РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015Справа №910/7537/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТО ГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат-Контроль"

про стягнення 249 304,95 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача: Кушнір Р.Ю.(дов. від 30.01.2015)

Від відповідача: не з"явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 09.06.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача основної заборгованості за договором поставки № 24-02/2012 від 24.02.2012 у розмірі 249 304,95 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.03.2015 порушено провадження у справі №910/7537/15-г та призначено до розгляду на 16.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 розгляд справи в порядку ст. 77 ГПК України відкладено на 28.04.2015 у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача та неподання ним витребуваних судом документів.

27.04.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від відповідача по справі надійшов зустрічний позов, який був повернутий без розгляду ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2015, з мотивів викладених в ухвалі.

Крім того, ухвалою від 28.04.2015 розгляд справи № 910/7537/15-г було відкладено на 26.05.2015.

Ухвалою від 26.05.2015 в порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 09.06.2015.

В судове засідання 09.06.2015 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Ухвала суду від 16.04.2015 отримана відповідачем 23.04.2015, що підтверджується відміткою на звороті ухвали та повідомленням про вручення поштового відправлення № 01 0 (в матеріалах справи).

Ухвала суду від 28.04.2015 отримана відповідачем 05.05.2015 та 07.05.2015, що підтверджується відміткою на звороті ухвали та повідомленнями про вручення поштового відправлення № 10 5 та № 01 0 відповідно(в матеріалах справи).

Ухвала суду від 26.05.2015 отримана відповідачем 02.06.2015, що підтверджується відміткою на звороті ухвали та повідомленням про вручення поштового відправлення № 01 7 (в матеріалах справи).

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд задовольнив дане клопотання.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав суду усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, в яких просив задовольнити їх в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором поставки № 24-02/2012 від 24.02.2012, в частині оплати поставленого товару.

Представник відповідача відзиву на позовну заяву не надав, викладеного позивачем не спростував, в судове засідання жодного разу не з'явився.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представника позивача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем, як постачальником та відповідачем, як покупцем було укладено договір поставки № 24-02/2012 від 24.02.2012 (далі за текстом - договір), відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов'язувався поставити в обумовлені терміни іншій стороні - покупцеві товар, а покупець зобов'язувався прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму, згідно умов договору.

Пунктом 1.2 договору було передбачено, що договір укладається на розсуд сторін і на підставі їх вільного волевиявлення.

Умовами п. 2.1 наведеного договору було визначено, що ціни на товар, який поставляється постачальником, є вільними і мають вказуватися в Специфікації № 1.

Специфікацією № 1 сторонами було передбачено постачання відповідачу товарів 6 найменувань на загальну суму 3 027 476, 11 грн. в т. ч. ПДВ.

Сторони домовились, що ціни у договорі встановлюються в гривнях (п. 2. 2. договору).

Пунктом 2.3 наведеного договору було визначено, що загальна сума договору складає 2 522 896, 76 грн., крім того ПДВ 20% - 504 579, 35 грн., всього з ПДВ 20% - 3 027 476, 11 грн.

Умовами п. 4.1 договору, також, передбачалося, що загальна кількість товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами, ціна за одиницю товару та загальна вартість товару визначаються специфікацією № 1 (п. 2.1 Договору).

Кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, встановлюється в одиницях виміру і вказується в специфікації (п. 4.2 договору).

Сторони домовились про те, що постачання товару за даним договором здійснюватиметься постачальником протягом 6 тижнів з моменту отримання передоплати за товар (п. 5.1 договору).

За умовами п. 5.2 договору передача товару від постачальника покупцеві здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони вказують найменування товару, кількість в одиницях виміру, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що поставляється. Дата, зазначена покупцем у видатковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником.

Разом з видаткової накладною постачальник передає покупцеві податкову накладну та документи, що підтверджують якість товару.

У відповідності до положень п. 8.1 договору розрахунки за договором проводяться у безготівковій формі в наступному порядку:

Передплата в розмірі 30% від вартості товару сплачується протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання договору обома сторонами;

Остаточний розрахунок проводиться, після письмового повідомлення про готовність обладнання на складі заводу-виробника в Італії, але не пізніше дня відвантаження обладнання покупцеві.

Оплата здійснюється покупцем на підставі договору та рахунку № 86 від 24.02.2012 наданих постачальником (п. 8.2 договору).

На виконання вимог договору та на підставі виставленого постачальником рахунку від 24.02.2012 № 86, відповідачем 29.02.2012 було здійснено передплату на користь позивача у розмірі 30% від загальної вартості товару у сумі 908 242, 82 грн.

20.04.2012 покупцем була перерахована на поточний рахунок постачальника ще одна суму у розмірі 1 200 000, 00 грн.

Керуючись положеннями договору позивач 11.05.2012 р. поставило на користь відповідача партію товару на загальну договірну вартість 3 027 476,11 грн., у тому числі ПДВ - 504 579,35 грн., що підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною від 11.05.2012 № 116.

Факт отримання товару відповідачем підтверджується довіреністю від 11.05.2012 № 348, виданою уповноваженій особі покупця - водію Яцевському Юрію Георгійовичу.

Отримавши товар, відповідач в травні - жовтні 2012 року провів часткову оплату залишку несплаченої частини поставленого товару на користь позивача: 17.05.2012 було перераховано 450 000,00 грн.; 12.06.2012 було перераховано 200 000,00 грн.; 31.10.2012 було перераховано 19 928,33 грн. Загальна сума проведених покупцем оплат отриманого товару за період травень - жовтень 2012 року склала 669 928,33 грн.

За ствердженням позивача, яке не було спростоване відповідачем, станом на момент винесення рішення у справі, відповідач в повній мірі за поставлений за договором товар не розрахувався, і його заборгованість перед позивачем за договором становить 249 304, 95 грн. (3 027 476,11 - 2 108 242,82 - 669 928,33 = 249 304, 95). Доказів іншого матеріали справи не містять.

Предметом позову є матеріально - правова вимога позивача про стягнення з відповідача 249 304, 95 грн. основної заборгованості за договором.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір поставки № 24-02/2012 від 24.02.2012 є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Як встановлено судом, позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору поставлено відповідачу товар на суму 3 027 476, 11 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідачем поставлений товар був частково оплачений на суму 2 778 171, 15 грн., станом на момент подання позовної заяви та вирішення спору заборгованість відповідача перед позивачем складає 249 304, 95 грн., доказів сплати якої відповідачем суду не надано.

Позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору. Відповідачем, в свою чергу, жодних претензій у строки визначені договором, щодо невідповідності поставки умовам договору не заявлялось та доказів іншого суду не надано.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 249 304, 95 грн. відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 249 304, 95 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати товару, у відповідності до п. 8.1. договору та ст. 692 ЦК України є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 249 304, 95 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з огляду на повне задоволення позовних вимог витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТО ГРУП" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат-Контроль" (01602, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 34/2, оф. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТО ГРУП" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 24; ідентифікаційний код 35895180) 249 304 (двісті сорок дев'ять тисяч триста чотири) грн. 95 коп. основної заборгованості та 4 986 (чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят шість) грн. 10 коп. витрат по оплаті судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Повне рішення складено: 16.06.2015.

Суддя Л. Д. Головатюк