ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 р. Справа№ 914/1593/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», м. Дніпропетровськ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона», м. Львів,

про стягнення 46' 613,77 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.М.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Сидор В.Д.

На розгляд господарського суду Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" подано позов до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВОНА" про стягнення 46' 613,77 грн.

Ухвалою суду від 19.05.2015р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 02.06.2015р. Розгляд справи відкладався на 16.06.2015 р.

У судове засідання 16.06.2015 р. представник позивача не з'явився, у заяві (вх.№221192/15 від 28.05.2015р.) зазначив, що позовні вимоги підтримує та у разі його неявки розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем виплачено страхувальнику Тітову О.В. страхове відшкодування на підставі договору страхування наземного транспорту. Оскільки відповідальність винного у ДТП Зейналова І.Б. застрахована відповідачем, просить стягнути з останнього суму страхового відшкодування 46'613,77 грн.

Відповідач у судове засідання 16.06.2015р. з'явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, зазначив що відповідати за заподіяну шкоду повинен водій ТЗ оскільки він не виконав свого обов'язку, передбаченого ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та письмово не повідомив страховика про ДТП протягом 3-х робочих днів з дня ДТП; позивач не повідомляв іншого учасника ДТП про проведення експертизи; у висновку-калькуляції безпідставно вказана вартість виконання робіт та вартість запчастин, які стосуються передньої правої частини автомобіля; у висновку-калькуляції загальна сума запчастин становить 41' 979,91 грн. з урахуванням 20% ПДВ, проте доказів проведення ремонту (наприклад, акту виконаних робіт) позивач не подав, а право включати до суми виплати розмір ПДВ виникає тільки після документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту; копії матеріалів, які були надіслані відповідачу, належним чином не засвідчені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

16.07.2007р. між Закритим акціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" (страховик, позивач по справі) та Тітовим Олександром Вікторовичем (страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту №SUC4AK00045554 (далі - договір). Застрахованим автомобілем є автомобіль «TOYOTA Camry», д.н.з. ВМ 9810АЕ, номер кузова JTNBE40K103097819. Страхова сума становить 186' 000,00 грн. При настанні страхового випадку страхувальник має право отримати страхове відшкодування, згідно з умовами договору (п. 13.4.2 договору). Вигодоначувачем є ПАТ КБ «ПриватБанк» (п.3 договору). Додатковими угодами до договору страхування термін його дії продовжувався.

12.10.2012 р.р. на 65 км+900 м а/ш-12 Суми-Полтава відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «TOYOTA Camry», д.н.з. ВМ 9810АЕ, яким керував Тітов О.В., та «ГАЗ 3302», д.н.з. АХ 0997 АЕ, яким керував Зейналов І. Б. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ГАЗ 3302» д.н.з. АХ 0997 АЕ була застрахована у ПрАТ Страхова компанія «Велта» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вона»), про що свідчить страховий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/5372100 (витяг з реєстру МТСБУ знаходиться у матеріалах справи).

У результаті наїзду автомобіля марки «Газ 3302» спричинено технічні пошкодження автомобілю марки «TOYOTA Camry».

Згідно довідки №9088082 вих. №10728 від 15.10.2012 р. дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок управління гр. Зейналовим І. Б. несправним транспортним засобом (п. 31.1 ПДР).

05.11.2012р. позивачем складено страховий акт № И-3781, в якому визначено розмір страхового відшкодування у сумі 48' 613,77 грн.

Відповідно до Звіту №719 про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA Camry», д.н.з. ВМ 9810 АЕ, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта зносу та вартість матеріального збитку становить 49' 473,77 грн., з ПДВ 20% на замінні частини.

07.11.2012р. позивачем було сплачено Тітову О.В. 47' 613,77 грн. відшкодування матеріальної шкоди на рахунок вигодонабувача ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджено платіжним дорученням №11282.

У постанові Печенізького районного суду Харківської області від 11.01.2013р. у справі №633/12/13-п зазначено, що 12.10.2012 р. о 20 год. 30 хв. на 65 км + 900 метрів автошляху Суми-Полтава, Зейналов І. Б., керуючи автомобілем марки «ГАЗ 3302», державний номерний знак АХ 0997 АЕ, не врахував стан транспортного засобу, не контролював його під час руху, внаслідок чого стався відрив лівого заднього колеса і попадання його в автомобіль «TOYOTA Camry» д.н.з. ВМ 9810 АЕ, в результаті чого автомобілі отримали технічні пошкодження. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо Зейналова І. Б. закрито у зв'язку зі закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КпАП України.

Доказів погашення заборгованості на день подання позову відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

У відповідності до ст.355 ГК України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхувальником виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» чітко передбачає, що у разі настання страхового випадку саме страховик у межах

страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у

встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну

внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну

третьої особи. Чинне законодавство не передбачає можливості звільнення страховика від обов'язку відшкодувати заподіяну водієм ТЗ шкоду у випадку невиконання останнім свого обов'язку письмово повідомити страхову компанію про ДТП протягом 3 робочих днів з моменту її настання. На час ДТП договір обов'язкового страхування був чинним, тому ПрАТ СК «Вона» повинна відшкодувати шкоду, заподіяну Зейналовим І.Б.О. Також законодавство не передбачає обов'язкового повідомлення страховиком іншого учасника ДТП. Тому заперечення відповідача щодо даних обставин суд відхиляє.

Не погоджується суд із твердженням відповідача, що у висновку-калькуляції безпідставно вказана вартість виконання робіт та вартість запчастин, які стосуються передньої правої частини автомобіля, оскільки у довідці про ДТП зазначено, що у результаті ДТП автомобіль Тітова О.В. отримав пошкодження передньої центральної частини, а не тільки лівої. У протоколі огляду ТЗ та звіті про вартість матеріального збитку зазначається про те, що пошкодженою є і права частина. Про це свідчать і фотокопії пошкодженого ТЗ, які містяться у матеріалах справи.

Поряд з цим суд вважає правомірним заперечення відповідача у частині безпідставного включення у розмір збитків суми ПДВ на замінні частини.

Так, згідно з п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми

податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального

підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, законодавство передбачає, що розмір шкоди зменшується на суму ПДВ, якщо виплата здійснювалася на рахунок потерпілої особи. У даному випадку виплата відшкодування здійснювалася на рахунок потерпілої особи. Докази підтвердження факту оплати проведеного ремонту в матеріалах справи відсутні, тому розмір оціненої шкоди необхідно було зменшити на суму ПДВ. Отже, правомірною є і підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача 39' 754,31 грн. страхового відшкодування (41' 156,77 грн. вартість складових частин, що підлягають заміні під час ремонту оцінювач визначив з ПДВ, отже ПДВ становить 6' 859,46 грн. Тому вартість заявленої до стягнення суми необхідно зменшити на 6' 859,46 грн.).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Виходячи зі змісту всього наведеного вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22,36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.25,27 Закону України «Про страхування», ст.355 Господарського кодексу України, ст.ст.22, 979, 993, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України та ст.ст.3, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» (адреса: вул. Кримська, буд.28, офіс 501, м. Львів, 79035, ідентифікаційний ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 32, ідентифікаційний ) 39'754,31грн. матеріальної шкоди та 1' 558,07 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

У судовому засіданні 16.06.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний

текст складений та підписаний 19.06.2015р.

Суддя Яворський Б.І.