номер провадження справи 13/86/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 Справа № 908/2017/15-г

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Восток, м. Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про стягнення 139 000,00 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: Дряхлов Є.О., довіреність № 435 від 31.12.2014р.

від відповідача: не зявився

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Восток до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 139 000,00 грн. безпідставно набутих коштів.

27.03.2015р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2017/15-г та призначено до розгляду на 20.05.2015р.

07.04.2015р. до суду надійшла заява про зміну підстави позову від 02.04.2015р., в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 139 000,00 грн. попередньої оплати за договором № 33 від 06.09.2011р.

Ухвалою суду від 10.04.2015р. Товариству з обмеженою відповідальністю Восток відмовлено в задоволені заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

До початку розгляду справи представником позивача заявлено клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

20.05.2015р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, вступну та резолютивну частини якого оголошено в судовому засіданні згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві від 25.03.2015р., з урахуванням заява про зміну підстави позову від 02.04.2015р. та просить суд стягнути з відповідача 139 000,00 грн. попередньої оплати за договором № 33 від 06.09.2011р. Обґрунтовуючи свої вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю Восток посилається на ст. ст. 509, 525, 526, 530 ЦК України та ст. ст. 22, 54, 57, 61, 64 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки, заява позивача про зміну підстави позову від 02.04.2015р. надійшла до початку розгляду господарським судом справи по суті, то суд вважає за можливим прийняти та задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Восток про зміну підстави позову від 02.04.2015р.

Відповідач в судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без участі його представника на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

Ухвала суду про порушення провадження у справі № 908/2017/15-г від 27.03.2015р., направлена Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за адресою: 69000, АДРЕСА_1 повернулась до господарського суду з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що відповідач про дату, час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином у відповідності із приписами закону. Підстави неявки відповідача суду не відомі.

Суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача, за поясненнями позивача та наявними у справі матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

06.09.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Восток (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець) укладено Договір № 33 (далі Договір).

За умовами п. 1.1. Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обовязок надати послугу по оформленню правовстановлюючих документів на автозаправний комплекс в Дніпропетровській області, Дніпропетровському районі, смт. Ювілейне, вул. Бабенка, буд. 1 та оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Згідно п. 2.1 Договору, ціна робіт за оформлення ділянки складає 278 000,00 грн.

Замовник проводить передоплату за виконання робіт в розмірі 50 % від суми договору, що складає 139 000,00 грн. Останні 50 % від суми договору, що складає 139 000,00 грн., замовник зобовязаний сплатити на протязі 5-ти днів з моменту отримання від виконавця зареєстрованого свідоцтва про право власності на автозаправний комплекс в Дніпропетровській області, Дніпропетровському районі, смт. Ювілейне, вул. Бабенка, буд. 1 (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору, строк виконання робіт за даним договором не повинен перевищувати 210 днів з моменту передоплати замовником ціни даних робіт та надання пакету документів, необхідних для оформлення права власності на автозаправний комплекс і договору оренди на земельну ділянку.

Роботи у відповідності до цього Договору вважаються виконаними після отримання свідоцтва на право власності га підписання договору оренди земельної ділянки (п. 4.2 Договору,

На виконання вимог договору, позивачем сплачено на користь відповідача 139 000,00 грн. передоплати, що підтверджується платіжним дорученням № 2661 від 12.09.2011р.

Однак, в порушення умов договору відповідач власних зобовязань не виконав послуги позивачу надані не були.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р. по справі № 908/4475/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Восток задоволено у повному обсязі. Розірвано договір № 33 від 06.09.2011р., укладений між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю ВОСТОК. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВОСТОК 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

Дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступні обставини:

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Стаття 173 Господарського кодексу України визначає господарське зобовязання, як зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, тощо), або утриматись від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 902 ЦК України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 2 ст. 631 цього ж Кодексу договір набирає чинності з моменту його укладення.

Як передбачено статтею 905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Підписавши та скріпивши своєю печаткою договір відповідач таким чином підтвердив прийняття на себе зобовязань за цим договором на зазначених у ньому умовах.

Як свідчать обставини справи, позивач сплатив відповідачу передоплату за надання послуг на загальну суму 139 000,00 грн.

Однак, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 власних зобовязань за договором не виконала послуги позивачу надані не були.

Відповідно до ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р. по справі № 908/4475/14, залишеного без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.03.2015р. спірний Договір № 33 від 06.09.2011р. розірвано.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Статтею 906 ЦК України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт перерахування позивачем на розрахунковий рахунок відповідача передоплати в розмірі 139 000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 2661 від 12.09.2011р. (копія в матеріалах справи).

Оскільки доказів повного виконання зобовязання або повернення перерахованих коштів відповідачем не надано, останнім допущено порушення вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України щодо належного виконання договірних зобовязань.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини та на те, що факт отримання попередньої оплати відповідачем не спростовано і суму попередньої оплати позивачеві не повернуто, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зобовязана повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Восток суму попередньої оплати за договором у розмірі 139 000,00 грн.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 139 000,00 грн. попередньої оплати за договором № 33 від 06.09.2011р. обґрунтованими, заснованими на законі, договорі, і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 44, 49 ГПК України судові витрати в сумі 2 780 грн. покладаються на відповідача в повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Восток (03110, м. Київ, вул. Соломянська, 11, ) 139 000 (сто тридцять девять тисяч) грн. 00 коп. попередньої оплати та 2 780 (дві тисячі сімсот вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно з вимогами ст. 84 ГПК України 10.06.2015р.