ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.06.15р. Справа № 904/3755/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграфіст 2", м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегрітас", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 70 487, 20 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: Бейлик А.Б., дов. № 33 від 12.05.15 р., представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Поліграфіст 2" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 46 983, 09 грн., що складають суму заборгованості за договором № 38 від 30.04.14 р., 6 724, 47 грн. - пені, 446, 65 грн. - річних, 15 621, 15 грн. - інфляції.

27.05.15 р. від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній збільшив суму пені до 9 886, 60 грн., суму річних до 596, 02 грн., суму інфляції до 17 124, 61 грн.; суму основного боргу залишив без змін.

Зазначена заява прийнята господарським судом до розгляду.

17.06.15 р. від позивача надійшла заява про зменшення та збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній зменшив суму основного боргу до 41 983, 09 грн. та збільшив суму пені до 10 783, 48 грн., суму річних та суму інфляції залишив без змін.

Зазначена вище заява прийнята господарським судом до розгляду.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, його представник в судове засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з огляду на наступне.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, примірники повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув", „адресат відсутній", зокрема, "за зазначеною адресою не проживає" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Крім того, особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.(див. Постанову Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 03.06.15 р., відповідач знаходиться за адресою, зазначеною у позовній заяві, на яку і була надіслана ухвала суду як про порушення провадження у справі, так і про відкладення розгляду справи (а.с. 65-66).

Як вбачається із матеріалів справи, відправлення за номером 592 відправлене 13.06.15 об'єктом поштового зв'язку Дніпропетровськ ЦОП з індексом 49999 до об'єкту поштового зв'язку Дніпропетровськ 45, про що свідчить копія витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (а.с. 92-93).

Таким чином, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Відповідно до ухвали господарського суду від 04.06.15 р. судове засідання проводиться в режимі відеоконференції.

18.06.15 року в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.14 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Поліграфіст-2" (Виконавець; позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Інтегрітас" (Замовник; відповідач) укладено договір № 38 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного договору, Замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов'язки по виготовленню поліграфічної продукції згідно наданого Замовником технічного завдання.

Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 1.3. Договору, асортимент, кількість, матеріал та інші вимоги до замовленого виробу, бажаний термін отримання замовлення вказуються в листах-заявках, які підписуються Замовником із вказаною датою та завіряються печаткою Замовника. Оформлені відповідним чином листи-заявки надсилаються або факсимільним, або електронним зв'язком.

Згідно п. 2.2. Договору, поставка вважається завершеною, якщо продукція відвантажена Замовнику з оформленням відповідних документів та доставлена за адресою: м. Харків, пр-т Леніна, 47.

Виконуючи умови Договору, позивач виготовив поліграфічну продукцію на загальну суму 104 880, 09 грн. та поставив її на адресу відповідача, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт та видатковими накладними, копії яких залучені до матеріалів справи (а.с. 24-39).

Згідно п. 3.3. Договору, оплата здійснюється в національній грошовій одиниці України по безготівковому розрахунку, згідно накладної на оприбуткування поліграфічної продукції на склад Замовника.

В п. 3.5. договору сторони узгодили, що після отримання продукції Замовник перераховує Виконавцю решту 50% загальної вартості продукції на протязі 21 календарного дня. Оплата за всі наступні поставки, 100% загальної вартості продукції, здійснюється з відтермінуванням 30 календарних днів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за Договором, здійснивши розрахунки частково в сумі 62 897 грн.

Доказів погашення заборгованості з оплати виконаних робіт та поставленого товару в сумі 41 983, 09 грн., відповідач, на момент розгляду спору, не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача щодо стягнення річних за загальний період з 09.01.15 р. по 04.06.15 р. в сумі 596, 02 грн. підлягають частковому задоволеню, оскільки позивачем невірно визначено початок періоду прострочення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач поставив продукцію (за останньою накладною № РН-0001118 від 24.12.14 р.) 24.12.14 р., отже, прострочення в оплаті відповідно до п. 3.5. Договору, виникло з 24.01.15 р. Відповідно і першим днем правомірного нарахування річних є 24.01.15 р.

Після перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період з 24.01.15 р. по 04.06.15 р. в сумі 531, 93 грн.

Вимоги щодо стягнення інфляції за період з січня 2015 р. по травень 2015 р. також підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 року, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Як вже зазначалось вище, зобов`язання щодо оплати виконаних робіт, відповідач повинен був виконати у січні 2015 р., а отже, нарахування інфляції повинно здійснюватись з лютого 2015 р.

Після перерахунку, з врахуванням положень, викладених у зазначеній вище Постанові ВГСУ, до стягнення підлягає інфляція за загальний період з лютого 2015 р. по травень 2015 р. в сумі 15 258, 81 грн.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення строків оплати сторонами в Договорі передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ(що діяла у період за який сплачується пені), від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення (п. 5.4.).

Вимоги щодо стягнення пені за загальний період з 09.01.15 р. по 18.06.15 р. в сумі 10 783, 48 грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки, як вже зазначено вище, позивачем невірно визначено початок періоду прострочення.

Так, після перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період з 24.01.15 р. по 18.06.15 р. в сумі 10 185, 32 грн.

Керуючись ст. 526, 625, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтегрітас" (49045, м. Дніпропетровськ, вул. Кільченська, 1, р/р 1304 у ПАТ „Універсал Банк", МФО 322001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Поліграфіст 2" (29000, м. Хмельницький, вул. Курчатова, 8, р/р 809 в ЦФ ПАТ „Кредо банк", МФО 325365, ) 41 983 (сорок одна тисяча дев'ятсот вісімдесят три гривні) 09 коп. основного боргу, 531 (п'ятсот тридцять одна гривня) 93 коп. річних, 15 258 (п'ятнадцять тисяч двісті п'ятдесят вісім гривень) 81 інфляції, 10 185 (десять тисяч сто вісімдесят п'ять гривень) 32 коп. пені, 1 761 (одна тисяча сімсот шістдесят одна гривня) 47 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 19.06.15 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко