КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа№ 910/9369/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Федорчука Р.В.

Лобаня О.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 10.06.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства «Центр сертифікації і контролю якості будівництва об'єктів нафтогазового комплексу Держгірпромнагляду України» на ухвалу господарського міста Києва від 20.04.2015

за скаргою державного підприємства «Центр сертифікації і контролю якості будівництва об'єктів нафтогазового комплексу Держгірпромнагляду України» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві з виконання наказу господарського суду міста Києва від 05.09.2014

у справі №910/9369/14 (суддя Марченко О.В.)

за позовом державного підприємства «Центр сертифікації і контролю якості будівництва об'єктів нафтогазового комплексу Держгірпромнагляду України»

до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

про стягнення 251 800,02 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/9369/14 відмовлено ДП «Центр сертифікації і контролю якості будівництва об'єктів нафтового комплексу «Держгірпромнагляду України» у задоволенні скарги на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ДП «Центр сертифікації і контролю якості будівництва об'єктів нафтового комплексу «Держгірпромнагляду України» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/9369/14 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким скаргу ДП «Центр сертифікації» задовольнити та визнати дії державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві з винесення постанови про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 05.09.2014 у справі №910/9369/14 неправомірними та визнати неправомірною і скасувати постанову державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 19.12.2014 про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 05.09.2014 у справі №910/9369/14.

В своїх доводах скаржник посилається на те, що ухвалу суду першої інстанції прийнято із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою від 28.05.2015 Київським апеляційним господарським судом прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №910/9369/14 у судовому засіданні за участю повноважних представників сторін.

Представник позивача (стягувача) брав участь в судовому засіданні, підтримував доводи апеляційної скарги, надавав пояснення та просив апеляційну скаргу ДП «Центр сертифікації і контролю якості будівництва об'єктів нафтового комплексу «Держгірпромнагляду України» задовольнити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/9369/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу ДП «Центр сертифікації» задовольнити.

Представник відповідача (боржника) брав участь в судовому засіданні, надавав пояснення, заперечував щодо доводів апеляційної скарги та просив ухвалу господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/9369/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу ДП «Центр сертифікації і контролю якості будівництва об'єктів нафтового комплексу «Держгірпромнагляду України» - без задоволення.

В судове засідання апеляційної інстанції ВДВС повноважних представників не направив, своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 22 ГПК України, не скористався. Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання про розгляд апеляційної скарги, а також приймаючи до уваги те, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка учасників судового процесу без поважних причин у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу без участі в судовому засіданні представників ВДВС.

Відповідно до ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби.

Згідно з ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 07.07.2014 позов задоволено, стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ДП «Центр сертифікації: 228 738,47 грн. основної заборгованості, 17 213,12 грн. пені та 5 848,43 грн. 3% річних та 5 474,25 грн. судового збору.

05.09.2014 на виконання зазначеного рішення господарським судом міста Києва видано наказ.

19.12.2014 постановою державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції зупинено виконавче провадження у зв'язку з тим, що згідно з виписки з реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», ПАТ «Укртрансгаз» внесено до зазначеного Реєстру 28.11.2005 на підставі наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 10.11.2005 №568.

У березні 2015 року ДП «Центр сертифікації» звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві в якій просить визнати дії державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві з винесення постанови про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 05.09.2014 у справі №910/9369/14 неправомірними та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 19.12.2014 про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 05.09.2014 у справі №910/9369/14.

В обґрунтування поданої скарги стягувач зазначає, що державним виконавцем не враховано, що відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємства паливно-енергетичного комплексу» вживаються заходи погашення заборгованості, яка виникла станом на 01.01.2013, а заборгованість у даній справі виникла вже після зазначеної дати, а отже норми зазначеного Закону не розповсюджуються на порядок такої заборгованості.

При прийнятті оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ДП «Центр сертифікації», оскільки заборгованість боржника виникла через неповні розрахунки за енергоносії перед ПАТ «Укртрансгаз» учасниками розрахунків.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, заслухавши пояснення представників боржника та стягувача, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

В матеріалах справи міститься копія виписки з Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» станом на 01.04.2015, з якої вбачається, що ПАТ «Укртрансгаз» внесено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу та підтверджує участь підприємства у процедурі погашення заборгованості згідно із зазначеним Законом.

Рішенням Конституційного суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012 у справі №1-26/2012 встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями ч. 1 ст. 41, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, п. п. 1.3, 1.4 ст. 1, ч. 2 ст. 2, абз. 6 п. 3.7 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» від 23.06.2005 №2711-IV з наступними змінами треба розуміти так, що: обов'язкове зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»; внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Судом першої інстанції встановлено, що заборгованість ПАТ «Укртрансгаз» перед стягувачем виникла через неповні розрахунки за енергоносії перед боржником ПАТ НАК «Нафтогаз України» - учасником розрахунків, визначених Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», на підставі чого ПАТ «Укртрансгаз» включено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Також судом встановлено, що ПАТ НАК «Нафтогаз України» не здійснює погашення своєї заборгованості, що виникла до 01.01.2013 (обліковується в ПАТ «Укртрансгаз» станом на 31.10.2014 у сумі 1 925 333 102,44 грн.) за надані ПАТ «Укртрансгаз» послуги щодо транспортування енергоносіїв (природного газу), що є заборгованістю, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії в розумінні підп. 1.4 п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», згідно з яким заборгованість - це підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 зазначеного Закону виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених п. 15 ст. 37 цього Закону, - до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві з винесення постанови про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 05.09.2014 у справі №910/9369/14 вчинені з урахуванням чинних норм законодавства України, зокрема, п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а також не суперечать висновкам, викладених в рішенні Конституційного суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012 у справі №1-26/2012.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинення виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості, яка виникла після 01.01.2013 судовою колегією відхиляються, з огляду на те, що чинне законодавство не передбачає можливості зупинення виконавчого провадження в певній частині, в той час як в силу вимог абз. 6 п. 3.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» державний виконавець зобов'язаний зупинити виконавче провадження щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, на весь період перебування боржника в Реєстрі ПЕК, відповідно до інформації на сайті Державного підприємства «Енергоринок».

Отже, скарга ДП «Центр сертифікації» на дії державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві з виконання наказу господарського суду міста Києва від 05.09.2014 у справі №910/9369/14 задоволенню не підлягає.

Таким чином,судова колегія Київського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/9369/14 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу ДП «Центр сертифікації і контролю якості будівництва об'єктів нафтового комплексу «Держгірпромнагляду України» слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу господарського міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/9369/14 - без змін.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства «Центр сертифікації і контролю якості будівництва об'єктів нафтового комплексу «Держгірпромнагляду України» на ухвалу господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/9369/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/9369/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/9369/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Р.В. Федорчук

О.І. Лобань