ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" червня 2015 р.Справа № 916/1481/15-г

За позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України";

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс";

про стягнення 43047,57 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Астаф'єв С.В. - довіреність №3060 від 18.09.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулося до господарського суду з позовної заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс", в якій просило суд стягнути з відповідача 300600 грн. заборгованості, 222,36 грн. 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору про взаємовідносини при виконанні залізничних операцій №97-Пд-ІЛФ-14 від 31.10.2014 року щодо своєчасної оплати вартості наданих послуг, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 300600 грн., на яку, на підставі ст. 625 ЦК України, було нараховано суму 3% річних у розмірі 222,36 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.04.2015 року було порушено провадження у справі №916/1481/15-г із призначенням її розгляду у судовому засіданні 20.05.2015 року.

18.05.2015 року до канцелярії суду надійшла заява Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" №474/15-07-02 від 15.05.2015 року про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 300600 грн. суму заборгованості, 42084 грн. інфляційних втрат та суму 3% річних у розмірі 963,57 грн. (а.с.31-32).

Крім того, до суду надійшло клопотання Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" №475/15-07-02 від 15.05.2015 року про припинення провадження по справі №916/1481/15-г в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 300600 грн. із покладенням на нього витрат зі сплати судового збору (а.с.38-39).

Разом з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача 42084 грн. інфляційних втрат та 963,57 грн. 3% річних.

У судовому засіданні 20.05.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Представник відповідача надав клопотання про припинення провадження по справі, у зв'язку з погашенням суми заборгованості у розмірі 300600грн., надавши на підтвердження зазначеного платіжне доручення №551 від 28.04.2015 року (а.с.48).

Внаслідок неподання витребуваних судом документів, судом було оголошено перерву в порядку ст. 77 ГПК України на 27.05.2015 року.

27.05.2015 року на адресу суду надійшло клопотання ТОВ "Транс-Сервіс" про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю присутності представника у засіданні суду (а.с.52).

В засіданні суду 27.05.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги. У зв'язку з нез'явленням представника відповідача, від якого надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, неподанням витребуваних судом документів, розгляд справи був відкладений на 08.06.2015 року.

В засіданні суду 08.06.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 43047,57 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області суду від 08.06.2014 року провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 300600 грн., було припинено у зв'язку з відсутністю спору.

Приймаючи до уваги, що відповідач був цілком обізнаний про місце час розгляду справи, шляхом направлення на його адресу судової ухвали від 27.05.2015 року, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2014 року між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" (підприємство) було укладено договір №97-Пд-ІЛФ-14 про взаємовідносини при виконанні залізничних операцій (а.с.9-13), відповідно до п. 1.1 якого, на умовах та в порядку, передбаченому цим договором адміністрація надає підприємству комплекс послуг з організації залізничних операцій та території Іллічівського морського порту, а підприємство зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно п. 3.4 вищевказаного договору відшкодування вартості послуг залізниці та послуги адміністрації за даним договором оплачується підприємством протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Рахунок формується на підставі довідки про виконані роботи та може бути вручений адміністрацією уповноваженій особі підприємства, або направлений до відділу діловодства (канцелярії) підприємства - в такому випадку моментом виставлення рахунку є дата вручення рахунку, або відправлений підприємству рекомендованим листом з повідомленням про вручення та з відміткою на ньому поштової організації - в такому випадку моментом виставлення рахунку є дата відправлення рахунку поштою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору, було виставлено ТОВ "Транс-Сервіс" рахунок №Пр/4811 від 28.02.2015 року на суму 536608,86 грн. (а.с.16), який був отриманий представником відповідача 05.03.2015 року, про свідчить наявна в матеріалах справи копія реєстру пред'явлених рахунків (а.с.20).

Разом з тим, як встановлено судом, ТОВ "Транс-Сервіс" було сплачено суму основної заборгованості два платежами, на суму 2360028,86 грн. платіжним дорученням №406 від 20.03.2015 року (а.с. 47), на суму 300600 грн. платіжним дорученням №551 від 28.04.2015 року (а.с. 48).

Внаслідок несвоєчасної сплати рахунку за надані послуги, позивачем на підставі статті 625 ЦК України було нараховано та пред'явлено до стягнення суму 42084 грн. інфляційних втрат та 963,57 грн. 3% річних.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 199 ГК України передбачено, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, що згідно до п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних, суд вважає його методологічно та арифметично вірним.

Разом з тим, враховуючи, що при перевірці розрахунку 3% (а.с.37) було встановлено часткову помилковість їх нарахування, що пов'язано з неправильним визначенням періоду нарахування, судом, з урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, за допомогою системи „Ліга-Закон", зроблено власний розрахунок, згідно з яким загальна сума 3%, яка підлягає стягненню, складає 938,86 грн.

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
30060021.03.2015 - 27.04.2015383 %938.86
Всього: 938,86 грн.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" суми 42084 грн. інфляційних втрат та 963,57 грн. 3% річних., підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи часткове задоволення судом позову Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням припинення провадження по справі в частині вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 300600 грн. внаслідок її добровільної сплати відповідачем після порушення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" (68600, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, буд. 20/1, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, буд. 6, ) суму інфляційних втрат у сумі 42084 /сорок дві тисячі вісімдесят чотири/ грн. 00 коп., 3 % річних у сумі 938 /дев'ятсот тридцять вісім/ грн. 86 коп. та 6872 /шість тисяч вісімсот сімдесят дві/ грн. 46 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15 червня 2015 р.

Суддя Ю.М. Щавинська