ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р.Справа № 922/2539/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стекс-Схід", м. Харків
до Приватного акціонерного товариства "Інститут "Укроргверстатінпром", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 74 227,92 грн.
за участю представників сторін:

позивач - директор Вдовенко О.С. (особисто), паспорт МК 043486;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стекс-Схід", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення заборгованості до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Інститут "Укроргверстатінпром", в якій просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 74 227,92 грн., яка складається з основного боргу (з урахуванням індексу інфляції) в розмірі 66 587,58 грн. та штрафних санкцій в розмірі 7 640,34 грн. (пеня - 7 105,85 грн. + 3% річних - 534,49 грн.);

- стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 827,00 грн.

- вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ПрАТ "Укроргверстатінпром", що знаходяться на рахунках у банківських та кредитних установах, зокрема на р/рахунку 2956 в УКРЄКСІМБАНК, МФО 351618, в межах ціни позову, суми судового збору, що загалом становить 76 054,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором субпідряду №2/17/14 від 12.11.2014 р. на проведення електромонтажних робіт.

Ухвалою господарського суду від 22.04.2015р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.05.2015р. об 11 годині 45 хвилин.

Ухвалами господарського суду від 19.05.2015 р., 28.05.2015 р. розгляд справи відкладався на 28.05.2015р., 16.06.2015 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача по справі.

Ухвалою господарського суду від 16.06.2015 р. відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Стекс Схід" про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у призначене 16.06.2015р. судове засідання не з'явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать відмітки про направлення ухвали про порушення провадження у справі та ухвал суду від 19.05.2015 р., 28.05.2015 р. за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду з відміткою про отримання.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши пояснення позивача, судом встановлено наступне.

12 листопада 2014 року між Приватним акціонерним товариством "Інститут "Укроргверстатінпром" (Генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стекс-Схід" (Субпідрядник) було укладено договір субпідряду №2/17/14 на проведення електромонтажних робіт (надалі - Договір), відповідно до умов якого Субпідрядник взяв на себе зобов'язання власними силами та засобами виконати електромонтажні роботи по електропостачанню модульної котельної.

Відповідно до п. 2.1. Договору генпідрядник не пізніше трьох календарних днів з моменту підписання цього договору перераховує субпідряднику грошові кошти в сумі, вказаної в п. 3.1. цього Договору.

Вартість робіт по цьому Договору визначається договірною ціною №1 від 12.11.2014 р., яка є невід'ємною частиною цього Договору (додаток №2) та складає 77 251,00 грн. (п. 3.1. Договору).

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що оплата здійснюється в два етапи: аванс та остаточний розрахунок.

Пунктами 4.1.1., 4.1.2. вказаного Договору визначено, що до початку робіт генпідрядник перераховує субпідряднику передоплату в розмірі 30% загальної вартості робіт, вказаної в договірній ціні №1. Остаточний розрахунок здійснюється Генпідрядником у строк не пізніше 5-ти робочих днів після остаточного виконання робіт та надання Субпідрядником акту виконаних робіт.

Згідно п. 7.1. Договору термін виконання робот за даним договором складає 14 робочих днів після виконання п. 4.1.1.

Відповідно до п. 9.1. Договору у випадку порушення свої зобов'язань за даним договором сторони несуть відповідальність, передбаченої умовами даного договору та діючим законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами було підписано акт виконаних будівельних робіт від 28.11.2014 р. за формою КБ-2в на суму 77 251,00 грн.

Враховуючи сплачену суму передплати за договором, залишок коштів у сумі 53743,00 грн. повинен був бути сплачений відповідачем не пізніше 05.12.2014 р. - не пізніше 5-ти робочих днів після остаточного виконання робіт та надання Субпідрядником акту виконаних робіт.

Як свідчать матеріали справи, у зазначений строк оплата відповідачем здійснена не була.

Позивачем на адресу відповідача було направлено лист №27/01/15-01 від 27.01.2015 р. з проханням підписати акт звіряння, однак відповідачем не було надано відповіді на даний лист та не повернуто відписаний акт звіряння між підприємствами (а.с. 20-22)

Також, на вимогу направлену на адресу відповідача №30/01/15-01 від 30.01.2015 р. відповіді не було отримано та не було здійснено ніяких розрахунків (а.с. 23-25).

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів ст.ст. 6, 627, 628, 638 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За своєю правовою природою, договір по даній справі є договором підряду.

Статтею 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно статті 838 Цивільного кодексу України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи.

Відповідно до статті 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно до ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Виходячи зі змісту п. 5.2. Договору передача виконаних робіт здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.1.2. Договору остаточний розрахунок здійснюється Генпідрядником у строк не пізніше 5-ти робочих днів після остаточного виконання робіт та надання Субпідрядником акту виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, акт виконаних будівельних робіт від 28.11.2014 р. підписані обома сторонами та скріплені їх печатками без заперечень та зауважень.

Вказаний факт не спростовано відповідачем у справі, зокрема, не надано належних доказів, якими підтверджується неналежне виконання позивачем взятих на себе договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи сплачену суму передплати за договором, залишок коштів у сумі 53743,00 грн. повинен був бути сплачений відповідачем не пізніше 05.12.2014 р. - не пізніше 5-ти робочих днів після остаточного виконання робіт та надання Субпідрядником акту виконаних робіт.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства , ненадання відповідачем суду доказів погашення боргу, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 53743,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, перевіривши розрахунок, здійснений позивачем 3% річних та індексу інфляції господарський суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення зазначених сум.

Щодо стягнення суми пені, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями статті 216, частини першої статті 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції.

Згідно з ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Умовами договору встановлена відповідальність у вигляді пені за порушення остаточного розрахунку генпідрядника з субпідрядником (п. 9.3. Договору).

Перевіривши розрахунок пені суд вважає його вірним, а тому таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до якої судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 11, 526, 599, 610-612, 625, 627-629, 638, 837, 838, 843, 846, 882 Цивільного кодексу України, 175, 193, 216, 218, 230 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інститут Укроргверстатінпром" (61010, м. Харків, Червоношкільна набережна, буд. 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕКС-СХІД" (61183, місто Харків, вул. Метробудівників, буд. 32, кв. 28, ) основний борг (з урахуванням індексу інфляції) в розмірі 66 587 (шiстдесят шiсть тисяч п`ятсот вiсiмдесят сiм) грн. 58 коп., пеню в розмірі 7 105 (сiм тисяч сто п`ять) грн. 85 коп., 3% річних у сумі 534 (п`ятсот тридцять чотири) грн. 49 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.06.2015 р.

Суддя Т.О. Пономаренко

справа № 922/2539/15