ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р.Справа № 922/2264/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", смт. Ювілейне Дніпропетровської області,
до 1. публічного акціонерного товариства "БМ Банк", м. Київ, 2. товариства з обмеженою відповідальністю "Юніфуд Інтернешнл", м. Харків,
про визнання недійсним договору
за участю представників:

позивача - Вітович О.Я. (дов.), Булатов В.Б. (дов.), Євтєєв Д.О. (паспорт),

1-відповідача - Бриль І.В. (дов.),

2-відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "АТБ-маркет", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів, 1. ПАТ "БМ Банк", 2. ТОВ "Юніфуд Інтернешнл" про визнання недійсним договору про факторингове обслуговування № 2013-04/DC-F від 21.08.2013р.

В слуханні справи оголошувались перерви до 02.06.2015р. об 11:30 год., 11.06.2015р. о 09:30 год.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спірний договір стосується його прав та обов'язків, позивач вважає договір удаваним, а саме таким, що приховує уступку права вимоги, в той час, коли укладені ним договори поставки з ТОВ "Юніфуд Інтернешнл" забороняють відсутплення права вимоги без згоди ТОВ "АТБ-маркет".

1-відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем не обґрунтовані його вимоги, укладений договір про факторингове обслуговування № 2013-04/DC-F від 21.08.2013р. відповідає вимогам чинного законодавства, а обставини, на які посилається позивач стосуються виконання договору та є предметом розгляду в іншій справі.

2-відповідач у судове засідання 11.06.2015р. не з'явився, 2-відповідач не з'являвся і в інші судові засідання по даній справі, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи, які були судом задоволені.

Про судове засідання 11.06.2015р. повноважний представник 2-відповідача був повідомлений телефонограмою, однак правом участі в судовому засіданні по даній справі не скористався, відзив на позов не надав, про причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин суд вважає, що нез'явлення 2-відповідача не перешкоджає розгляду справи в судовому засіданні 11.06.2015р. та вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Позивачем 02.06.2015р. заявлено клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання чи виконаний підпис у графі "Генеральний директор Євтєєв Д.О." у двох інформаційних повідомленнях про зміну платіжних реквізитів до контрактів № 44265 від 30.04.2013 р. та № 29091/1 від 01.01.2013 р. генеральним директором ТОВ "АТБ-маркет" Євтєєвим Д.О., а також про витребування у позивача та (або) відповідача-1 оригіналів зазначених інформаційних повідомлень про зміну платіжних реквізитів для забезпечення можливості їх експертного дослідження, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що вказані інформаційні повідомлення не підписувались директором ТОВ "АТБ-маркет".

Аналогічне клопотання подано позивачем у судовому засіданні 11.06.2015р.

Розглянувши клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи суд вважає за необхідне зазначити, що предметом спору в даній справі є визнання недійсним договору про факторингове обслуговування 2013-04/DC-F від 21.08.2013р., а не інформаційних повідомлень про зміну платіжних реквізитів , які складені на його виконання та стосуються саме виконання договору про факторингове обслуговування № 2013-04/DC-F від 21.08.2013р. Крім того у судовому засіданні 02.06.2015р. представником позивача надані пояснення про те, що вказані повідомлення могли бути підписані менеджером товариства, який безпосередньо займається взаємовідносинами з 2-відповідачем.

За таких обставин суд не вбачає підстав для призначення та проведення по справі судової почеркознавчої експертизи та відмовляє в задоволенні клопотань позивача про призначення судової експертизи, поданих 02.06.2015р. та 11.06.2015р. Одночасно суд відмовляє в клопотання в частині витребування оригіналів інформаційних повідомлень про зміну платіжних реквізитів, оскільки копії таких повідомлень надані 1-відповідачем та долучені до матеріалів справи, а оригінали оглядалися судом у судовому засіданні.

Вислухавши представників позивача та 1-відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між ТОВ "АТБ-маркет" (позивач, покупець) та ТОВ "Юніфуд Інтернешнл" (постачальник, 2-відповідач) укладені договори поставки № 44265 від 30.04.2013р., № 29091/1 від 01.01.2013 р., за умовами яких постачальник зобов'язується в порядку та строки, встановлені договором, передати товар у власність покупця, а покупець, відповідно, зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених договором.

На виконання вказаних договорів 2-відпоівідачем протягом 2013р. здійснювалась поставка товару позивачу.

21.08.2013р. між ПАТ "БМ Банк" (1-відповідач, фактор) та ТОВ "Юніфуд Інтернешнл" (2-відповідач, підприємство) було укладено договір про факторингове обслуговування № 2013-04/DC-F, за умовами якого підприємство зобов'язується відступити факторові, відповідно до умов даного Договору, право вимоги від дебіторів підприємства, зазначених у переліку дебіторів, коштів (включаючи всі види неустойок), право на одержання яких належить підприємству на підставі документів, що підтверджують таке право вимоги відповідно до контракту, а фактор зобов'язується придбати зазначені права вимоги коштів від дебіторів підприємства і передати за плату кошти у розмірі вартості відступленого підприємством факторові права вимоги коштів від дебіторів підприємства, у порядку й випадках, передбачених даним договором.

04.09.2013р. та 06.09.2013р. між ПАТ "БМ Банк" та ТОВ "Юніфуд Інтернешнл" укладені додаткові договори № 2/1 та № 2/2 до договору про факторингове обслуговування № 2013-04/DC-F, згідно з якими підприємство протягом дії договору про факторингове обслуговування надає фактору для придбання ним права вимоги грошових коштів з моменту їх виникнення, за всіма контрактами, що укладені між підприємством та дебіторами, які включені в зазначений перелік дебіторів, в т.ч. і по ТОВ "АТБ-маркет" з лімітом 1260000,00 грн.

01.10.2013р. між ПАТ "БМ Банк" та ТОВ "Юніфуд Інтернешнл" укладений додатковий договір № 1 до договору про факторингове обслуговування № 2013-04/DC-F, згідно з яким сторони дійшли згоди, що строками оплати підприємства - ТОВ "АТБ-маркет" своїх зобов'язань за угодами, що були відступлені фактору в 2013 році, вважати строки, що наведені у таблиці.

11.10.2013р. ПАТ "БМ Банк" та ТОВ "Юніфуд Інтернешнл" укладений додатковий договір № 2/3 до договору про факторингове обслуговування № 2013-04/DC-F, згідно з яким підприємство протягом дії договору про факторингове обслуговування надає фактору для придбання ним права вимоги грошових коштів з моменту їх виникнення, за всіма контрактами, що укладені між підприємством та дебіторами, які включені в зазначений перелік дебіторів, в т.ч. і по ТОВ "АТБ-маркет" з лімітом 4380000,00 грн.

27.02.2014р. між ПАТ "БМ Банк" та ТОВ "Юніфуд Інтернешнл" укладений додатковий договір № 4 до договору про факторингове обслуговування № 2013-04/DC-F, згідно з яким сторони дійшли згоди, що строками оплати підприємства - ТОВ "АТБ-маркет" своїх зобов'язань за угодами, що були відступлені фактору в 2013 році, вважати строки, що наведені у таблиці.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбачені статтею 203 ЦК України, а саме :

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони досягли згоди з істотних умов щодо передачі, прийняття та оплати за товар.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Судом встановлено, що умови, викладені в спірному договорі були визначені та погоджені сторонами, сторонами досягнуто згоди щодо усіх суттєвих умов, при цьому умови договору про факторингове обслуговування не суперечать ані чинному законодавству, ані моральним засадам суспільства. Письмова форма договору, яка встановлена для договорів між юридичними особами, сторонами дотримана.

Укладений між ПАТ "БМ Банк" та ТОВ "Юніфуд Інтернешнл" Договір про факторингове обслуговування № 2013-04/DC-F від 21.08.2013р. відповідає вимогам чинного законодавства, при цьому позивач не наводить жодної обставини, з якою закон пов'язує недійсність спірного договору.

Позивач, зокрема, посилається на те, що йому було невідомо про наявність такого договору, інформаційних повідомлень про заміну платіжних реквізитів від 2-відповідача він не отримував, при цьому в інформаційних повідомленнях, копії яких надані 1-відповідачем до матеріалів справи, а оригінали оглянуті в судовому засіданні, міститься не підпис директора Д.О. Євтєєва та інша печатка товариства позивача. Позивач вказує, що першу інформацію про необхідність перерахування коштів за договорами поставки, що укладені ним з 2-відповідачем, на рахунок, який відкритий в БМ Банку, він отримав лише у червні 2014р., однак на той час він повністю розрахувався з ТОВ "Юніфуд Інтернешнл" за поставлений товар по договорам поставки № 44265 від 30.04.2013р. та № 29091/1 від 01.01.2013 р.

Крім того позивач вважає, що спірний договір є удаваним, а саме укладеним з метою приховання іншого правочину, що сторони насправді вчинили, а саме угоди про відступлення права вимоги, а відсутність належного погодження боржником (позивачем) укладання угоди про відступлення права вимоги має наслідком недійсність такого відступлення права вимоги, оскільки договори поставки № 44265 від 30.04.2013р. та № 29091/1 від 01.01.2013 р. містять відповідну заборону.

Суд зазначає, що позивач помиляється щодо правової природи спірного договору, оскільки спірний договір є договором факторингу та відповідає вимогам чинного законодавства щодо договорів факторингу, такий договір не є удаваним та не приховує інший договір.

Статтею 1080 ЦК України встановлено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Посилання позивача на неотримання інформаційних повідомлень, на здійснення розрахунку з 2-відповідачем через розрахунковий рахунок, відкритий в ПАТ "БМ Банк", а також на відсутність видаткових накладних, за якими нібито відступлено право вимоги, стосуються виконання умов договорів поставки, укладених між позивачем та 2-відповідачем, та виконання спірного договору факторингового обслуговування, однак такі посилання не є підставою для визнання недійсним договору про факторингове обслуговування 2013-04/DC-F від 21.08.2013р.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правові відносини, що виникли між сторонами на підставі спірного договору, відповідають встановленим нормативними актами вимогам щодо договору факторингу, а зміст вказаного договору не суперечить діючому законодавству України і не порушує публічний порядок, укладення договору спрямовано на реальне настання правових наслідків.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не наведено жодної обставини, за якої спірний договір може бути визнаний недійсним, судом також при розгляді справи не встановлені обставини, які б свідчили про недійсність спірного договору.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги нормативно та документально не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 15.06.2015 р.

Суддя В.О. Яризько