РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа № 906/270/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Грязнов В.В. ,

судді Мельник О.В.

при секретарі судового засідання Романчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача-приватного підприємства "Нікон" на рішення господарського суду Житомирської області від 21.04.2015р. у справі №906/270/15 (суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.)

за позовом приватного підприємства "Нікон", м. Малин, Житомирська обл.

до відповідачів: 1) відділу державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області, м. Малин, Житомирська обл.; 2) головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, м. Житомир

про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 305934,02 грн. завданої незаконними діями посадової особи органу державної влади

за участю представників сторін:

позивача - Семенюк В.Г., представник за довіреністю №17 від 28.01.2015р.;

відповідача-1 - не з'явився;

відповідача-2 - не з'явився;

Судом роз'яснено представнику права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Нікон" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з державного бюджету України коштів в сумі 305 934, 02 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями посадової особи органу державної влади.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 21.04.2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, приватне підприємство "Нікон" звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги ПП "Нікон" та стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану незаконними діями посадової особи органу державної влади на загальну суму 166424,67 грн. з яких: 120008, 59 грн. - кошти, які мали б надійти на рахунок позивача внаслідок виконання рішення суду; 164416, 28 грн. - компенсація, яка має виплачуватися в зв'язку із затримкою виконання рішення суду; 30 000 грн. - майнові витрати на оплату правової допомоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник зазначає, що незаконними діями начальника відділу ДВС Малинського РУЮ при скасуванні арешту коштів, належних боржнику КП "Центральна районна аптека №28", які містяться на рахунку №6001 в АТ "УкрСиббанк", йому завдано матеріальної шкоди.

Скаржник зазначає, що місцевим господарським судом зроблено припущення, що якби кошти у сумі 240193,95 грн. надійшли на рахунок органу державної виконавчої служби, то враховуючи кількість виконавчих документів у зведеному провадженні № 32254578, неможливо зробити висновок, що вказана сума була б виплачена позивачу по справі. Проте, судом першої інстанції не було взято до уваги ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 05.04.2012р. по справі №2а-8549/10/0670. Вказаною ухвалою було відстрочено на шість місяців та розстрочено на 5 років виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 09.12.2010 року в адміністративній справі № 2а-8549/10/0670. Дане рішення має суттєве значення у розрахунку розміру коштів, які могли б бути стягнені на користь ПП "Нікон" за період з 17.03.2014р. по 04.09.2014р., так як після задоволення вимог стягувачів попередньої черги та пропорційності задоволення вимог стягувачів однієї з позивачем черги, на рахунок ПП "Нікон" відповідно до черговості мали б бути зараховані кошти у сумі 120008,59 грн. (на виконання судового наказу № 5/5007/701/12 від 30.08.2012 року).

В частині нарахування інфляційних втрат (компенсації, яка має виплачуватися в зв'язку із затримкою виконання рішення суду) скаржник звертає увагу суду на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини та зазначає, що компенсація, яка передбачена Конвенцією, може мати різні форми: індексації, пені чи відшкодування. Позивач розрахував дану компенсацію у вигляді інфляційних втрат в сумі 16416, 28 грн.

Також скаржник зазначає, що оскільки існує незаперечний причинний зв'язок між винесенням начальником ВДВС Малинського РУЮ незаконної постанови та заподіяною позивачу шкодою, тому він має право на відшкодування майнових витрат на оплату правової допомоги в розмірі 30 000 грн., які ним понесені у зв`язку із відновленням свого порушеного права.

Відповідач - відділ державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу (№ 5041/3-22/2 від 29.05.2015р.) в якому просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує на те, що судом першої інстанції повно та всебічно дослідженні обставини справи та надана їм належна правова оцінка.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.05.2015р. апеляційну скаргу позивача прийнято до розгляду, справу призначено до слухання.

В судовому засіданні 16.06.2015р. представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Вважає рішення місцевого господарського суду незаконним в частині відмови в стягненні 166424,67 грн., тому просить його скасувати, прийняти в цій частині нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Представники відповідача -1,2 в судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення відповідачів у справі про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників відповідачів.

Згідно статті 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставинам справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.02.2013р. відділом державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Житомирської області №5/5007/701/12 від 30.08.2012 про стягнення з комунального підприємства "Центральна районна аптека №28" на користь приватного підприємства "Нікон" 318723,79 грн. заборгованості, з яких: 285000,00 грн. - борг, 1995,00 грн. - інфляційні втрати, 3562,50 грн. - 3% річних, 21916,80 грн. - пеня, 6249,49 грн. - витрат по сплаті судового збору (а.с.16).

11.03.2013р. відділом ДВС Малинського РУЮ винесено постанову про приєднання даного виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №32254578, яке перебуває на виконанні у відділі ДВС Малинського РУЮ (а.с.17).

06.02.2014р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів, що належать боржнику КП "Центральна районна аптека №28" та містяться на рахунку №6001 в АТ "УкрСиббанк" (а.с.18).

17.03.2014р. постановою начальника відділу Державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції Мельника В.О. скасовано, серед іншого, постанову про арешт коштів боржника на рахунку №6001 в АТ "УкрСиббанк" (пункт 1 резолютивної частини постанови) (а.с.19).

Приватне підприємство "Нікон" звернулося до господарського суду Житомирської області із скаргою на дії начальника відділу Державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції та просило скасувати постанову від 17.03.2014р. якою було знято арешт з рахунку №6001 в АТ "Укрсиббанк".

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 24 липня 2014 року по справі №5/5007/701/12 задоволено скаргу приватного підприємства "Нікон" на дії начальника відділу державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції при винесенні постанови від 17.03.2014. Скасовано дану постанову в частині скасування постанови про арешт коштів боржника з рахунку №6001 в АТ УкрСиббанк". Ухвала набрала законної сили.

04.09.2014р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів, що належать боржнику КП "Центральна районна аптека №28" та містяться на рахунку №6001 в АТ "УкрСиббанк" (а.с. 25).

Відповідно до ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За приписами статті 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" шкода, заподіяна державним виконавцем юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Положеннями частини 2 статті 87 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що збитки, завдані державним виконавцем юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдану позадоговірну майнову шкоду передбачено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цього органу (стаття 1173 Цивільного кодексу України).

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статті 1173 Цивільного кодексу України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини органу державної влади та його посадової або службової особи.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій чи бездіяльності цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями чи бездіяльністю і заподіяною шкодою.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає цивільну відповідальність за заподіяну шкоду.

У спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

За приписами статті 1173 Цивільного кодексу України відшкодовуванню підлягає шкода, яка фактично завдана матеріальним благам особи незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади. У разі наявності лише незаконної бездіяльності державного органу без настання наслідків у вигляді шкоди, відсутні правові підстави для її відшкодування.

Відповідно до п. 9 роз'яснення Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди" № 02-5/2015 від 01.10.1994р., у вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок невиконання рішення суду, господарським судам слід враховувати, що для висновку про наявність безпосереднього причинного зв'язку між невиконанням судового рішення, яке набрало законної сили, та заподіяною шкодою недостатньо встановити тільки факт невиконання судового рішення та неотримання кредитором присудженого судом. Під час розгляду справи суду необхідно встановити, чи могло бути таке судове рішення фактично виконане в момент пред'явлення його до виконання, зокрема, чи мав боржник майно, достатнє для виконання судового рішення в порядку та у спосіб, зазначений в ньому, чи не було це майно обтяжене іншими зобов'язаннями, які перешкоджали б виконанню рішення, чи були заявлені в цей час вимоги інших стягувачів на майно боржника тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує заподіяну йому шкоду протиправними діями державної виконавчої служби, а саме, тим що за період з 17.03.2014р (дати винесення незаконної постанови про скасування арешту з рахунку № 6001 в АТ "УкрСиббанк") по 04.09.2014р. (дата повторного арешту рахунку) на вказаний рахунок комунального підприємства "Центральна районна аптека № 28" надійшли кошти в загальній сумі 240193, 95 грн., що підтверджується листом Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації від 29.12.2014р. № 12Ю-38. Оскільки кошти в сумі 240193,95грн. витрачалися боржником не на погашення боргу за виконавчим провадженням, а на власний розсуд, ПП "Нікон" просить відшкодувати матеріальну шкоду, яка становить суму 120008, 59 грн. не перерахованих йому коштів.

При цьому, в якості доказу на підтвердження протиправних дій начальника відділу Державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції позивач посилається на ухвалу господарського суду Житомирської області від 24.07.2014 по справі №5/5007/701/12, якою скасовано постанову начальника ВДВС Малинського РУЮ від 17.03.2014 в частині пункту першого щодо скасування постанови про арешт коштів боржника з рахунку №6001 в АТ "УкрСиббанк". Дана ухвала суду набрала законної сили.

Судом апеляційної інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на рахунок боржника КП "Центральна районна аптека № 28" № 6001 в АТ "УкрСиббанк" в період з квітня по вересень 2014 року надійшли кошти в загальній сумі 240279, 66 грн., які використовувались боржником на інші цілі, а не на погашення заборгованості за виконавчими провадженнями, що підтверджується довідкою відділення №261 АТ "УкрСиббанк" від 30.03.2015 №221 (а.с.101,102).

Як вбачається з довідки ВДВС Малинського РУЮ від 18.03.2015 №2551/3-22, станом на 17.03.2015р. у зведеному виконавчому провадженні №32254578 (боржник - КП "Центральна районна аптека № 28") перебуває десять виконавчих документів, серед яких значиться наказ господарського суду Житомирської області №5/5007/701/12 від 30.08.2012р. про стягнення заборгованості на користь ПП "Нікон" (а.с.96). Вказані обставини підтверджуються також копіями виконавчих документів та постанов про відкриття виконавчих проваджень (а.с.48-60).

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею:

1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими правовідносинами та зобов'язання за єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

5) у п'яту чергу задовольняються вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету, вимоги органів страхування з обов'язкового страхування (крім вимог щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування);

6) у шосту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнута сума недостатня для задоволення в повному обсязі усіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати задовольняються в порядку надходження виконавчих документів. Стягнута з боржника сума розподіляється між стягувачами згідно з виконавчими документами, за якими відкрито виконавчі провадження на день зарахування стягнутої суми на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Станом на момент пред'явлення позивачем наказу до виконання, в зведеному виконавчому проваджені №32254578 знаходився судовий наказ від 30.08.2013р. про стягнення з КП "Центральна районна аптека № 28" на користь Грищенко Г.Г. заборгованості по заробітній платі 4028,57 грн. (стягнуто 01.10.2014 року) виконавче провадження відкрите 10.09.2013р.; судовий наказ №8/5007/53/11 09.09.2011р. про стягнення з КП "Центральна районна аптека № 28" до державного бюджету України 1700 грн. штрафу, виконавче провадження відкрите 14.11.2011р.; судовий наказ № 9/1452 від 04.01.2011р. про стягнення з боржника на користь ПП "СЕБ - Фармація" 72,11 грн. держмита та 166,85 грн. витрат, виконавче провадження відкрите 01.02.2011р.; судовий наказ № 6/5007/9/12 від 19.03.2012р. про стягнення з боржника на користь ПП "Санітас" 19318,16 грн. заборгованості, виконавче провадження відкрите 05.04.2012р.; виконавчий лист №4020/11 від 09.02.2010р. про стягнення з боржника до державного бюджету України 218269,77 грн., виконавче провадження відкрите 07.11.2011р.; виконавчий лист №102/12 від 04.07.2011р. про стягнення з боржника до державного бюджету України 13001,05 грн., виконавче провадження відкрите 20.01.2012р.; виконавчий лист № 1397/11 від 19.12.2011р. про стягнення з боржника на користь Управління праці та соціального захисту населення 10965,56 грн., виконавче провадження відкрите 04.07.2012р.

Виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Житомирської області №5/5007/701/12 від 30.08.2012р., стягувачем по якому є приватне підприємство "Нікон" відкрито 25.02.2013р. Позивач (стягувач) по черговості задоволення вимог являється восьмим.

Відділом ДВС Малинського РУЮ проводились виконавчі дії по виконанню зведеного виконавчого провадження (до якого приєднано виконавче провадження позивача згідно наказу господарського суду Житомирської області №5/5007/701/12 від 30.08.2012р.), а погашення заборгованості здійснювалось згідно передбаченою статтею 44 Закону України "Про виконавче провадження" черговістю. На час слухання справи існує постанова державного виконавця про накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунку №9001 в ПАТ КБ "Приватбанк".

Судом приймається до уваги, що шкодою в цивільному праві є зменшення або знищення суб`єктивного цивільно-правового блага, що охороняється законодавством.

Стаття 22 ЦК України до збитків, як грошової оцінки шкоди, відносить втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою виражається в тому, що шкода повинна бути об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Позивач, як на підставу своїх вимог посилається на порушення допущені державним органом при виконанні рішення суду, однак позивач не надав в силу ст. ст. 33, 34 ГПК України суду доказів на підтвердження зменшення або ж знищення цим порушенням існуючих його майнових благ.

Судом також з`ясовано, що виконавче провадження не закінчено, тому позивач не втратив права та можливості на отримання належних йому сум за вказаним виконавчим документом під час здійснення відділом ДВС Малинського РУЮ виконавчого провадження з його примусового виконання. Стягнення ж судом заборгованості визнаної рішенням суду від 09.08.2012р. у справі №5/5007/701/12, як шкоди, може призвести до незаконного отримання позивачем коштів у подвійному розмірі так як правова кваліфікація цих коштів різна.

Отже, враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено наявності складу цивільного правопорушення у діях відділу державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області, а саме не доведено, що відповідачем заподіяна шкода, не доведено, що заподіяння шкоди позивачеві перебуває у причинно-наслідковому зв'язку з неправомірними діями відповідача, які полягають у винесенні постанови про скасування арешту з рахунку № 6001 в АТ "УкрСиббанк", тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Позивачем заявлено в якості шкоди 30000 грн. - витрати на юридичні послуги. Вказана сума визначена відповідно до договору №3 про надання юридичних послуг від 20.02.2015, укладеного між ПП "Нікон" та ТОВ "НОВО-КОН" (а.с.30).

Проте, колегія суддів апеляційного суду вказує, що за наявності підстав, передбачених ст. 44 ГПК України при відшкодуванні оплати послуг адвоката, вказану суму можливо було б віднести до судових витрат, які розподіляються в порядку ст. 49 ГПК України, і які не є шкодою в розумінні ст. ст. 1173, 1174 ЦК України.

Позивач, також до суми шкоди включив інфляційні втрати (компенсація, яка має виплачуватися в зв'язку із затримкою виконання рішення суду) в розмірі 164416, 28 грн. нараховані на суму коштів, що надходили на рахунок боржника КП "Центральна районна аптека № 28" за період з квітня 2014 по січень 2015.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що шкода, передбачена ст. ст. 1173, 1174 ЦК України, за своєю правовою природою не є грошовим зобов'язанням на яке нараховуються інфляційні втрати, тому вимоги позивача необґрунтовані та безпідставні.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Нікон" на рішення господарського суду Житомирської області від 21.04.2015р. у справі №906/270/15 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.