РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015Справа №910/11507/15

За позовом дочірнього підприємства «Е-Консалтинг»

до державного підприємства «Національний спортивний комплекс «Олімпійський»

про стягнення 53 584,53 грн.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача - Лісовський Р.А. (дов. № 18.05/15 від 18.05.15);

від відповідача - Шадевська Ж.Е. (дов. № 3 від 06.01.15).

встановив :

05.05.2015 дочірнє підприємство «Е-Консалтинг» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до державного підприємства «Національний спортивний комплекс «Олімпійський» про стягнення заборгованості за договором про закупівлю послуг за державні кошти від 11.11.2011 № 340 у розмірі 87 280,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної сплати за виконані роботи відповідно до договору про закупівлю послуг за державні кошти від 11.11.2011 № 340.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.05.2015 порушено провадження у справі № 910/11507/15-г та призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.05.2015.

Письмовим відзивом від 20.05.2015 на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечив та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що на дату подання позову розрахунок з позивачем за вказаними ним актами приймання-передачі здійснено у повному обсязі, а відлік позивачем строку оплати послуг від дати складання актів приймання-передачі є помилковим, оскільки такий строк починає свій перебіг з дати отримання відповідного рахунку від виконавця, однак на адресу відповідача рахунки щодо оплати послуг не надходили.

16.06.2015 через загальний відділ діловодства суду позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, та остаточно просив стягнути з відповідача на його користь 53 584,53 грн., з яких 15 072,60 грн. пені, 35 955,77 грн. інфляційних втрат та 2 556,16 грн. 3 % річних.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року, передбачені частиною четвертою статті 22 Господарського процесуального кодексу України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи те, що вищезазначені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду, у зв'язку з чим новою ціною позову є 53 584,53 грн., з яких 15 072,60 грн. пені, 35 955,77 грн. інфляційних втрат та 2 556,16 грн. 3 % річних.

В судове засідання 16.06.2015 з'явилися представники сторін. Надали пояснення по справі та додаткові докази.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

11.11.2011 між дочірнім підприємством «Е-Консалтинг» (далі - позивач, виконавець) та державним підприємством «Національний спортивний комплекс «Олімпійський» (далі - відповідач, замовник) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 340, відповідно до умов п. 1.1 якого виконавець зобов'язується у 2011 році надати замовнику послуги консультативні з програмного забезпечення і послуги з розроблення програмного забезпечення інші (впровадження системної платформи прикладних застосувань програмного комплексу керування НСК «Олімпійський», а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 3.1 договору, з урахуванням додаткової угоди № 1, становить 3 839 300,46 грн., у тому числі ПДВ - 639 883, 41 грн..

Згідно з п. 4.1 договору оплата вартості прав користування «Системної платформи прикладних застосувань програмного комплексу керування НСК «Олімпійський», послуг з впровадження консультативних послуг з впровадження «Системної платформи прикладних застосувань програмного комплексу керування НСК «Олімпійський» та послуг з технічної підтримки здійснюється замовником протягом 30 банківських днів від дати отримання рахунків від виконавця, що виставляється виключно на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі ліцензійного прикладного та системного програмного забезпечення та здачі-приймання послуг.

Пунктом 6.2.4 договору сторони погодили, що замовник має право повернути рахунок виконавцю без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів (відсутності печатки, підписів, тощо).

Факт надання послуг з технічної підтримки підтверджується актом приймання-передачі послуг, який надсилається виконавцем. Приймання-здача консультативних послуг з впровадження «Системної платформи прикладних застосувань програмного комплексу керування НСК «Олімпійський» за етапом оформляється двостороннім актом приймання-передачі послуг (п. п. 11.3, 11.4 договору).

За умовами п. 10.1 договору, в редакції додаткової угоди № 1/1 від 22.12.2011, договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.04.2015 у відповідності до додатку 1 до документації конкурсних торгів та календарного плану, що наведено у додатку б/н від 22.12.2011. Дія договору подовжується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до укладеного договору позивач надав відповідачу вказані послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі послуг, підписаними сторонами та скріпленими печатками підприємств, а саме: № 340-1 від 24.11.2011 на суму 870 789,24 грн., № 340-2 від 25.11.2011 на суму 991 783,98 грн., № 340-3 від 28.11.2011 на суму 715 287,24 грн., № 340/1 від 01.12.2011 на суму 383 088,00 грн., № 340/2 від 26.01.2012 на суму 273 240,00грн., № 340/3 від 31.03.2012 на суму 69 000,00 грн., № 340/4-1 від 30.04.2012 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-2 від 31.05.2012 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-3 від 30.06.2012 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-4 від 31.07.2012 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-5 від 31.08.2012 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-6 від 30.09.2012 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-7 від 31.10.2012 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-8 від 30.11.2012 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-9 від 31.12.2012 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-10 від 31.01.2013 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-11 від 28.02.2013 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-12 від 31.03.2013 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-13 від 31.04.2013 на суму 14 892,00 грн., № 340/4-14 від 31.05.2013 на суму 14 892,00 грн. та № 340/4-15 від 30.06.2013 на суму 14 892,00 грн.

Отримані заявником послуги за актами 2011-2012 років оплачені у повному обсязі.

22.04.2015 відповідач також перерахував на банківський рахунок позивача суму за надані послуги за 2013 рік у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 388 від 22.04.2015.

Таким чином розрахунок за вказаними актами приймання-передачі послуг здійснено у повному обсязі, що не заперечується сторонами.

Разом з цим, позивач звертаючись до суду з вказаним позовом наголошував на тому, що відповідач, відповідно до п. 4.1 договору, свої зобов'язання з оплати наданих виконавцем послуг протягом 30 банківських днів з моменту їх прийняття не виконав, внаслідок чого у нього виникла дебіторська заборгованість.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Спір виник у зв'язку з тим, що на думку позивача відповідач своїх зобов'язань щодо своєчасної оплати отриманих послуг не виконав.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

В частині 7 статті 179 Господарського кодексу України зазначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 627 Цивільного кодексу України унормовано, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Цивільним законодавством (ст.ст. 525, 526 ЦК України) передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення містяться й в приписах ч. 1 ст. 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 221 ГК України, ч. 1 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив виконання господарського зобов'язання, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не виконав дій, що передбачені законом, іншими правовими актами, або випливають із змісту зобов'язання, до вчинення яких боржник не міг виконати свого зобов'язання перед кредитором, а у відповідності до ч. 3 ст. 220 ГК України, ч. 4 ст. 612 ЦК України, боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що оплата вартості прав користування «Системної платформи прикладних застосувань програмного комплексу керування НСК «Олімпійський», послуг з впровадження консультативних послуг з впровадження «Системної платформи прикладних застосувань програмного комплексу керування НСК «Олімпійський» та послуг з технічної підтримки здійснюється замовником протягом 30 банківських днів від дати отримання рахунків від виконавця, що виставляється виключно на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі ліцензійного прикладного та системного програмного забезпечення та здачі-приймання послуг.

Отже, строк оплати наданих послуг за договором починає свій перебіг з дати отримання відповідного рахунку від виконавця та спливає через 30 банківських днів з дати отримання такого рахунку.

Матеріали справи не місять доказів направлення позивачем НСК «Олімпійський» рахунків для здійснення оплати послуг, оформлених актами приймання-передачі від 31.03.2013 № 340/4-12, від 31.04.2013 № 340/4-13, від 31.05.2013 № 340/4-14 та від 31.06.2013 № 340/4-15 відповідно до умов п. 4.1 договору.

Таким чином в діях відповідача відсутній склад господарського правопорушення, оскільки затримка у оплаті послуг, що є предметом даного спору, сталася не у зв'язку із неправомірними діями останнього, а у зв'язку із неотриманням рахунків від позивача для її здійснення відповідно до умов договору, отже позивачем не доведено прострочення строку виконання зобов'язання з оплати послуг за вказаними вище актами, у зв'язку з чим нарахування штрафних санкцій є безпідставними.

За таких обставин у позові слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні 16.06.2015 на підставі положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Повне рішення складене та підписане 18.06.2015.

Суддя В.О. Демидов