ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 травня 2015 р. Справа № 918/243/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

до відповідача Підрозділ українського козацтва "Волинська Січ"

про стягнення в сумі 129 241 грн. 98 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник Михайлов В.О.

від відповідача: представник Затинний С.С.

Статті 20,22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Підрозділу українського козацтва "Волинська Січ" про стягнення в сумі 129241,98 грн., з яких: 110743,43 грн. сума основного боргу, 2502,87 грн. пеня, 2036,06 грн. 3% річних, 13959,62 грн. збитки від інфляції.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач не виконав належним чином умови укладеного між сторонами договору на постачання теплової енергії від 26 січня 2015 року №1641 в частині оплати наданих послуг.

До винесення рішення представник Позивача подав заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 2502,87 грн., інфляційних втрат в сумі 13959,62 грн. та три відсотки річних в сумі 2036,06 грн..

Вищезазначені дії Позивача не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак відмова Позивача від частини позовних вимог приймається судом, і, відповідно, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву в частині стягнення основного боргу у сумі 110 743,43 гривні.

Представник відповідача надав суду відзив, в якому проти позову заперечив та вважає вимоги позивача безпідставними. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обов'язок теплопостачальної організацій забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Відповідно до частини 7 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У силу вимог частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 40 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198 "Про затвердження Правил користування тепловою енергією" споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно з пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України, частини 6 статті 193 ГК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з наявними в матеріалах справи рахунками за послуги теплопостачання та банківськими виписками, станом на час розгляду справи неоплаченими згідно з умовами договору є послуги з теплопостачання на загальну суму 110743,43 грн., доказів сплати вказаної заборгованості відповідач суду не надав.

Крім того суд зазначає, що 26 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (надалі - позивач, підприємство) та Підрозділом українського козацтва "Волинська Січ" (надалі відповідач, споживач) було укладено договір №1641 на постачання теплової енергії (договір), відповідно до предмету якого підприємство зобов'язується надавати споживачеві теплову енергію, а споживач, у свою чергу, зобов'язується прийняти та оплатити теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором (пункт 1.1. договору).

Відповідно до пункту 1.4. договору, теплова енергія подається споживачу за адресою: м.Рівне, вул. С. Петлюри,1.

Згідно з пунктом 4.2. договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку або розрахунковим способом згідно з "Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько - побутові потреби в Україні" та даними, вказаними у додатку № 2 до цього договору.

Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає підприємству звіт про фактичне споживання теплової енергії до 25 числа поточного місяця. В разі неподання звіту в обумовлений термін, нарахування проводиться розрахунковим способом. У випадку, коли 25 число поточного місяця припадає на вихідний день, тоді звіт подається у попередній робочий день (пункт 4.4. договору).

Пунктом 4.5. договору передбачено, що межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін, вказана в додатку № 1 до договору, не може бути змінена в односторонньому порядку.

Відповідно до пункту 5.1. договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів.

За змістом пункту 5.4. договору споживач проводить оплату за отриману теплову енергію шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підприємства, при цьому споживач самостійно отримує рахунок.

Розрахунковим періодом є період часу, що розпочинається 28 числа попереднього місяця і триває до 27 числа звітного місяця. Розрахунки споживача з підприємством за спожиту теплову енергію можуть здійснюватись в порядку планових платежів з обмеженням терміну до одного місяця (підпункт 5.4.1. пункту 5.4. договору).

Пунктом 5.7. договору передбачено, що у платіжних дорученнях споживач повинен обов'язково вказувати номер договору, дату його підписання, призначення платежу. При наявності боргу за спожиту теплову енергію кошти, що надходять, зараховуються в погашення боргу за теплову енергію, спожиту в минулі періоди, незалежно від вказаного в платіжному дорученні призначення платежу.

Згідно з підпунктом 3.2.1. пункту 3.2. договору споживач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором.

Усупереч наведеному, відповідач свої договірні зобов'язання не виконує належним чином, отримані послуги не оплачує в повному обсязі, внаслідок чого за ним обліковується заборгованість в розмірі 110743,43 грн., що виникла з жовтня 2013 року по грудень 2014 року та січень 2015 року.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 110743,43 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач довів наявність заборгованості з надання послуг по теплопостачанню, а відповідач вказаних обставин належними та достатніми доказами не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Підрозділу українського козацтва "Волинська Січ" (33000, Рівненська обл., м.Рівне, вул. С.Петлюри,1, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, м. Рівне, Данила Галицького,27, ) 110743 грн. 43 коп. (сто десять тисяч сімсот сорок три грн. 43 коп.) основного боргу, 2584 грн. 84 коп. (дві тисячі п"ятьсот вісімдесят чотири грн. 84 коп. ) судового збору.

3. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення пені у сумі 2502,87 грн., інфляційних втрат в сумі 13959,62 грн. та три відсотки річних в сумі 2036,06 грн..

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 14 травня 2015 року.

Суддя Марач В.В.