РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015Справа № 910/10496/15

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомУправління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області
до1) Публічного акціонерного товариства «Легбанк» 2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
простягнення 17 384 грн 00 грн.
Представники:
від позивача:Лабутіна О.А. - представник за довіреністю
від відповідача-1:Науменко А.М. - представник за довіреністю
від відповідача-2:Костюков Д.І. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.04.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Легбанк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 17 384 грн 00 коп. заборгованості за договором про охорону Службою інкасації Управління Держаної служби охорони при ГУМВС України в Київській області, грошових знаків і цінних паперів, що перевозяться уповноваженою на те особою № 2404/08 від 29.09.2008.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про охорону Службою інкасації Управління Держаної служби охорони при ГУМВС України в Київській області грошових знаків і цінних паперів, що перевозяться уповноваженою на те особою № 2404/08 від 29.09.2008 не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 17 384 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2015 порушено провадження у справі № 910/10496/15, розгляд справи призначений на 25.05.2015.

25.05.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про припинення провадження у справі.

Судове засідання, призначене на 25.05.2015, не відбулося у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2015 розгляд справи призначено на 11.06.2015.

10.06.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання з'явились представники сторін та надали пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 11.06.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

29.09.2008 між Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області (охорона) та Публічним акціонерним товариством "Легбанк" (замовник за договором) укладено договір про охорону Службою інкасації Управління Держаної служби охорони при ГУМВС України в Київській області, грошових знаків і цінних паперів, що перевозяться уповноваженою на те особою № 2404/08, відповідно до умов якого замовник передає, а охорона приймає під охорону грошові кошти і цінні папери (кошти), що перевозяться повноваженою особою замовника (інкасатор), позначені у специфікації (пункт 1 додатка 1 до договору), під час перевезення їх до визначеного замовником місця призначення, або до зняття охорони уповноваженим представником замовника.

У відповідності до пункту 1 договору договір укладається строком на 1 рік і набуває чиності з моменту його підписання обома сторонами.

Згідно з пункту 2.2 договору оплата за надані послуги охорони за договором, згідно додатків 3 1 та 3 2 здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок охорони, до 10 числа поточного місяця на підставі виставленого охороною рахунку фактури за час вказаний в додатку № 1 пункт 7.

Відповідно до протоколу погодження вартості послуг на охорону грошових знаків та цінних паперів, що перевозяться до договору (додаток № 2), з 01.01.2014 ціна за здійснення охоронних засобів складає 53 грн 00 коп. за одну годину на одного співробітника.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з нормами статті 978 Цивільного кодексу України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем у листопаді 2014 року було надано послуги з охорони грошових знаків та цінних паперів, що перевозяться на умовах, передбачених укладеним між сторонами договором про охорону Службою інкасації Управління Держаної служби охорони при ГУМВС України в Київській області, грошових знаків і цінних паперів, що перевозяться уповноваженою на те особою № 2404/08 від 29.09.2008, що підтверджується актом прийому-здачі виконаних робіт/послуг за листопад 2014 року № СЛІ-000084 від 30.11.2014, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманих послуг згідно з договором про охорону Службою інкасації Управління Держаної служби охорони при ГУМВС України в Київській області, грошових знаків і цінних паперів, що перевозяться уповноваженою на те особою № 2404/08 від 29.09.2008 за актом прийому-здачі виконаних робіт/послуг за листопад 2014 року № СЛІ-000084 від 30.11.2014, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед виконавцем за спожиті послуги у розмірі 17 384 грн 00 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати наданих послуг на суму 17 384 грн 00 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 № 744 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Легбанк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 № 133 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Легбанк", згідно з яким з 28.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Легбанк".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Легбанк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленка Олександра Володимировича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Легбанк"запроваджено строком на три місяці з 28.11.2014 по 27.02.2015.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 26.02.2015 № 135 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Легбанк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.02.2015 № 41 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Легбанк", та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Легбанк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Легбанк", провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленка Олександра Володимировича строком на 1 рік з 27.02.2015 по 26.02.2016 включно.

Положеннями статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Нормами статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Статтею 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність "передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Крім того, порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб ".

Частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (частини 2 та 3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів").

Положеннями статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Частиною 4 вказаною вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Отже, з огляду на зазначене вище, та враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Легбанк» задоволення вимог кредиторів банку, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відкликання Національним банком України на момент вирішення спору банківської ліцензії відповідача та ініціювання процедури його ліквідації як юридичної особи, зумовило для позивача настання відповідних правових наслідків, зокрема, виникнення спеціальної процедури пред'явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", при цьому задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Легбанк», визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволення.

Крім того, 25.05.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про припинення провадження у справі відносно Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки позивачем не було заявлено позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі відносно Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає припиненню, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Kеруючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі відносно Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. В задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Легбанк» відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 16.06.2015

Суддя Н.Б. Плотницька