ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року Справа № 904/2625/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Лисенко О.М. (зміна у складі колегії суддів на підставі розпорядження голови суду від 17.06.2015р.)

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

Представники сторін:

позивача - Балицький О.П., довіреність №83-66-66-2/539Д від 16.10.14;

відповідача - Білоцерковець Н.В., довіреність № б/н від 09.03.15;

відповідача - Тиховліс В.Р., довіреність № 05/23 від 20.12.12;

представники третіх осіб-1,2,3 в судове засідання не з`явились, про час та місце повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорації «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року по справі № 904/2625/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорації «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області

третя особа/1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області

третя особа/2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області

третя особа/3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Агро-Союз», с.Майське Синельниківського району Дніпропетровської області

про стягнення 166 148 790,68 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року у справі № 904/2625/15 (суддя Новікова Р.Г.) було частково задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» м.Київ про вжиття заходів по забезпеченню позову; накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз» смт.Ювілейне відкритих в ПАТ "КБ "Земельний капітал", МФО 305880, №994, №994; в ПАТ "ВТБ Банк", МФО 321767, №8097; в ПАТ "Універсал Банк" №0179, №0218, №0219, №0221; в Центральній філії ПАТ "Кредо банк", МФО 325365, №8083, №083; в Філії Дніпропетровського регіонального управління АТ "Банк "Фінанси та Кредит" м. Дніпропетровськ, МФО 307231, №01, №4001; та в інших банківських установах в межах суми позовних вимог 159453593,54 грн. (а.с.208-210, т.4).

Часткове задоволення заяви позивача господарським судом Дніпропетровської області мотивоване зменшенням позивачем розміру позовних вимог, доведеністю позивачем обставин, які свідчать про можливість утруднення виконання рішення у даній справі або які зроблять неможливим таке виконання.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою місцевого господарського суду, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз», смт.Ювілейне, посилається на порушення господарським судом норм процесуального права, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, зокрема:

- господарський суд задовольнив клопотання позивача про забезпечення позову без належних доказів на його обґрунтування, що суперечить п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (зі змінами та доповненнями);

- крім того, господарський суд не звернув увагу на той факт, що відповідач є майновим поручителем за кредитним договором та в іпотеці у банку знаходиться нерухоме майно, що повністю покриває зобов`язання відповідача;

- також скаржник зауважує, що оголошення про продаж майна, розміщене на сайті http://agronovator/ua, є неналежним доказом, оскільки офіційним сайтом відповідача є http://www.agrosoyuz.com/, на якому не розміщувались будь-які оголошення про продаж майна відповідача; посилання позивача на велику кількість судових справ проти відповідача не підтверджено жодним судовим рішенням по конкретним справам.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує, посилається на відповідність ухвали господарського суду вимогам закону, фактичним обставинам та матеріалам справи, зазначає, що винесення рішення по справі не дає гарантії його виконання; відповідач досить довгий час ухиляється від виконання своїх зобов`язань, як поручитель за основних боржників, більш того, звернувся в господарський суд з позовом про визнання договору поруки припиненим, що свідчить про його наміри взагалі не виконувати рішення суду; щодо оголошення про продаж сільськогосподарської техніки та нерухомості, то воно лише підтверджує можливе відчуження активів підприємства, а телефони, зазначені в такому оголошенні, відповідають номерам телефонів та засобам зв`язку відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представників обох сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2015р. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» м.Київ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорації «Агро-Союз» смт.Ювілейне Дніпропетровської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанії «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області, Приватного акціонерного товариства «Агро-Союз», с.Майське Синельниківського району Дніпропетровської області про стягнення 166 148 790,68 грн. боргу, що виник внаслідок неналежного виконання кредитного договору третіми особами, за яких поручився відповідач на підставі п.3 договору поруки в повному обсязі (а.с.3-7, т.1).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області зазначений позов прийнято до розгляду та призначено на 30.03.2015р. на 14:30 годину (а.с.1, т.1).

Одночасно, 27.03.2015р. позивачем до господарського суду Дніпропетровської області була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 166 148 790,68 грн., які знаходяться на банківських рахунках відповідача згідно переліку (а.с.1-5, т.3). Зазначена заява обґрунтована позивачем тим, що відповідачем, як поручителем третіх осіб, не виконано зобов`язання за кредитним договором, враховуючи, що строк виконання зобов`язань настав 03.10.2014р., відповідач та треті особи, які входять до єдиного холдингу «Агро-Союз», протягом 5 місяців ухиляються від виконання своїх зобов`язань; крім того, щодо відповідача існують інші справи про стягнення заборгованості, ставить під сумнів ймовірність виконання рішення у справі без вжиття зазначених заходів.

15.05.2015р. позивачем подано додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову, в яких останній зазначив, що на час розгляду цієї справи компанії Холдингу «Агро-Союз» є відповідачами у справах про стягнення заборгованості на суму понад 60 млн. грн., враховуючи аналогією з цією справою, є підстави вважати, що компанії відповідача та третіх осіб є поручителями за зобов`язаннями і в інших справах; крім того, позивачем в якості доказу надано оголошення про продаж нерухомості та сільськогосподарської техніки із засобами зв`язку відповідача (а.с.95-97, т.3).

Також, 15.05.2015р. позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки останнім зменшено період нарахування пені, в якій ПАТ «ОТП Банк» просив стягнути з відповідача: 136 650 000 грн. боргу, 10 375 156,55 грн. - заборгованості по відсоткам, 12422782,22 грн. пені за прострочення оплати кредиту, 153 387,13 грн. - пені за прострочення зі сплати відсотків (а.с.108-109, т.3).

18.05.2015р. позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки з рахунків третіх осіб - ПрАТ «Агро-Союз» та ТОВ «ВП «Агро-Союз» здійснено договірне списання грошових коштів в розмірі 5873,66 грн. та 31 386,06 грн. (відповідно), тому до стягнення заявлено: 136 650 000 грн., 10 337 914,83 грн. - заборгованості по відсоткам, 12422782,22 грн. пені за прострочення оплати кредиту, 153 387,13 грн. - пені за прострочення зі сплати відсотків (а.с.2, т.4).

Зазначені заяви були прийняті господарським судом до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 18.05.2015р. вищезазначену заяву позивача було задоволено частково, оскільки заяву про забезпечення позову в частині суми не було змінено; накладений арешт на грошові кошти відповідача на банківських рахунках згідно переліку в межах суми позовних вимог - 159 453 593,54 грн. (а.с.208-210, т.4). Зазначена ухвала господарського суду і є предметом апеляційного оскарження.

Статтею 66 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Частиною 1 ст.67 ГПК України передбачені заходи забезпечення позову, зокрема:

накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; заборона відповідачеві вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 6 ст.67 ГПК України визначено, що види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст.32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В частині 2 ст.36 ГПК України зазначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (зі змінами та доповненнями) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 3 вищевказаної постанови Пленуму ВГСУ визначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Крім того, пп.п.7.1 п.7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. встановлено, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Оскільки сума позову є значною - понад 150 млн. грн., треті особи ухиляються від виконання своїх зобов`язань з березня 2014 року (а.с.23, т.2), більш того, відповідачем подано позовну заяву про припинення договору поруки (а.с.111-114, т.5), відносно відповідача існує певна кількість судових рішень про стягнення заборгованості (копії долучено до цієї справи - а.с.18-30, т.3; а.с.115-127, т.5), за договором іпотеки № PL 11-285/300 від 05.07.2011р., укладеним між позивачем та відповідачем, передано майна саме відповідача на 70 000 000 грн., що є менше, ніж сума позову, враховуючи строки розгляду справи, то господарським судом обґрунтовано накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Корпорації «Агро-Союз» в межах суми позову.

Щодо решти доводів апеляційної скарги, то вони не впливають та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.

За цих обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновки, викладені в резолютивній частині оскаржуваної ухвали господарського суду від 18.05.2015р. відповідають вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не можуть бути підставами скасування або зміни постановленої судової ухвали, правові підстави задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.49, ст.ст.99, 101, 103-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року у справі № 904/2625/15 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз» смт.Ювілейне Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.06.2015р.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В.Джихур

Суддя О.М.Лисенко