ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року Справа № 925/1647/13

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Лавріненку С.І., за участю представників сторін: позивача - Житнікової Т.А. за довіреністю, відповідача - не з'явились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Черкаської міської ради до приватного підприємства «Стройинвест-Партнер» про стягнення 43154 грн. 18 коп.,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2013 року позивач - Черкаська міська рада, звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства «Стройинвест-Партнер» (далі - відповідач) в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь, на підставі договору оренди землі від 26.04.2005 року, зареєстрованого у Черкаській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" при Держкомземі України 20.05.2005 року за № 60 (далі - спірний договір оренди землі):

40512 грн. 90 коп. заборгованості з орендної плати за період користування з 20.05.2005 року, тобто з дати державної реєстрації договору, по 30.06.2013 року, нарахованої відповідно до п. 4.1. договору;

1004 грн. 62 коп. відшкодування (не отриманого прибутку), нарахованого відповідно до п. 13.5. договору за період користування земельною ділянкою з дати прийняття рішення про надання земельної ділянки по дату набрання чинності договору, тобто з 04.11.2004 по 19.05.2005 року;

1636 грн. 66 коп. пені, згідно з п. 4.6. договору, із розрахунку 120% річних облікової ставки НБУ за шість місяців прострочення;

1720 грн. понесених судових витрат.

Позов мотивовано тим, що відповідач взагалі не сплачував орендну плату по спірному договору оренди землі, розрахунок орендної плати в залежності від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і зміна орендодавцем в односторонньому порядку розміру орендної плати за землю в сторону збільшення без внесення змін до договору погоджені сторонами в договорі.

Судом провадження у справі зупинялось з 16.12.2013 року до 24.02.2015 року до вирішення пов'язаної справи № 925/1648/13.

В засіданнях суду представник позивача позов з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримала і просила задовольнити повністю.

Відповідач в особі його представника подав письмовий відзив на позов (том 1 а.с. 24-25) та клопотання про застосування строків позовної давності (том 1 а.с. 23, том 2 а.с. 43), в яких проти позову заперечував з мотивів безпідставності і необґрунтованості позовних вимог та заявив про застосування позовної давності в частині, де позивач пропустив строк звернення до суду, в засіданні суду представник відповідача позов не визнав і в його задоволенні просив суд відмовити з підстав, викладених у письмових відзиві і клопотаннях. У судове засідання 19.05.2015 року представник відповідача не з'явився без поважних причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Наявні у справі матеріали суд вважає достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, тому, з урахуванням вимог ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у позові повністю з наступних підстав.

04.11.2004 року сьома сесія Черкаської міської ради прийняла рішення № 7-90 «Про надання приватному підприємству «Стройинвест-Партнер» земельної ділянки по бул. Шевченка, 340 в оренду», яким вирішила затвердити проект відведення земельної ділянки приватному підприємству «Стройинвест-Партнер» по бул. Шевченка, 340, надати приватному підприємству «Стройинвест-Партнер» в оренду терміном до 49 років земельну ділянку площею 2200 кв.м. під розташування 7-поверхового житлового будинку з вбудованим торгівельним комплексом по бул. Шевченка, 340 за рахунок земель, ненаданих у власність чи користування Черкаської міської ради та 6 кв.м. земель комерційного використання, що обліковуються за ТОВ «Постер ЛТД» (том 1 а.с. 8).

26.04.2005 року між позивачем - Черкаською міською радою, як орендодавцем, та відповідачем - приватним підприємством «Стройинвест-Партнер», як орендарем, на підставі вказаного рішення Черкаської міської ради, було укладено договір оренди землі, згідно з яким позивач надає, а відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 2200 кв.м. по бул. Шевченка, 340, під розташування 7-поверхового житлового будинку з вбудованим торгівельним комплексом за рахунок земель, ненаданих у власність чи користування Черкаської міської ради та 6 кв.м. земель комерційного використання, що обліковуються за ТОВ «Постер ЛТД» (далі - договір) (том 1 а.с. 11-17).

Відповідно до п. 2.4. Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 185108,0 грн. - на період будівництва (але не пізніше вводу в експлуатацію); 370216,0 грн. - земель житлової забудови; 420,71 грн. - 1 кв. м. земель комерційного використання.

У пункті 4.1. Договору сторони встановили, що за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі. Розрахунок орендної плати: грошова оцінка земельної ділянки під розташування 7-поверхового житлового будинку з вбудованим торгівельним комплексом по бул. Шеченка, 340 згідно з довідкою Черкаського міського управління земельних ресурсів від 05.04.2005 р. № 86-гр.-2005 на час укладання цього договору становить: - 1851 грн. на період нормативного терміну будівництва до 19.04.2007 р. (але не пізніше вводу в експлуатації згідно довідки ДП УкрНДПІлегпром від 06.04.2005 р. № 052-148); - 3702,0 грн. - землі житлової забудови з 05.11.2007 р.; - 12,62 грн. за 1 кв.м. земель комерційного використання.

Згідно з п. 4.2. Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Розмір грошової оцінки та орендної плати не є сталим і змінюється в зв'язку з проведенням її щорічної індексації та внесенням змін на підставі вимог діючого законодавства. В таких випадках розмір грошової оцінки земельної ділянки та щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору;

Відповідно до п. 4.3. Договору, орендна плата за землю вноситься орендарем щомісячно до 30 числа наступного місяця за звітним.

Пунктом 4.6. Договору встановлено, що за несвоєчасне внесення орендної плати стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку;

Відповідно до п. 12.1. Договору зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Згідно з п. 13.5. договору, орендар зобов'язався відшкодувати орендодавцю суму упущеної вигоди (не отриманого прибутку) в розмірі орендної плати за весь період з дати прийняття рішення до моменту набуття чинності договору оренди.

Договір зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.05.2005 року за № 060.

По акту приймання-передачі земельної ділянки від 26.04.2005 року (том 1 а.с.15) позивач передав, а відповідач прийняв у користування зазначену земельну ділянку.

В обґрунтування своїх вимог позивач надав розрахунок заборгованості по орендній платі від 01.08.2013 року № 810/18-08, який підготовлений підрозділом позивача - Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради, відповідно до якого за період з квітня 2005 року по червень 2013 року позивачем нараховано 40512 грн. 90 коп. орендної плати, 1004 грн. 62 коп. відшкодування, 1636 грн. 66 коп. пені, всього сума заборгованості становить 43154 грн. 18 коп. (том 1 а.с. 18). Відповідно до вказаного розрахунку позивача, розмір орендної плати становив щомісячно у травні грудні 2005 року 154,25 грн., у січні 2006 - травні 2007 року - 159,65 грн. з застосуванням коефіцієнта індексації 1,035 та 1% від грошової оцінки землі, у червні 2007 року 303,36 грн. 2% від грошової оцінки землі, у липні - грудні 2007 року - 319,33 грн. (185108,0х2%х1,035=3831,73/12), у січні - грудні 2008 року - 328,27 грн. (коефіцієнта індексації 1,028), у січні - грудні 2009 року - 378,17 грн. (коефіцієнта індексації 1,152), у січні 2010 - квітні 2011 року - 400,48 грн. (коефіцієнта індексації 1,059), у травні 2011 року - 574,08 грн., у червні 2011 - червні 2013 року - 759,24 грн. Відповідач, згідно розрахунку позивача і поясненням його представника в засіданнях суду, орендну плату, відшкодування і пеню не сплачував.

Розмір орендної плати позивачем коригувався з урахуванням прийнятих рішень Черкаської міської ради від 31.05.2007 року № 2-613 «Про плату за оренду землі», від 13.05.2010 року № 5-656 «Про затвердження показників грошової оцінки земель м. Черкаси», від 13.05.2010 року № 5-657 «Про плату за оренду землі».

Із витягу № 542-гр.-2011 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.02.2011 року (том 1 а.с. 19) вбачається, що на період будівництва нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідача під забудовою становить 455554 грн., після завершення будівництва - 911086 грн.

Будівництво об'єкта, під розташування якого надано у користування спірну земельну ділянку, на час розгляду справи не завершено, 03.11.2009 року відповідач звертався до позивача з заявою № 25 (том а.с.26), у якій просив внести зміни до рішення Черкаської міської ради від 04.11.2004 р. № 7-90 в частині подовження терміну будівництва 7-поверхового житлового будинку з вбудованим торгівельним комплексом у зв'язку з тим, що по даний час об'єкт в комерційних цілях не використовується, а також з відсутністю коштів на проведення будівельних робіт. Заява позивачем залишена без задоволення.

Із листа ДПІ у м. Черкасах від 07.11.2013 року № 16455/23-01-15-0323, наданого на запит позивача, вбачається, що відповідачем подані податкові декларації з плати за землю (орендна плата за землю), згідно з якими ним сплачено: на 2005 рік (квітень-грудень) - 1388,25 грн., на 2006 рік - 8608,63 грн.; на 2007 рік - 16707,61 грн., на 2008 рік - 280681,26 грн., на 2009 рік - 263819,58 грн., на 2010 рік - 47247,99 грн., на 2011 рік - 70325,51 грн., на 2012 рік - 70325,51 грн., на 2013 рік - 70325,51 грн., в тому числі за січень-серпень 46883,68 грн. Враховуючи, що надходження зараховуються по особовим рахунках платників, а не в розрізі земельних ділянок, за період з 01.05.2005 року по 23.10.2013 року сплачено 814655,67 грн. Крім того, ДПІ донараховано податкове зобов'язання по орендній платі за землі у 2007 році в сумі 755,82 грн. (штрафна санкція 547,91 грн.), за 2006-2013 роки застосовано штрафних санкцій на суму 5093,39 грн. та нараховано пені - 2163,35 грн. (том 1 а.с.82, 83).

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, викладені у письмовому відзиві, відповідач надав суду податкові декларації з плати за землю (т. 1 а.с. 28-30, 95-117), квитанції та платіжні доручення про справляння плати за землю за період з січня 2010 року по вересень 2013 року (том 1 а.с. 38-58) та акти звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2013 року, 16.12.2013 року (том 1 а.с. 37, 134-140), які спростовують наявність спірної заборгованості. Із цих документів також вбачається, що сплату орендної плати відповідач здійснював за земельні ділянки, набуті в користування по двох договорах оренди землі - державна реєстрація від 20.05.2005 року № 60 (спір на підставі якого розглядається у даній справі) і державна реєстрація від 30.03.2006 року № 5, оплата здійснювалась одним платіжним дорученням щомісячно.

02.12.2013 року відповідач звертався до Департамента бюджетної політики з листом, у якому підтвердив, що орендна плата ним сплачувалась за користування земельними ділянками по договорам від 20.05.2005 року № 60 і від 30.03.2006 року № 5 у сумах, зазначених у податкових деклараціях, та просив визначити суму зарахувань орендної плати по кожній ділянці і вирахувати заборгованість, якщо така існує (том 1 а.с. 118).

Із листа ДПІ у м. Черкасах від 05.11.2013 року, наданого відповідачу на його запит, станом на 31.10.2013 року заборгованості з податків і зборів (обов'язкових платежів), що контролюються ДПІ у м.Черкасах, ПП «Стройинвест-Партнер» не має (том 1 а.с. 92).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 23.01.2015 року у справі № 925/1648/13 (том 1 а.с. 185-192), яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову Черкаської міської ради до ПП «Стройинвест-партнер» про стягнення 740727,38 грн. заборгованості з орендної плати по договору оренди землі від 30.03.2006 року № 5 у зв'язку з безпідставністю позовних вимог. До вирішення спору у справі № 925/1648/13 зупинялось провадження у справі, що розглядається. Цим же судовим рішенням було встановлено, що позивач в розрахунку заборгованості від 01.08.2013р. зазначив, що відповідач сплачував 5860,46 грн. в місяць. Разом з тим, відповідачем надано пояснення, копії платіжних доручень і копію акту звірки взаємо розрахунків згідно яких вбачається, що по договору оренди землі від 30.03.2006р., зареєстрованого 11.04.2006 № 5 відповідач сплачував 4 709,15 грн. в місяць, що відповідає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один і становить 56 509,80 грн. Грошові кошти в сумі 1151,31 грн. відповідач відносить до орендної плати по іншому договору оренди земельної ділянки від 26.04.2005р. зареєстрований 20.05.2005р. № 60. яка розташована по бульвару Шевченка, 340 площею 2200 кв.м.

Спірна вимога позивача ґрунтується на правах і зобов'язаннях, які виникли із договору оренди землі від 26.04.2005 року. Договір зареєстрований у встановленому порядку, чинний, зміни до нього не вносились, підлягає виконанню на умовах, визначених у ньому.

За своїм правовим змістом укладений договір є договором найму (оренди) земельної ділянки та відповідає вимогам ст. 792 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, у відповідності до якої за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Господарського кодексу (далі - ГК) України, не є предметом регулювання цього кодексу земельні відносини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 759 ч. 1, 760 ч. 3, 762 ч. 1, 3, 5, 763 ч. 1, ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом; за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором; договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Предметом спору у справі, що розглядається, є заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, згідно з п. 4.1. договору, в сумі 40512 грн. 90 коп. за період користування з 20.05.2005 року по 30.06.2013 року, 1004 грн. 62 коп. відшкодування (не отриманого прибутку), нарахованого відповідно до п. 13.5. договору за період користування земельною ділянкою з 04.11.2004 по 19.05.2005 року, 1636 грн. 66 коп. пені, згідно з п. 4.6. договору, із розрахунку 120% річних облікової ставки НБУ за шість місяців прострочення. Із них було нараховано до сплати в 2005 році 1139,46 грн. орендної плати і 1000,62 грн. відшкодування, в 2006 році - 1915,8 грн. орендної плати, в 2007 році - 3017,59 грн. орендної плати, в 2008 році - 3939,24 грн. орендної плати, в 2009 році - 4538,04 грн. орендної плати, в 2010 році - 4805,76 грн. орендної плати, в 2011 році - 7490,68 грн. орендної плати, в 2012 році - 9110,88 грн. орендної плати, за 6 місяців 2013 року - 4555,44 грн. орендної плати.

Разом з тим, за цей же період відповідачем сплачено орендної плати по цьому ж договору в 2005 році - 1391,4 грн., в 2006 - 1915,79 грн., в 2007 - 3043,88 грн., в 22008 - 11973,07 грн., в 2009 році - 13792,92 грн., в 2010 році - 14606, 77 грн., в 2011 - 13815,71 грн., в 2012 - 13815, 71 грн., в 2013 за 6 місяців - 6907, 86 грн., а разом - 81263,11 грн.

Оцінюючи докази, подані сторонами в їх сукупності, суд надає перевагу заперечення відповідач в частині доводів про відсутність спірної заборгованості. При цьому суд враховує, що відповідно до абз. 2 п. 2.23. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (з наступними змінами), доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою. Відсутність спірної заборгованості підтверджується, зокрема, вищенаведеною довідкою ДПІ.

При вирішенні спору в частині стягнення пені суд керується приписами статей 549 - 552, 611 ЦК України, статтями 229 - 232, 234, 343 ГК України, нормами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» N 14 від 17.12.2013 року (пунктах 1.2., 1.12., 2.1.). Враховуючи попередній висновок про відсутність порушення відповідачем спірного грошового зобов'язання в період часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання і за порушення якого позивачем нарахована спірна пеня, вимогу позивача в цій частині позову суд вважає безпідставною і в її задоволенні також відмовляє.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтями 256-258, 260, 261, 263, 264 ЦК України визначено поняття позовної давності, її загальну і спеціальну тривалість, правила обчислення, початок перебігу, умови зупинення і переривання перебігу позовної давності.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Таким чином, суд, приймаючи до уваги відсутність заборгованості відповідача з орендної плати за період користування з 20.05.2005 року по 30.06.2013 року на загальну суму (40512,90+1004,62) 41517 грн. 52 коп. порушення прав і законних інтересів позивача не вбачає, тому заяву відповідача про застосування позовної давності відхиляє.

Згідно із ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи та вимог законодавства позовні вимоги суд визнає не обґрунтованими, не доведеними, надає перевагу запереченням відповідача, а в задоволенні позову з зазначених у ньому підстав відмовляє повністю. При цьому суд відзначає, що спір, який розглядається, виник між сторонами не внаслідок суперечностей при виконанні умов договору оренди землі, а внаслідок недоліків у здійсненні позивачем оперативного контролю за станом розрахунків орендарів з бюджетом за укладеними договорами оренди землі.

На підставі статті 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 12.06.2015 року.

Суддя В.М. Грачов