ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015 р. Справа№ 914/1312/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», м. Київ;

до відповідача 1: Товариства з додатковою відповідальністю «Домінанта», м. Київ;

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Міра і К», м. Львів

про: стягнення 39 358,42 грн.;

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Хом'як О.Г. - представник (довіреність від 02.01.15р.);

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Сухарина І.С. - представник (довіреність від 30.01.15р.);

Суть спору:

позов заявлено Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (м.Київ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Домінанта» (м.Київ) та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міра і К» (м.Львів) про стягнення 39 358,42 грн.

Ухвалою суду від 24.04.15 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 21.05.15р. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обов'язковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

В судове засідання 21.05.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, вимоги ухвали суду від 24.04.2015 року виконав, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач 1 участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити участь повноважного представника в судове засідання (вх. №20248/15 від 18.05.2015 року).

Відповідач 2 участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Судом відкладено розгляд справи на 11.06.2015 року.

В судове засідання 11.06.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача надав докази сплати страхових платежів страхувальником.

Відповідач 1 участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, направив до суду відзив на позовну заяву (вх. №24069/15 від 10.06.2015 року), в якому позов заперечує та клопотання (вх. №24070/15 від 10.06.2015 року), в якому просить розглядати справу без участі його повноважного представника.

Відповідач 2 участь повноважного представника в судове засідання забезпечив, позовні вимоги про стягнення з нього матеріальної компенсації моральної шкоди заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

06.11.2014 на перехресті з кільцевим рухом по вул.Б.Хмельницького - Липинського - Кукурудзяна у м.Львові відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю транспортних засобів «БАЗ А 079.04» р.н. ВС 1153 СТ, під керуванням Коротенко В.С., «Мерседес Бенц Спрінтер» р.н. ВС 1514 СО, «Пежо Партнер» р.н. ВС 9931 ВХ та автомобіля «Тойота Кемрі» р.н. ВС 8484 СН, під керуванням Лапкевича Р.В., який був застрахований у ПрАТ «АСК «Інго Україна» на підставі договору страхування №640596507.14 від 19.09.2014 року (докази сплати страхових платежів страхувальником містяться в матеріалах справи).

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 08.12.2014 року №464/11497/14-п винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, визнано гр. Коротенко В.В.

В момент скоєння ДТП Коротенко В.В. перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Міра і К» на підставі наказу №357 від 31.10.2014 року.

Зазначену подію було визнано страховою, про що 15.12.2014 року було складено Страховий акт № 122808.

В результаті дорожньо - транспорної пригоди автомобілю страхувальника заподіяно матеріальну шкоду. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №73/14 від 21.11.2014 року, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 39 194,54 грн.

Розмір страхового відшкодування яке позивач виплатив склав 38 358,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11398 від 22.12.2014 року.

Цивільна відповідальність водія автомобіля БАЗ А 079,04 ВС 1153 СТ Коротенко В.С. на момент ДТП застрахована у відповідача 1 на підставі полісу №АІ/3299395 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну третіх осіб, у розмірі 50 000,00 грн. і франшизою 0,00 грн.

Позивач надіслав відповідачу 1 заяву про компенсацію суми страхової виплати, яка отримана відповідачем 31.03.2015 року, однак була залишена без розгляду та задоволення (докази поштового направлення заяви містяться в матеріалах справи).

Із врахуванням викладеного, оскільки станом на дату подання позову, страхова виплата не відшкодована, позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача 1 про стягнення 38 358,42 страхового відшкодування та до відповідача 2 про стягнення 1000 грн. матеріальної компенсації завданої моральної шкоди.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані із страхуванням, регулюються параграфом 2 глави 35 Господарського кодексу України, главою 67 Цивільного кодексу України, Законом України «Про страхування», а відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - також Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування) (ч. 2 ст. 352 ГК України).

Згідно з положеннями ст. 5 Закону України «Про страхування», страхування може бути добровільним або обов'язковим. Обов'язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до Закону України «Про страхування».

Страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до п. 6 ст. 6 Закону України «Про страхування», є видом добровільного страхування.

В той же час, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування», відноситься до обов'язкових видів страхування, що здійснюються в Україні.

Згідно ч. 1 ст. 354 ГК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

В розумінні ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як встановлено судом, 06.11.2014 року на на перехресті з кільцевим рухом по вул.Б.Хмельницького - Липинського - Кукурудзяна у м.Львові відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю транспортних засобів «БАЗ А 079,04» р.н. ВС 1153 СТ, під керуванням Коротенко В.С., «Мерседес Бенц Спрінтер» р.н. ВС 1514 СО, «Пежо Партнер» р.н. ВС 9931 ВХ та автомобіля «Тойота Кемрі» р.н. ВС 8484 СН, під керуванням Лапкевича Р.В.

Згідно постанови Сихівського районного суду м.Львова від 08.12.2014 року №464/11497/14-п Коротенко В.С. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

У відповідності до положень ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток у повному обсязі.

Статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналіз приписів ч.ч.1,2 ст. 1166, ч.ч. 2,5 ст. 1187, п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що у випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки питання про її відшкодування вирішується за принципом вини.

Відповідо до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За приписами ст 228 ГК України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Наявність вини Коротенко В.С. у порушенні під час керування автомобілем БАЗ А 079,04 р.н. ВС 1153 СТ Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження автомобілів, підтверджена постановою Сихівського районного суду м.Львова від 08.12.2014 року №464/11497/14-п.

Згідно з наявними в матеріалах справи доказами, на момент ДТП (06.11.2014 року) цивільно - правова відповідальність водія автомобіля БАЗ А 079,04 р.н. ВС 1153 СТ Коротенко В.С. була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (Поліс №АІ/3299395 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну третіх осіб у розмірі 50 000,00 грн. і франшизою 0,00 грн.).

Таким чином, у позивача виникло право регресної вимоги на суму 38 358,42 грн. до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта».

Заявлена позовна вимога до відповідача 2 про стягнення 1000 грн. матеріальної компенсації завданої моральної шкоди не підлягає до задоволення з огляду на те, що позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди відповідачем 1 та не підтверджено розміру матеріальної компенсації такої шкоди.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача 1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог у відповідності до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського,119, оф.27, ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, м. Київ, вул. Воровського, 33, ідентифікаційний код 16285602) 38358,42 грн. страхового відшкодування та 1780,58 грн. судового збору.

3.Відмовити в позові в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міра і К» (79008, м.Львів, вул.Лесі Українки, 7, ідентифікаційний код 31896923) 1 000,00 грн.

Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.06.2015 р.

Суддя Король М.Р.