УХВАЛА

21.05.2015Справа № 6/683

За скаргою заступника Генерального прокурора України

На дії департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

У справі

За позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ»

Про спонукання до виконання обов'язку в натурі

Та за зустрічним

позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ»

до відповідача Міністерства оборони України

про спонукання до вчинення дій

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від скаржника Красільнік П.П. (за дов.)

від органу виконання рішень не з'явились

від позивача Ольховець В.П. (за дов.)

від відповідача Парицька Н.О. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.12.2009 позов заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України задоволено частково. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» задоволено частково. Зокрема, зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» передати Міністерству оборони України нерухоме майно, яке належить до житлового фонду, на суму 18944882,00 грн.. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» до Державного бюджету України 25500 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині первісного позову відмовлено.

Зобов'язано Міністерство оборони України привести земельну ділянку площею 4,57 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118), у стан придатний для будівництва шляхом виконання договірних зобов'язань в натурі, а саме: звільнити будівлі та споруди, що знаходяться на земельній ділянці площею 4,57 га в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118); списати будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці площею 4,57 га в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118); передати товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» земельну ділянку площею 4,57 га в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118) під забудову. Стягнуто з Міністерства оборони України) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» 85 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

24.12.2009 на виконання рішення видано накази.

Заступник Генерального прокурора України подав скаргу на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, в якій просить поновити строк на подання скарги та визнати протиправними дії органу виконання рішень щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 41372406 від 06.02.2014, а також визнати незаконною та скасувати вказану постанову. Обґрунтовуючи свою скаргу заступник Генерального прокурора України послався на те, що Міністерство оборони України не виконало рішення суду у повному обсязі - не передало земельної ділянки, а тому виконавче провадження закінчено передчасно.

Ухвалою суду від 28.04.2015 скаргу призначено до розгляду.

Міністерство оборони України скаргу підтримало з тих же мотивів і просило скаргу задовольнити.

Орган виконання рішень проти задоволення скарги заперечив. Підставою для закінчення виконавчого провадження стало звернення самого стягувача про те, що рішення виконано, на підтвердження чого стягувач надав відповідні документи.

На аналогічні обставини також посилається стягувач, заперечуючи проти задоволення скарги.

Орган виконання рішень подав клопотання про заміну відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 18.05.2015 замінено відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в порядку статті ст. 25 ГПК України.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників стягувача та боржника суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного

06.02.2014 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімовою А.Н. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу (дублікату) № 6/683 від 24.12.2009, виданого господарським судом міста Києва, про зобов'язання Міністерства оборони України привести земельну ділянку площею 4,57 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118), у стан придатний для будівництва шляхом виконання договірних зобов'язань в натурі, а саме: звільнити будівлі та споруди, що знаходяться на земельній ділянці площею 4,57 га в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118); списати будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці площею 4,57 га в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118); передати товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" земельну ділянку площею 4,57 га в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118) під забудову.

Виконавче провадження закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Заступник Генерального прокурора України вважає, що закінчення виконавчого провадження є передчасним та незаконним, оскільки матеріали виконавчого провадження не містять даних, які б підтверджували передачу Міністерством оборони України земельної ділянки площею 4,57 га в м. Києві по вул. Акадаміка Туполєва, 8 (військове містечко № 118) під забудову ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ТВІ», а державним виконавцем не перевірено в повному обсязі виконання оборонним відомством судового рішення.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

З огляду на це, визначені господарсько-процесуальним законодавством України засади звернення до суду поширюються також і на скарги, що подаються в порядку і на підставі ст. 121-2 ГПК України.

В силу статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації звертаються до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Тобто, оскарження дії чи бездіяльності органу Державної виконавчої служби, повинна кореспондуватися з наведеними підставами звернення до суду, тобто носити характер захисту порушених прав скаржника.

Як зазначено вище, Міністерство оборони України, в інтересах якого заступником Генерального прокурора України подано позов, за даним виконавчим провадженням є боржником, тобто особою, на яку покладено обов'язок вчинити дії. Таким чином, подання скарги з підстав не вчинення вказаних дій носить характер захисту не прав боржника, як це передбачено ст. 1 ГПК України, а обов'язків, що є неприпустимим.

Виконання рішення суду є обов'язком, який покладається на особу законом, а примусове виконання - це застосування примусу до боржника внаслідок невиконання даного обов'язку добровільно. Не погоджуючись зі станом виконання рішення, на підставі якого виконавцем прийнята оскаржувана постанова, боржник не позбавлений законної можливості добровільно виконати його у повному обсязі.

З огляду на це, дана скарга не носить характеру захисту прав боржника - Міністерства оборони України, в інтересах якого вона подана, у виконавчому провадженні, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

У ХВ А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги заступника Генерального прокурора України на дії департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Суддя С. А. Ковтун