ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 910/6101/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,
Самусенко С.С. - доповідача,
Татькова В.І.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
на рішення та постанову господарського суду міста Києва від 29 липня 2014 року Київського апеляційного господарського суду від 29 жовтня 2014 року
у справі№ 910/6101/14
господарського судуміста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Перший український годинниковий завод "Київська Русь"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4
простягнення 2 652 495 грн. 03 коп.
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український годинниковий завод "Київська Русь"
доПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4
про визнання недійсним договору поруки

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Дельта Банк" звернулося до господарського суду із позовом до ТОВ "Перший український годинниковий завод "Київська Русь" про стягнення заборгованості у розмірі 2652495,03 грн. Позов мотивовано тим, що позичальник ОСОБА_4 не виконувала зобов`язання за кредитним договором №2006-0201001/1/ФКВ-08 від 06.10.2008, укладеним із ТОВ "Український промисловий банк". Відповідач ТОВ "Перший український годинниковий завод "Київська Русь" на підставі договору поруки №2006-0201001/ZФПОР-08 від 06.10.2008 поручився перед банком за виконання боржником зобов`язань за вказаним кредитним договором.

Позивач набув право вимоги до поручителя на підставі укладеного між ТОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним банком України договору про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь АТ "Дельта Банк" від 30.06.2010.

ТОВ "Перший український годинниковий завод "Київська Русь" на підставі ст.60 ГПК України звернулося із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним договору поруки №2006-0201001/ZФПОР-08 від 06.10.2008, мотивуючи відсутністю підпису директора товариства на оригіналі договору поруки.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.07.2014 у справі №910/6101/14 (суддя Мудрий С.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2014 (судді: Ільєнок Т.В. - головуючий, Авдеєв П.В., Верховець А.А.), в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Відмовляючи в задоволені первісного позову суди виходили із того, що порука припинена на підставі ч.4 ст.559 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову суди послались на відсутність правових підстав для визнання недійсним договору поруки №2006-0201001/ZФПОР-08 від 06.10.2008.

Не погоджуючись із судовими рішеннями ПАТ "Дельта Банк" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, прийняти нове рішення про задоволення первісного позову.

Скаржник вважає помилковими посилання суду на те, що договором поруки не визначено строк припинення поруки, оскільки пункт 17 договору поруки встановлює його дію до повного виконання боржником своїх зобов`язань.

Також скаржник стверджує, що порука припиняється при умові повного погашення кредитної заборгованості або якщо кредитор не пред`явить до поручителя вимоги протягом шести місяців після 05.10.2033 - строку повного погашення кредиту, встановленого в кредитному договорі.

Скаржник фактично не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій лише в частині відмови в задоволені первісного позову.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.06.2015 у справі №910/6101/14 касаційну скаргу прийнято до провадження.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 06.10.2008 між ТОВ "Український промисловий банк" як банком та ОСОБА_4 як позичальником укладено кредитний договір №2006-0201001/1/ФКВ-08, на виконання умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 250000 дол. США (еквівалент у гривні - 1 217 375,00 грн.).

Дата повернення кредиту згідно умов договору - 05.10.2033.

Також встановлено, що 06.10.2008 між ТОВ "Український промисловий банк" як банком, ТОВ "Перший український годинниковий завод "Київська Русь" як поручителем та ОСОБА_4 як позичальником укладено договір поруки №2006-0201001/ZФПОР-08, за яким відповідач у даній справі поручився перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №2006-0201001/1/ФКВ-08 від 06.10.2008.

30.06.2010 між ТОВ "Український промисловий банк", ПАТ "Дельта Банк" та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, зокрема кредитних та забезпечувальних зобов`язань за кредитним договором №2006-0201001/1/Ф від 06.10.2008.

Господарські суди встановили, що 02.12.2011, у зв`язку із невиконанням ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором, ПАТ "Дельта Банк", діючи на підставі п.6.2 кредитного договору та ч.2 ст.1054 ЦК України, направило на адресу боржника досудову вимогу, якою вимагало дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати отримання відповідної вимоги, а саме повернення несплаченої суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Предметом первісного позову у даній справі є вимоги про стягнення з поручителя кредитної заборгованості на підставі договору поруки №2006-0201001/ZФПОР-08 від 06.10.2008.

За ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Судами встановлено, що у договорі поруки не встановлено строку дії поруки.

Умови п.14 договору поруки про дію договору по дату повного виконання зобов`язань за кредитним договором не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статей 251, 252 ЦК України.

Вказаної позиції також дотримується ВСУ у постанові від 15.04.2015 у справі № 910/14545/13.

За ст.11128 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином судами правильно застосовано норми ч.4 ст.559 ЦК України.

Господарські суди встановили, що надіславши вимогу ОСОБА_4 про дострокове повернення кредиту, позивач змінив дату виконання зобов`язання за кредитним договором на 04.12.2011.

Претензію на суму 63 169,75 дол. США за невиконання умов кредитного договору направлено відповідачу лише 14.03.2014.

Суди встановили, що позивач не пред`явив вимогу до поручителя ТОВ "Перший український годинниковий завод "Київська Русь" протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується із висновками господарських судів попередніх інстанцій, що поруку слід вважати припиненою на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, а тому відмова у первісному позові є обґрунтованою та законною.

Доводи скаржника спростовуються викладеним вище та не знайшли свого підтвердження під час здійснення касаційного провадження.

Щодо зустрічних позовних вимог про визнання договору поруки недійсним, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з господарськими судами попередніх інстанцій про відсутність підстав для їх задоволення.

Суди встановили, що договір поруки підписано кредитором, боржником та поручителем.

Також досліджено протокол №3 загальних зборів учасників ТОВ "Перший український годинниковий завод "Київська Русь" від 06.08.2008, відповідно до якого товариством прийнято рішення укласти договір поруки в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 по кредитному договору, який буде укладений ОСОБА_4 з ТОВ "Укрпромбанк" в сумі 250 000 дол. США та терміном користування 25 років з дати фактичного отримання кредитних коштів на умовах встановлених банком; вирішено - надати повноваження директору ТОВ "Перший український годинниковий завод "Київська Русь" - Серьогіній Тетяні Миколаївні на підписання всіх документів, що пов`язані з підписанням договору поруки.

Встановивши відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, суди дійшли правильного висновку та не застосували позовну давність.

За частиною другою ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2014 у справі № 910/6101/14 залишити без змін.

Головуючий суддя І. Плюшко

Судді: С. Самусенко

В. Татьков