє збитки державі в розмірі неотриманої орендної плати;

- відповідач-1 вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що скаржником не наведено жодних даних в спростування висновків, викладених в цьому рішенні та не зазначено, яким чином договір про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі ДП"Укрриба" №30/11 від 04.11.2011р. не дає можливості зберегти майно боржника;

- відповідач-2 відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судове засідання не з"явився, про час та місце засідання відповідач-2 повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1 колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом державного департаменту рибного господарства Міністерства аграрної політики України від 29.07.2003р. №208 затверджено акт прийому-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду ВАТ "Дніпропетровське ВСГРП", на баланс ДП"Укрриба".

Відповідно до вказаного акту (а.с.24) до складу об"єкта передачі входять гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та пов"язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, що не увійшло до статутного фонду господарського товариства ВАТ "Дніпропетровське ВСГРП", перелік яких наведено у додатку №1 до акту (а.с.26-28).

04.11.2011р. ДП"Укрриба"(стороною 1) та ТОВ"Карачунівське рибоводне господарство" (стороною 2) укладено договір №30/11, предметом якого є надання (передача) стороною 1 стороні 2 права на експлуатацію гідротехнічних споруд, пов"язаних з ними робочих машин та обладнання у єдиному технологічному процесі для рибогосподарської діяльності, консультаційних послуг, пов"язаних з експлуатацією гідроспоруд, інших додаткових послуг, а також проведення розрахунків за ці послуги. Місцезнаходження гідротехнічних споруд, пов"язаних з ними робочих машин та обладнання: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул.Космонавта Волкова,1. Детальний перелік майна, право на експлуатацію якого передається, наведено у додатку №1 до договору.

Згідно з п.4.2 договору сторона 2 зобов"язалася здійснити протягом п"яти банківських днів з моменту підписання договору попередню оплату в розмірі двомісячної плати в сумі 19774грн.26коп., в тому числі, податок на додану вартість та до 5 числа поточного місяця здійснювати оплату в розмірі не менше 100 процентів від щомісячної плати.

В п.7.1 сторонами узгоджено, що договір набуває чинності з дня його підписання і діє протягом 10 років до 11.11.2021р.

Сторонами підписано також перелік майна, що експлуатується ТОВ"Карачунівське рибоводне господарство" (згідно з укладеним договором) та обліковується на балансі ДП"Укрриба" .

До найменування об"єктів, згідно з цим переліком, належать захисна дамба, скидний канал, нагульні басейни (26 штук), причал, шлюзи-регулятори №№1, 2, зовнішня насосна станція, перека-чувальна зовнішня станція, виростні ставки.

Матеріали справи свідчать і про те, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2014р. у справі №Б15/40/45/06 ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП" визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура строком на 1 рік до 26.06.2015р.. Ліквідатором ВАТ "Дніпропетровське ВСГРП" призначено Гришина М.А. (а.с.62-65).

04.09.2014р. господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі №904/6719/14 за позовом ТОВ"Карачунівське рибоводне господарство" до ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП" про припинення дій, які порушують право та усунення перешкод в користуванні майном (а.с.29).

Ні підставі поданої до суду позовної заяви ТОВ"Карачунівське рибоводне господарство" (а.с.9-12) просило усунути перешкоди у користуванні майном - комплексом будівель та гідротехнічних споруд, переданих йому згідно з договором №30/11 від 04.11.2011р. шляхом зобов"язання ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП" забезпечити безперешкодний доступ представникам і робітникам ТОВ"Карачунівське рибоводне господарство" та/або його автотранспорту до комплексу будівель та гідротехнічних споруд, які знаходяться у м.Дніпропетровську по вул.Космонавта Волкова,1.

Викладені обставини слугували визначальними для звернення ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП" з позовом до господарського суду про визнання недійсним договору про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі ДП"Укрриба" №30/11 від 04.11.2011р..

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо.

Згідно з ч.1 ст.40 названого Закону у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ч.2 ст.41 Закону передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, у тому числі, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження, очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу, подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Ст.98 Закону встановлені права та обов"язки арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), до яких, у тому числі, належить право звертатися до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом та обов"язки по неухильному дотриманню вимог чинного законодавства, здійснення заходів щодо захисту майна боржника.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В абз.5 п.5 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Отже, виходячи із наведених приписів, позивач, звертаючись до суду із даним позовом та вимагаючи визнати недійсним договір про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, не будучи стороною за цим договором, зобов'язаний довести, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, в свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, обов"язком позивача є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Твердження позивача про невідповідність оспорюваного договору нормам чинного законодавства за відсутності при цьому порушень прав та інтересів позивача, не є підставою для визнання такого договору недійсним або неукладеним в судовому порядку, оскільки відповідно до приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України особа звертається до суду саме за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Щодо досліджуваної справи, то безпосередньо договір про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі ДП"Укрриба" №30/11 від 04.11.2011р. не порушує прав та законних інтересів ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП". Майно, яке є предметом договору, не увійшло до статутного фонду підприємства позивача в процесі приватизації, про що свідчить перелік нерухомого майна, яке передається у власність ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП"(а.с.31), майно за цим договором не є його власністю.

Також, зазначене майно не являється предметом договорів, які мають на меті захист майна підприємства банкрута або забезпечення його зберігання (підтримання у належному стані) та предметом договорів оренди, тобто таким, відносно якого ліквідатор має здійснювати повноваження, передбачені ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, господарський суд, приймаючи рішення правильно послався на відсутність підстав для задоволення позову.

Крім того, позовні вимоги ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП" мотивовані тим, що укладення ТОВ "Карачунівське рибоводне господарство" з ДП"Укрриба" незаконного договору та використання його як правової підстави у справі про зобов"язання ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП" усунути перешкоди в користуванні майном шляхом надання доступу порушують права позивача як власника нерухомого майна (зокрема права власності на мостіння) щодо володіння, користування та розпорядження цим майном.

В цьому аспекті колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що сама по собі юридична можливість звернення підприємств та організацій усіх форм власності до господарського суду, передбачена ст.1 Господарського процесуального кодексу України не порушує прав та інтересів підприємств та організацій, до яких пред"явлені певні вимоги шляхом такого звернення.

Враховуючи принципи здійснення правосуддя в господарських судах на засадах рівності перед законом і судом, ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП" не позбавлено права надати свої заперечення, направлені на захист своїх прав по розпорядженню нерухомим майном (мостінням), докази в підтвердження цих заперечень, заявляти будь-які вимоги, тощо у справі про припинення дій, які порушують право та усунення перешкод в користуванні майном.

Стосовно посилань ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП" на порушення його прав як власника нерухомого майна (мостіння), то оспорюваний договір таких прав також не порушує, а право власності на мостіння, у разі його порушення, має бути захищено способом та в порядку, передбаченому главою 29 Цивільного кодексу України.

Посилання скаржника, викладені в поясненнях №10/06-2015 від 10.06.2015р., на руйнування доріг (мостіння) товариства при забезпеченні доступу транспорта ТОВ"Карачунавський рибгосп" до майна, яке є предметом спірного договору, а також на повноваження ліквідатора як керівника боржника по збереженню майна боржника і здійсненню захисту цього майна колегією суддів не прийняті до уваги тому, що визнання цього договору недійсним не є належним способом захисту та збереження майна. В той час ліквідатор не позбавлений права звернення з позовом про відшкодування збитків, які завдані товариству винною особою таким руйнуванням.

Відносно підстав, зазначених позивачем для визнання оспорюваного договору недійсним з посиланням на норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна" слід зазначити, що відповідні обставини мають бути предметом дослідження в іншому позовному провадженні, порушеному за позовами державних органів у межах їх компетенції або будь-яких інших осіб, права яких порушено цим договором.

З огляду на викладене позовні вимоги ВАТ"Дніпропетровське ВСГРП" є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Тому рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2015р. у справі №904/10089/14 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Герасименко

Суддя О.В.Березкіна

Повна постанова складена 12.06.2015р.