РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015Справа №910/13055/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД "ІЗУМРУД";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АРКТИКА";

про стягнення 124.397,21 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Левченко О.В. - за довіреністю від 07.04.2015 № б/н;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД "ІЗУМРУД" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АРКТИКА" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 124.397,21 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за договором оренди від 04.12.2012 № 20. Відповідач у період часу з 01.12.2012 по 10.02.2014 орендну плату на користь позивача здійснив частково, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості в сумі 94.438,20 грн та звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості.

Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі - 19.312,97 грн, 3 % річних в сумі 3.053,58 грн та інфляційних втрат в сумі 7.592,46 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.05.2015 прийнято позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД "ІЗУМРУД" до розгляду та порушено провадження у справі № 910/13055/15.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, відповідач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Проте, відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, обґрунтованих пояснень з цього приводу до суду від відповідача не надходило.

Окрім того, відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 15.06.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД "ІЗУМРУД", як орендодавцем, (далі - позивач) та приватним підприємством "ТОРГОВИЙ ДІМ "АРКТИКА" (правонаступник - товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АРКТИКА"), як орендарем, (далі - відповідач) укладено договір оренди від 04.12.2012 № 20 (далі - Договір).

Згідно предмету Договору позивач зобов'язується передати а відповідач прийняти в тимчасове платне користування приміщення, розташовані за адресою: 03680, м. Київ, вул. Сім'ї Сосніних, 11 та своєчасно сплачувати позивачу орендну плату (п. 1 Договору).

Приміщення, що орендуються розташовані:

-на першому поверсі будівлі подвійного призначення площею 93,3 кв. м.;

-в будівлі складів і гаражу - 200 кв. м.;

-в будівлі блоку допоміжних цехів - 34.5 кв.м. (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.3 Договору сторони визначили, що приміщення передається відповідачу на підставі акту приймання-передачі, підписаним уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 9.1 Договору сторонами визначено наступний термін дії оренди: з моменту підписання акту приймання-передачі по 10.02.2014 (з урахуванням укладеної між сторонами додаткової угоди від 01.01.2014 до Договору).

Розмір орендної плати за користування приміщеннями визначається сторонами у протоколі погодження розміру орендної плати, який є невід'ємною частиною Договору (п. 4.1 Договору).

Протоколом погодження розміру орендної плати від 04.12.2012 сторонами визначено що в період з 01.12.2012 по 30.03.2013 щомісячний розмір орендної плати за користування приміщеннями площею 327,8 кв. м. складає 7.661,73 грн.

Протоколом погодження розміру орендної плати від 01.05.2013 сторонами визначено що в період з 01.05.2013 по 31.12.2013 щомісячний розмір орендної плати за користування приміщеннями площею 327,8 кв. м. складає 14.026,15 грн.

Протоколом погодження розміру орендної плати від 01.11.2013 сторонами визначено що в період з 01.11.2013 по 31.12.2014 щомісячний розмір орендної плати за користування приміщеннями площею 200,0 кв. м. складає 7.079,23 грн.

Згідно п. 4.3 Договору орендна плата за поточний місяць вноситься відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, вказаний у Договорі щомісячно не пізніше 10-го числа поточного місяця.

У відповідності до п. 8.2 Договору у випадку прострочення сплати орендної плати відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період невиконання зобов'язання, від суми боргу за кожен день прострочення.

Так, сторонами спору підписаний та скріплений відбитками їх печаток Акт прийому-передачі приміщення в оренду від 04.12.2012 № б/н загальною площею 327,8 кв. м., який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

В подальшому сторонами спору підписаний та скріплений відбитками їх печаток Акт повернення приміщення з оренди від 01.11.2013 № б/н а саме: площею 93,3 кв. м., розташоване на першому поверсі будівлі подвійного призначення та 34.5 кв.м., розташоване в будівлі блоку допоміжних цехів (вказаний акт повернення наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії).

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди), тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу 5 Господарського кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

На виконання умов Договору сторонами спору були складені акти виконання робіт (надання послуг), які підписані сторонами та скріплені відбитками печаток останніх (належним чином засвідчені копії вказаних актів наявні в матеріалах справи).

Спір між сторонами судового процесу виник в результаті порушення відповідачем обов'язку за Договором, яке полягає у здійсненні останнім на користь позивача орендної плати за користування приміщенням у період з 01.12.2012 по 10.02.2014. Станом на момент вирішення даного спору по суті, відповідачем грошове зобов'язання за Договором виконано частково, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 94.438,20 грн.

Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі - 19.312,97 грн, 3 % річних в сумі 3.053,58 грн та інфляційних втрат в сумі 7.592,46 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД "ІЗУМРУД" підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

Положенням частини 3 ст. 285 Господарського кодексу України встановлено, що орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Аналогічне правило закріплено в ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, підсумовуючи сукупність встановлених вище фактів, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 94.438,20 грн підлягає задоволенню повністю, з тих підстав, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином останнім доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем жодними доказами не спростовано.

Перевіривши розрахунок позивача про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 19.312,97 грн, суд визнав його арифметично невірним та необґрунтованим. Крім того, представником позивача в судовому засіданні не надані навіть усні пояснення з приводу здійсненого розрахунку пені заявленої до стягнення.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 19.312,97 грн підлягає залишенню без розгляду.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 3.053,58 грн та інфляційних втрат в сумі 7.592,46 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то у відповідності до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 81, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АРКТИКА" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, буд. 8; ідентифікаційний код 36476862, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД "ІЗУМРУД" (03134, м. Київ, вул. Сім'ї Сосніних, 11; ідентифікаційний код 38440985, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 94.438 (дев'яносто чотири тисячі чотириста тридцять вісім) грн 20 коп.; 3 % річних в сумі 3.053 (три тисячі п'ятдесят три) грн 58 коп.; інфляційні втрати в сумі 7.592 (сім тисяч п'ятсот дев'яносто дві) грн. 46 коп; витрати по сплаті судового збору в сумі 2.101 (дві тисячі сто одна) грн 68 коп.

3. Позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 19.312,97 грн залишити без розгляду.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22 червня 2015 року

Суддя С.В. Балац