РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015Справа № 910/11140/15

Суддя господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомпублічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»
дотовариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ НАФТОПРОДУКТ»
простягнення 14167,34 грн,
за участю представників сторін:
позивача:Цурка Н.О. (довіреність від 18.12.2014 № 809);
відповідача:не з'явилися,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ НАФТОПРОДУКТ», в якому заявлені вимоги про стягнення з останнього заборгованості в розмірі 14167,34 грн, з яких: 7865,00 грн - основний борг; 3932,50 грн - штраф; 160,84 грн - пеня; 465,09 грн - 3 % річних; 1743,91 грн - втрати від інфляції.

Позов мотивований тим, що відповідачем порушуються зобов'язання за договором від 07.09.2004 № 076/04, які полягають в оплаті послуг. У зв'язку із наведеними обставинами позивачем заявлені наведені вище позовні вимоги.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.04.2015 прийнято вказаний вище позов ПАТ АК «УКРГАЗБАНК» до розгляду та порушено провадження у справі № 910/11140/15.

Суд відзначає, що ували у даній справі надсилалися сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце належним чином.

Відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника в судові засідання до суду не подав, правом наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 08 червня 2015 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважного представника позивача, судом встановлено таке.

Між ПАТ АК «УКРГАЗБАНК», як зберігачем, та ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ НАФТОПРОДУКТ», як депонентом, укладено договір від 07.09.2004 № 076/04 (далі - договір), за умовами якого депонент доручає, а зберігач зобов'язується надавати депоненту послуги відносно відкриття та ведення рахунку в цінних паперах, зберігання належних депонентові цінних паперів, проведення операцій по даному рахунку, отримання прибутку по цінних паперах на викладених договором умовах згідно з Положенням про депозитарну діяльність, затвердженого ДКЦПРФ від 26.05.1998 за № 61, внутрішньому положенню зберігача цп та інших внутрішніх документах зберігача, чинному законодавству України та на підставі розпоряджень депонента (п. 1 договору).

Відповідно до п. 3 договору депонент сплачує послуги зберігача згідно із договором та у відповідності із затвердженими тарифами зберігача, які містяться у додатку № 1 та які є невід'ємною частиною договору, та не суперечать вимогам, встановленим ДКЦПФР згідно із Антимонопольним моментом України. Оплата послуг зберігача включає в себе абонентську плату та вартість послуг в залежності від виконаних дій та/або операцій, згідно із тарифами зберігача.

Також в п. 3 договору передбачено, що види, кількість та загальна вартість послуг, наданих депоненту згідно з договором, у тому числі проведених за відповідний період, належними чином відображається в акті прийому-передачі наданих послуг за певний період, який підписують сторони. Плата за послуги, надані зберігачем, вноситься депонентом щомісячно до 15 числа місяця наступного за тим, в якому надавалися послуги згідно з актом прийому-передачі наданих послуг. В окремих випадках акт прийому-передачі наданих послуг може надаватися в строки за домовленістю сторін.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 5 Закону України "Про депозитарну систему України" передбачено, що рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи) або Національному банку України відповідно до законодавства. Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою, відповідно до якого депозитарна установа в установленому Комісією порядку на рахунку у цінних паперах веде облік цінних паперів, що належать власникові, співвласникам цінних паперів, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери, що обліковуються на певному рахунку у цінних паперах, та обмеження таких прав.

На виконання умов договору позивачем відкрито відповідачеві рахунок в цінних паперах № 7.980.

З виписки вказаного рахунку вбачається, що за період з 16 лютого 2012 року по 15 січня 2015 року у зв'язку із несплатою відповідачем послуг позивача та абонентської плати за договором, за ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ НАФТОПРОДУКТ» рахується заборгованість в розмірі 7865,00 грн.

Так, за приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Виходячи з наведених вище норм права та обставин справи, відповідач був зобов'язаний оплачувати абонентку плату за договором і послуги позивача в порядку, встановленому п. 3 договору.

Суд відзначає, жодного підтвердження щодо факту належного виконання відповідачем наведених вище умов договору, сторонами даного спору до суду не подано.

Підсумовуючи сукупність фактичних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 7865,00 грн є правомірною та такою, що підлягає задоволенню повністю, з тих підстав, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином останнім доведено, документально підтверджено і, в той же час відповідачем жодними доказами, як того вимагає приписи ст. 33, 34 ГПК України, не спростовано.

Таким чином, з огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за договором (ст. 610 ЦК України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Пунктом 6 договору сторони передбачили, що у випадку затримки сплати вартості наданих послуг зберігача депонент сплачує зберігачу пеню в розмірі 0,5% від загальної суми (за кожен день прострочення), що підлягає до сплати, а якщо платіж за надані депоненту депозитарні послуги прострочено більш ніж на тридцять днів, то така дія депонента вважається відмовою від виконання умов даного договору та зобов'язує депонента сплатити штраф у розмірі 50 % від суми заборгованості депонента, визначеної на день фактичної сплати.

Відповідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Приписами частин 1 і 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за договором, суд вважає, що позовні вимоги щодо застосування до відповідача господарської санкції шляхом стягнення з останнього пені та штрафу, а також відповідальності шляхом стягнення 3 % річних і втрат від інфляції, є правомірними. При цьому, судом перевірено розрахунок вказаних позовних вимог, здійснених позивачем, і визнано його вірним.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь відповідача підлягає пеня в сумі 160,84 грн; штраф - 3932,50 грн; 3 % річних - 465,09 грн; втрати від інфляції - 1743,91 грн.

Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню, за приписами ч. 5 ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ НАФТОПРОДУКТ» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1; ідентифікаційний номер 31350827, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1; ідентифікаційний код 23697280, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 7865,00 (сім тисяч вісімсот шістдесят п'ять) грн 00 коп.; пеню в сумі 160,84 (сто шістдесят) грн 84 коп.; штраф в сумі 3932,50 (три тисячі дев'ятсот тридцять дві) грн 50 коп.; три проценти річних в сумі 465,09 (чотириста шістдесят п'ять) грн 09 коп.; втрати від інфляції в сумі 1743,91 (одна тисяча сімсот сорок три) грн 91 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15 червня 2015 року.

Суддя Я.А. Карабань