ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" червня 2015 р. Справа № 926/669/15

За позовом заступника прокурора Шевченківського району м. Чернівці в інтересах держави

до відповідачів 1. Чернівецької міської ради;

2. фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування, визнання договру недійсним та повернення земельної ділянки площею 0,0046 га

Суддя І.В. Скрипничук

Представники:

від позивача - Балицька Р.С. - прокурор

від відповідача 1. - Юзьків М.М., довіреність №01/02-18/603 від 02.06.2014

від відповідача 2. - не з"явився

СУТЬ СПОРУ: заступник прокурора Шевченківського району м. Чернівці в інтересах держави звернувся з позовом до відповідачів Чернівецької міської ради та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про:

- визнання незаконним пункту 3 рішення 18 сесії Чернівецької міської ради VI скликання № 380 від 29.12.2011 «Про надання підприємцям містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, дозволу на складання проектів відведення, зміну цільового призначення земельних ділянок на умовах договору встановлення земельного сервітуту, присвоєння поштових адрес та внесення змін в деякі рішення», згідно якого підприємцю ОСОБА_2 надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0080 га, на умовах договору встановлення земельного сервітуту терміном на 5 років для розміщення малої архітектурної форми (літнього майданчика) на АДРЕСА_1;

- визнання незаконним пункту 4 рішення 23 сесії Чернівецької міської ради VI скликання № 495 від 26.04.2012 "Про встановлення земельних сервітутів на земельні ділянки та внесення змін до окремих рішень з цих питань", згідно якого підприємцю ОСОБА_2 затверджено проект відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1, площею 0,0046 га для укладення договору платного земельного сервітуту для розміщення малої архітектурної форми (літнього майданчика) терміном на 5 років;

- визнання недійсним договору встановлення земельного сервітуту № 55 від 17.05.2012, укладеного між Чернівецькою міською радою та підприємцем ОСОБА_2;

- повернення Чернівецькій міській раді підприємцем ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 0,0046 га по АДРЕСА_1, вартістю 76365,06 грн., кадастровий номер НОМЕР_2 шляхом звільнення від малої архітектурної форми (літнього майданчик) та приведення земельної ділянки у попередній стан.

Ухвалою суду від 24.04.2015 порушено провадження по даній справі, судове засідання призначено на 13.05.2015.

Ухвалою суду від 13.05.2015 за клопотаннями відповідачів відкладено розгляд справи на 26.05.2015.

Відповідач 1. (Чернівецька міська рада) надав суду відзив на позов, в якому заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що оспорювані позивачем пункти рішень відповідають законодавству, а тому правові підстави для визнання їх незаконними та скасування відсутні. Також у даному відзиві відповідач просить суд застосувати до позовних вимог про визнання незаконним пункту 3 рішення міської ради від 29.12.2011 за №380 частину 4 статті 267 Цивільного кодексу України, у зв'язку зі спливом позовної давності.

Ухвалою суду від 26.05.2015 відкладено розгляд справи на 09.06.2015, за клопотаннями відповідачів. Одночасно, зобов'язано відповідача 2. (ФОП ОСОБА_2.) надати суду відзив на позов та докази в його обґрунтування, а також визнано обов'язковою участь прокурора та представників сторін у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 09.06.2015 розгляд справи відкладено на 17.06.2015.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (відповідач 2.) у відзиві на позов позовні вимоги заперечує, посилаючись на те, що пропущено строки позовної давності в частині визнання вимог щодо п. 3 рішення Чернівецької міської ради від 29.12.2011 за № 380, яким надано дозвіл на складання проекту землеустрою про відведення земельної ділянки площею 0,0080 га на умовах договору встановлення земельного сервітуту терміном на 5 років для розміщення малої архітектурної форми (літнього майданчика) на АДРЕСА_1. Також відповідач просить застосувати до позовних вимог про визнання п. 3 рішення міської ради від 29.12.2011 за № 380 строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд встановив.

Так, 18 сесією Чернівецької міської ради VI скликання прийнято рішення № 380 від 29.12.2011 «Про надання підприємцям містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, дозволу на складання проектів відведення, зміну цільового призначення земельних ділянок на умовах договору встановлення земельного сервітуту, присвоєння поштових адрес та внесення змін в деякі рішення», пунктом 3 якого підприємцю ОСОБА_2 надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0080 га на умовах договору встановлення земельного сервітуту терміном на 5 років для літнього майданчика на АДРЕСА_1.

26.04.12 23 сесією Чернівецької міської ради VI скликання прийнято рішення № 495 «Про встановлення земельних сервітутів на земельні ділянки та внесення змін до рішення міської ради з цього питання», пунктом 4 якого підприємцю ОСОБА_2 затверджено проект відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1, площею 0,0046 га для укладення договору платного земельного сервітуту для розміщення малої архітектурної форми (літнього торгового майданчика) терміном на 5 років.

Вказані рішення Чернівецької міської ради є незаконними та підлягають скасуванню з наступних підстав.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 8 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно до та в порядку, визначеному Земельним кодексом України.

Згідно із ст. 98 Земельного кодексу України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Статтею 401 Цивільного кодексу України зазначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно із ст. 404 Цивільного кодексу України, право користування чужою земельною

ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Отже, право подавати вимогу на платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками) наділений лише власник або землекористувач земельної ділянки для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, у яких є потреба у використанні суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, зумовлені її місцем розташування або природним станом.

Аналогічну позицію висловлено в постановах Вищого господарського суду України

від 10.02.09 по справі № 2-1/8061-2008, від 11.12.13 по справі № 901/590/13-г.

Проте, як вбачається з спірного рішення Чернівецької міської ради, земельна ділянка надана на умовах сервітуту даному підприємцю не для усунення недоліків своєї земельної ділянки, а для розміщення малої архітектурної форми, літнього майданчика, тобто для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно ст. 134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах).

Таким чином, Чернівецькою міською радою порушено встановлений законодавством порядок надання земельних ділянок у користування.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що: автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів; вулиця - це автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів; проїзна частина - це частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги», складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі. Межі вулиці за її шириною визначаються "червоними лініями". Розташування будь-яких об'єктів, будівель, споруд або їх частин у межах "червоних ліній" вулиці не допускається.

Відповідно до Державних будівельних норм України ДБН В.2.3-5-2001, затверджених наказом Держбуду України від 11 квітня 2001 р. № 89 та введених в дію з 1 жовтня 2001 р., розміщення і будівництво наземних об'єктів житлово-цивільного, промислового призначення та інших капітальних споруд, крім об'єктів транспорту та інженерних мереж, в межах червоних ліній вулиць і доріг забороняється. Споруди торговельно-побутового призначення (крім кіосків з продажу проїзних квитків на зупинках маршрутних транспортних засобів) і рекламоносії повинні розміщуватися за межами тротуарів або узбіч згідно з вимогами існуючих законодавчих та нормативних актів, затвердженою містобудівною документацією та місцевими правилами забудови населених пунктів.

Вивченнями матеріалів, що стали підставою для прийняття даних рішень, встановлено, що частина земельної ділянки, яка надана підприємцю, знаходиться в межах червоних ліній, що підтверджується проектом відведення земельної ділянки та викопіюванням з генерального плану міста Чернівці.

Таким чином, п.3 рішення 18 сесії Чернівецької міської ради VI скликання прийнято рішення № 380 від 29.12.11 та п. 4 рішення 23 сесії Чернівецької міської ради VI скликання № 495 від 26.04.12 не відповідають вищевказаним вимогам законодавства, що згідно з ч. 2 ст. 144 Конституції України, ч. З ст. 152 Земельного кодексу України, ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є підставою для визнання їх незаконними у судовому порядку.

У зв'язку з тим, що на підставі вказаного рішення укладено договір встановлення земельного сервітуту № 55 від 17.05.2012 року, він відповідно до ст.ст. 16, 203, 215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 207 Господарського кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Незаконне надання земельної ділянки на підставі земельного сервітуту підприємцю ОСОБА_2 порушує встановлений державою порядок надання земельних ділянок, у зв'язку з чим порушуються інтереси держави у сфері використання та охорони земель, ефективного і раціонального використання земельних ресурсів.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Щодо вимоги відповідачів про застосування строку позовної давності, то суд зазначає, що відповідно до статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного п. 3 рішення 18 сесії Чернівецької міської ради VІ скликання № 380 від 29.12.2011, згідно якого підприємцю ОСОБА_2 надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,0080 га на умовах договору встановлення сервітуту терміном на 5 років для розміщення малої архітектурної форми (літнього майданчика) на АДРЕСА_1, було порушено інтереси держави.

Тому, при зазначених обставинах, позовні вимоги є обґрунтованими.

Як встановлено судом, хоча інтереси держави порушені при прийнятті 29.12.2011 п. 3 рішення сесії Чернівецької міської № 380, проте позовна давність спливла і про це заявлено відповідачами у справі. Отже, суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання незаконним п. 3 рішення 18 сесії Чернівецької міської ради VІ скликання № 380 від 29.12.2011.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням вище зазначеного.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 82, 84, 49 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконним пункт 4 рішення 23 сесії Чернівецької міської ради VI скликання № 495 «Про встановлення земельних сервітутів на земельні ділянки та внесення змін до окремих рішень з цих питань» від 26.04.2012, згідно якого фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2, АДРЕСА_2 (інд.н. НОМЕР_1) затверджено проект відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1, площею 0,0046 га для укладення договору платного земельного сервітуту для розміщення малої архітектурної форми (літнього майданчика) терміном на 5 років.

3. Визнати недійсним договір встановлення земельного сервітуту № 55 від 17.05.2012, укладений між Чернівецькою міською радою та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2, АДРЕСА_2 (інд.н. НОМЕР_1).

4. Повернути фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2, АДРЕСА_2 (інд.н. НОМЕР_1), земельну ділянку розміром 0,0046 га по АДРЕСА_1, вартістю 76365,06 грн., кадастровий номер НОМЕР_2 Чернівецькій міській раді, м. Чернівці, Центральна площа, 1, шляхом звільнення від малої архітектурної форми (літній майданчик) та приведення земельної ділянки у попередній стан на протязі місячного строку з дня набрання рішення законної сили.

5. Стягнути з Чернівецької міської ради, пл. Центральна, 1, м. Чернівці, код 04062216, в дохід державного бюджету 1827 грн. судового збору, отримувач коштів УДКСУ у м.Чернівці, код отримувача 37978173, банк отримувача ГУДКСУ у Чернівецькій області, код банку 856135, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: судовий збір, господарський суд Чернівецької області, код 03500074.

6. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2 (інд.н. НОМЕР_1) в дохід державного бюджету 1827 грн. судового збору, отримувач коштів УДКСУ у м.Чернівці, код отримувача 37978173, банк отримувача ГУДКСУ у Чернівецькій області, код банку 856135, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: судовий збір, господарський суд Чернівецької області, код 03500074.

7. У решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 19.06.2015.

Суддя І.В.Скрипничук