РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015Справа №910/7494/15-г
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВСМПО ТИТАН УКРАЇНА"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРІННМАШ"

про стягнення 34 999,84 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Насєкіна Н.В.(дов. від 30.04.2015)

Від відповідача: не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору поставки № 200801 від 20.08.2012 у розмірі 34 999,84 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 31.03.2015 порушено провадження у справі №910/7494/15-г та призначено до розгляду на 16.04.2015.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 16.04.2015 не з'явилися, витребувані судом докази не подали, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розгляд справи відкладено на 28.04.2015.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 28.04.2015 вдруге не з'явилися, витребувані судом докази не подали, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розгляд справи відкладено на 26.05.2015.

Представники відповідача в судове засідання 26.05.2015 втретє не з'явилися, витребувані судом докази не подали, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В судове засідання прибув представник позивача, дав пояснення по справі та подав клопотання про продовження строку розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.

Розгляд справи відкладено на 11.06.2015.

Представники відповідача в судове засідання 11.06.2015 втретє не з'явилися, витребувані судом докази не подали, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Місцезнаходження відповідача було визначено відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представника позивача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2012 між товариством з обмеженою відповідальністю "ВСМПО ТИТАН УКРАЇНА" (далі позивач, покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРІННМАШ" (далі відповідач, постачальник) укладено Договір поставки №200801 (далі договір поставки).

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов'язався у договірний період по заявках покупця поставити та передати у власність (повне господарське відання) покупцю продукцію (запчастини для основного і допоміжного технологічного обладнання, технологічний прокатний інструмент), а покупець - прийняти та оплатити його на умовах даного договору.

Згідно п.п.1.2, 1.4 договору, асортимент, кількісні характеристики і ціна продукції, а також умови та строки її поставки визначаються у Специфікаціях, що є невід'ємними частинами цього договору. Загальна вартість договору визначається як сумарна вартість підписаних специфікацій до нього.

Відповідно до п.4.2. договору, постачальник виставляє покупцю рахунок, який є підставою для взаємних розрахунків.

У відповідності до п.4.3.договору, покупець проводить передоплату у розмірі 70; від загальної суми поставленої продукції на поточний рахунок постачальника протягом 5 банківських днів з моменту отримання покупцем виставленого постачальником рахунку.

Остаточний розрахунок по договору здійснюється протягом 10 банківських днів з моменту поставки продукції на склад покупця (п.4.4. договору).

Як свідчать матеріали справи, сторони підписали по договору Специфікацію № 2 від 19.10.2012 року на виготовлення гвинтів двухзаходних в кількості 4 штуки, згідно креслення № 2-100257.

На виконання умов договору позивач 26.10.2012 перерахував на рахунок ТОВ «ВСМПО Титан Україна» 50 % передплати в сумі 219 999,84 грн.

За видатковою накладною № УІ-0000016 від 28.02.2013 відповідач поставив товар по договору відповідно до узгодженої специфікації № 2 на суму 219 999,84 грн.

Позивач вказує, що при прийнятті товару було виявлено невідповідність гвинтів двухзаходних вимогам креслення № 2-100251, в результаті чого відповідач дав згоду на повернення йому невідповідної продукції та повернення передоплати.

Судом встановлено, що за накладною № 2 повернення постачальнику від 15.03.2013 позивачем було повернено відповідачу поставлений товар по договору, вартістю 219 999,84 грн.

В подальшому, ТОВ «ТД УКРІННМАШ» листом за вих. № 17 від 18.03.2013 (копія у справі) повідомив ТОВ «ВСМПО Титан Україна» про неможливість виконання замовлення по виготовленню гвинтів двухзаходних відповідно до креслення № 2-100257 по договору № 200801 і специфікації № 2 від 19.10.2012 року та просив надати реквізити для повернення передоплати.

Проте, відповідач в порушення вимог чинного законодавства та домовленостей між сторонами, взяті на себе зобов'язання по повернення отриманої передоплати виконав частково, а саме за платіжними дорученнями № 69 від 20.03.2013 на суму 50 000,00 грн., № 71 від 21.03.2013 на суму 50 000,00 грн., № 151 від 16.07.2013 на суму 30 000,00 грн., № 184 від 14.08.2013 на суму 20 000,00 грн., № 196 від 02.09.2013 на суму 30 000,00 грн. повернув кошти на загальну суму 180 000,00 грн., у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 34 999,84 грн., яка на момент розгляду справи залишилась непогашеною.

Отже, судом встановлено факт наявності порушень відповідачем взятих на себе господарських зобов'язань.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Спірні правовідносини, які виникли у зв'язку з неналежним виконанням договору поставки та поставкою продукції неналежної якості, до їх врегулювання застосовуються положення ст. 265, 268, 269 ГК України, ст. 678 - 681 ЦК України.

Відповідно до ст.688 ЦК України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ст. 692 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 678 ЦК України, покупець, якомупереданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїмвибором:1) пропорційногозменшенняціни;2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;3) відшкодуваннявитрат на усуненнянедоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;2) вимагати заміни товару.

Судом встановлено та відповідачем належними доказами не спростовано, що залишок його заборгованості по отриманій, проте не використаній та неповерненій передоплаті по договору становить 34 999,84 грн., що є у відповідності з умовами договору та нормами Цивільного кодексу України безперечною підставою для задоволення вказаних позовних вимог у зв'язку з їх обґрунтованістю та доведеністю.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти позовних вимог про стягнення основного боргу.

З матеріалів справи вбачається, що до судового розгляду позивач листом № 908 від 22.07.2014 звертався до відповідача з вимогою погашення боргу у розмірі 39 999,84 грн. по договору в найкоротший термін.

Відповідач у відповідь на вказану вимогу листом № 45 від 01.08.2014 визнав наявність боргу на вказану суму та зазначив про наміри його оплати частинами у зв'язку з тимчасовим складним фінансовим становищем підприємства.

27.08.2014 позивач надіслав на адресу ТОВ «Торговий дім «УКРІННМАШ» претензію № 1100 від 27.08.2014 про погашення заборгованості у розмірі 39 999,84 грн. неповерненої передплати по договору № 200801 від 20.08.2012, яка залишена останнім без реагування.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 34 999,84 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ВСМПО ТИТАН УКРАЇНА" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРІННМАШ" (02099, м.Київ, вул.Вереснева, буд. 9, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВСМПО ТИТАН УКРАЇНА" (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район, смт.Солоне, вул.Гагаріна, буд. 26, ) заборгованість в сумі 34 999 (тридцять чотири тисячі дев'ятсот девяносо дев'ять) грн. 84 коп., та судовий збір в розмірі 1827(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Л.Д. Головатюк

Дата підписання повного тексту рішення 16.06.2015