ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р.Справа № 922/2267/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєву А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нововодолазькі теплові мережі", смт. Нова Водолага Харківської області
до Нововодолазького районного комунального агролісомеліоративного підприємства "Водолагаагроліс", смт. Нова Водолага Харківської області
про стягнення 12663,67 грн.
за участю представників:

позивача - Циганчук О.А., довіреність № 05/15 від 17.02.2015 року;

відповідача - Мухопадов В.П., директор

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нововодолазькі теплові мережі", смт. Нова Водолага Харківської області (позивач) 06.04.2015 року звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Нововодолазького районного комунального агролісомеліоративного підприємства "Водолагаагроліс", смт. Нова Водолага Харківської області про стягнення 12663,67 грн., що складається з: 8061,86 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за Договором про постачання теплової енергії № 44/13 від 05.11.2013 р., 2200,89 грн. індексу інфляції, 225,95 грн. 3 % річних та 2174,97 грн. пені за несвоєчасну оплату за поставлений за вищевказаним Договором від 05.11.2013р. товар. Також до стягнення заявлені судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором про постачання теплової енергії № 44/13 від 05.11.2013 р. в частині своєчасного виконання розрахунків за спожиту теплову енергію, у зв'язку із чим відповідачу нараховані: пеня на підставі п. 7.2.2. Договору, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України - інфляційні втрати та 3 % річних, в якості правових підстав позову позивач, зокрема, вказує на норми ст.ст. 193, 231, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 530, 549, 550, ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 квітня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/2267/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 21 квітня 2015 року о 12:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 квітня 2015 року розгляд справи № 922/2267/15 відкладено на 02 червня 2015 р. об 11:20год.

Позивач в призначене судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в призначене судове засідання з'явився та надав суду усні пояснення, в яких суму основного боргу в розмірі 8061,86 грн. визнав, проте заперечив проти заявлених до стягнення 2174,97 грн. пені, 2200,89 грн. інфляційних та 225,95 грн. 3 % річних.

За висновками суду, в матеріалах господарської справи № 922/2267/15 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, судом встановлено наступне.

05.11.2013 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Нововодолазькі теплові мережі" (постачальник) та відповідачем - Нововодолазьким районним комунальним агролісомеліоративним підприємством "Водолагаагроліс" (споживач) було укладено Договір № 44/13 про постачання теплової енергії (далі-Договір), відповідно до умов якого сторони погодили та встановили низку цивільних прав та обов'язків (а.с. 11-12, т.с. 1).

Так, з огляду на умови пункту 1.1. вищевказаного Договору, позивач (постачальник) зобов'язався з листопада по грудень 2013 року надати споживачу послуги з постачання пари та гарячої води, а споживач (відповідач) зобов'язався прийняти і оплатити такі послуги.

Найменування послуги: код 35.30.1 - пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води (далі-постачання теплової енергії). Кількість послуг: 4,015 Гкал. (п. 1.2. Договору).

Згідно з п. 1.3. Договору, обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Відповідно до п. 2.1. Договору, постачальник (позивач) повинен поставити споживачу (відповідачу) теплову енергію, якість якої відповідає температурному графіку центрального якісного регулювання відпуску теплової енергії.

Згідно з п. 3.1. вищевказаного Договору, ціна цього Договору становить 4073,96 грн., ПДВ не передбачений.

Ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. В разі зміни тарифів розрахунки за споживання теплової енергії здійснюються за новими тарифами (п.п. 3.2., 3.3. Договору).

Умовами пунктів 4.1. - 4.4. Договору сторони погодили порядок здійснення оплати, а саме, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводиться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач за 10 днів до початку розрахункового періоду своїм дорученням самостійно сплачує постачальнику вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Якщо споживач розраховується за показанням приладів обліку:

- при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену до початку розрахункового періоду, це перевищення додатково сплачується споживачем не пізніше 28-го числа поточного місяця;

- у випадку, якщо фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків зараховується на наступний місяць.

Сторонами погоджено, що цей Договір набуває чинності з 06.11.2013 р. і діє в частині поставки теплової енергії до 31.12.2013 року, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію - до їх повного здійснення (п. 10.1. Договору).

Згідно з п. 10.4. Договору, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Суд констатує, що наявні в матеріалах справи документи дають підстави вважати Договір № 44/13 про постачання теплової енергії від 05.11.2013 р. діючим.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на виконання умов вищенаведеного Договору, за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року (включно) поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 8061,86 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами про виконання робіт по відпуску теплової енергії № 86 від 30.11.2013 року, Актами про надання послуг з постачання пари та гарячої води № 138 від 31.12.2013 року, № 43 від 31.01.2014 року, № 98 від 28.02.2014 року, № 148 від 31.03.2014 року, № 148 від 15.04.2014 року.

Таким чином, позивач поставив відповідачу теплову енергію:

- у листопаді 2013 р. - 1,149 Гкал на суму 1165,75 грн.

- у грудні 2013 р. - 1,689 Гкал на суму 1713,63 грн.

- у січні 2014 р. - 2,061 Гкал на суму 2091,05 грн.

- у лютому 2014 р. - 1,819 Гкал на суму 1845,52 грн.

- у березні 2014 р. - 0,975 Гкал на суму 989,22 грн.

- у квітні 2014 р. - 0,253 Гкал на суму 256,69 грн.

Проте відповідачем порушені умови вищевказаного Договору № 44/13 про постачання теплової енергії від 05.11.2013 р., зокрема, умови п. 6.2.2. Договору, відповідно до якого споживач (відповідач) зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. Щомісячно до 20-го числа наступного місяця виконувати звірку розрахунків з підписанням акту.

Таким чином, у зв'язку з вищенаведеними обставинами, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 8061,86 грн.

Наявну у відповідача заборгованість підтверджено наявним в матеріалах справи Актом звіряння взаєморозрахунків станом на 03.09.2014 року, який підписано уповноваженими особами сторін та скріплено печатками (а.с. 23, т.с. 1).

У зв'язку з існуючою заборгованістю, позивач неодноразово направляв на адресу відповідача Претензії (а.с. 19-22, т.с. 1), в яких останнього було повідомлено про наявну заборгованість, проте вказані Претензії залишились з боку відповідача без відповіді, а наявна заборгованість не погашеною.

Такі обставини, на думку позивача, порушують його законні права та інтереси та підлягають захисту в судовому порядку.

На момент прийняття рішення по справі в матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Договір № 44/13 про постачання теплової енергії від 05.11.2013 р., в силу ст. ст. 173-175 ГК України, є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань.

Предметом спору у даній справі є обов'язок відповідача оплатити надані позивачем послуги за вищевказаним Договором.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно з п. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому статтями 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в частині заявленої до стягнення 8061,86 грн. заборгованості підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню повністю.

Щодо заявленої до стягнення пені в розмірі 2174,97 грн., суд зазначає про наступне.

Пунктом 7.2.2. Договору від 05.11.2013 року, сторони передбачили та встановили, що за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію - нараховується пеня на користь постачальника в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пеня нараховується, починаючи з 16 числа місяця, наступного за звітним.

Перевіривши надані позивачем нарахування пені в розмірі 2174,97 грн., суд приходить до висновку, що даний розрахунок не суперечить вимогам ч.6 ст. 232 ГК України, ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", у зв'язку з чим, враховуючи, що відповідач несвоєчасно виконував свої зобов'язання за укладеним Договором, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення пеня в розмірі 2174,97 грн. підлягає задоволенню.

Стосовно заявлених до стягнення 225,95 грн. 3 % річних та 2200,89 грн. індексу інфляції, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, період нарахування й розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивачем визначений вірно у відповідності до вимог діючого законодавства, що дає підстави суду задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у розмірі 225,95 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2200,89 грн.

Наведені обставини є підставою для повного задоволення позовних вимог ТОВ "Нововодолазькі теплові мережі".

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплати судового збору за майновий характер спору в розмірі 1827,00 грн., покладаються на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 526, 530, 549-552, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України , статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 43, 44, 49, 75, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Нововодолазького районного комунального агролісомеліоративного підприємства "Водолагаагроліс", 63200, Харківська область, смт. Нова Водолага, вул. Гагаріна, буд. 7 (п/р 7006 в ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Нововодолазькі теплові мережі" (63200, Харківська область, смт. Нова Водолага, вул. Гагаріна, буд. 7-А (п/р 8001 в ПАТ "КБ "Південкомбанк" м. Харків, МФО 335946, ) - 8061,86 грн. основного боргу, 2174,97 грн. пені, 225,95 грн., 2200,89 грн. індексу інфляції, 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 08.06.2015 р.

Суддя Є.М. Жиляєв