КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Справа№ 910/27958/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Самсіна Р.І.

Шаптали Є.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Великородний А.О. - дов. № 167-1-4/38-Ю від 28.04.2015р.

від відповідача: Мельніченко О.Д. - дов. № 16 від 16.03.2015р.

від третьої особи: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2015р. (повний текст підписано 14.02.2015р.)

у справі № 910/27958/14 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська

страхова компанія «Гарант-Авто»

до Приватного акціонерного товариства «Українська

охоронно-страхова компанія»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна»

про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 49 000, 00 грн.

В судовому засіданні 03.06.2015р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014р. Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення 49 000, 00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що виплативши своєму страхувальнику згідно договору добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків №35-09/00018015/1.1.2.00 від 20.11.2013р. страхове відшкодування, набув права зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, якою, на думку позивача, є відповідач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2015р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.02.2015р. у справі № 910/27958/14 позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 48 891, 25 грн. сплаченого страхового відшкодування та 1 822, 95 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального права, рішення прийнято з неправильним з'ясуванням фактичних обставин справи, оскільки на думку апелянта, новий договір, укладений з ним, є нікчемним, у зв'язку з чим у відповідача не виникає обов'язок проводити виплату на підставі Полісу № АС/9025485.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» 19.03.2015р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Самсін Р.І., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 22.04.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015р. у відповідності до ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи на 03.06.2015р., продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 03.06.21015р. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові повністю.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 03.06.2015р. заперечував проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник третьої особи в судове засідання апеляційної інстанції 03.06.2015р., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, але рішення підлягає частковому скасуванню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (позивач, страховик за договором) та Пушкарьовим Є.В. (страхувальник за договором) було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків №35-09/00018015/1.1.2.00, відповідно до якого було застраховано майнові інтереси страхувальника по автомобілю «Ford», д. н. АА 1333 АЕ.

Згідно розгорнутої довідки ВДАІ № 9340904 про ДТП, 26.01.2014р. о 12 год. 20 хв. в м. Києві по просп. Перемоги, буд. 12 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford», д. н. АА 1333 АЕ, під керуванням Пушкарьова Є.В., та автомобіля «Chevrolet Aveo», д. н. АА 5567 ОЕ, під керуванням Ночовного С.Ю.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.02.2014р. у справі № 761/3483/14-п Ночовного С.Ю. визнано винним у вчиненні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу.

Відповідно до Звіту № 701 про визначення збитку КТЗ Ford Mondeo держномер АА 1333 АЕ, складеного 28.04.2014р. ТОВ «ЄвроАсистанс», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Ford», д. н. АА 1333 АЕ, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 51 329, 10 грн.

Страховими актами № 000016738 від 04.03.2014р. та № 000016738 від 18.04.2014р. позивачем зазначену подію визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 48 499, 99 грн. та 13 601, 90 грн. відповідно, разом 62 101, 89 грн.

Позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків №35-09/00018015/1.1.2.00 від 20.11.2013р., на підставі страхових актів № 000016738 від 04.03.2014р. та № 000016738 від 18.04.2014р. (а. с. 21-22), заяви страхувальника від 21.02.2014р. здійснив виплату страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 62 101, 89 грн., шляхом його перерахування ТОВ «Віннер Автомотів» для проведення відновлювального ремонту автомобіля, що підтверджується платіжними дорученнями № 7159 від 31.03.2014р. на суму 48 499, 99 грн. та № 1075 від 14.05.2014р. на суму 13 601, 90 грн. (належним чином завірені копії наявні в матеріалах справи (а. с. 31-32).

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Chevrolet Aveo», д. н. АА 5567 ОЕ, на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» згідно Полісу № АС/9025485 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (належним чином завірена копія наявна в матеріалах справи (а. с. 87). Термін дії полісу з 21.12.2013р. до 20.12.2014р.

Згідно даного полісу передбачено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, в сумі 50 000, 00 грн. та передбачено франшизу в розмірі 1 000, 00 грн.

Вина особи, яка керувала автомобілем «Chevrolet Aveo», д. н. АА 5567 ОЕ, під час ДТП, встановлена у судовому порядку.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків №35-09/00018015/1.1.2.00 від 20.11.2013р., перейшло право вимоги до відповідача як до особи, відповідальної за заподіяну винуватцем ДТП шкоду.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 25.11.2008р. у справі № 11/406-07 за позовом ВАТ «Страхова компанія «Крона» до АТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення 4 526, 80 грн.

13.08.2014р. за вих. № 16738/21 позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 49 000, 00 грн., яка отримана відповідачем 20.08.2014р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а. с. 43).

При цьому, посилання відповідача на відсутність у нього обов'язку проведення вплати по Полісу № АС/9025485, у зв'язку з тим, що вказаний поліс є нікчемним, не приймаються колегією суддів до уваги виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Chevrolet Aveo», д. н. АА 5567 ОЕ, також страхувалась ПАТ «Страхова компанія «Україна» згідно Полісу № АЕ/634249, терміном дії з 30.01.2013р. по 29.01.2014р.

Однак, вказаний автомобіль на момент укладення Полісу № АЕ/634249, мав держномер АА 7570 ВО (страхувальник Тарновський А.О.).

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 642949 (а. с. 90) вбачається, що автомобіль «Chevrolet Aveo», д. н. АА 5567 ОЕ, був придбаний на аукціоні 25.11.2013р. протокол № 1013446/2, і його новим власником є Ночовна Анастасія Сергіївна.

Користуючись своїм правом на вибір страховика, Ночовний С.Ю. застрахував свою цивільно-правову відповідальність по забезпеченому транспортному засобу «Chevrolet Aveo», д. н. АА 5567 ОЕ, у відповідача.

Так, згідно ст. 989 Цивільного кодексу України, якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Оскільки в даному випадку винуватець ДТП застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а не транспортний засіб, у відповідача, посилання апелянта на нікчемність Полісу № АС/9025485, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Частково задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що до розміру страхового відшкодування в сумі 62 101, 89 грн., визначеного на підставі рахунків №1013070 від 31.01.2014р., №1013070 від 03.04.2014р., №1014322 від 10.04.2014р. та акту виконаних робіт №6125700 від 15.05.2014р., виставлених ТОВ «Віннер Автомотів», включено вартість мийки автомобіля «Ford», д. н. АА 1333 АЕ, в розмірі 108,75 грн., а тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру страхового відшкодування на вказану суму.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, оскільки згідно Звіту № 701 про визначення збитку КТЗ Ford Mondeo, держномер АА 1333 АЕ, складеного 28.04.2014р. ТОВ «ЄвроАсистанс», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Ford», д. н. АА 1333 АЕ, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 51 329, 10 грн., Полісом №АС/9025485 передбачено ліміт відповідальності відповідача за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, в сумі 50 000, 00 грн. та франшизу в розмірі 1 000, 00 грн.

Таким чином, з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, у відповідності до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», 49 000, 00 грн. страхового відшкодування в порядку регресу (в межах ліміту та з урахуванням франшизи в розмірі 1 000, 00 грн., передбаченої Полісом № АС/9025485).

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За обставин викладених вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» з підстав, викладених в ній, не підлягає задоволенню, але рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2015р. у справі №910/27958/14 підлягає частковому скасуванню з підстав, викладених вище, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 103 ГПК України, з викладенням резолютивної частини рішення в редакції постанови Київського апеляційного господарського суду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 49, 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2015р. у справі №910/27958/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2015р. у справі №910/27958/14 скасувати частково, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, місто Київ, вул. Борщагівська, 145, ідентифікаційний код 23734213) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (01042, місто Київ, пров. Новопечерський, 19/3, ідентифікаційний код 16467237) 49 000, 00 грн. страхового відшкодування та 1 827, 00 грн. судового збору.»

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

4. Матеріали справи № 910/27958/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Р.І. Самсін

Є.Ю. Шаптала