ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" травня 2015 р.Справа № 922/134/13-г вх. № 134/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Дзюби О.А.

при секретарі судового засідання Шаповалові О.В.

за участю сторін:

Ліквідатора - арбітражного керуючого Бєлікова О.П.

розглянувши

По справі за заявою ФОП ОСОБА_2, м. Харків

до ФОП ОСОБА_2, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 квітня 2015 року, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки, відкладено розгляд справи 27 травня 2015 року; повторно запропоновано учасникам процесу надати суду кандидатуру арбітражного керуючого на участь у даній справі в якості ліквідатора банкрута.

До канцелярії суду від ліквідатора надійшло клопотання (вх№ 21639) про долучення до матеріалів справи доказів наявності у Бєлікова О.П. повноважень на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Також, через канцелярію суду від ліквідатора надійшло клопотання (вх№ 21642) про накладення арешту на майно боржника, а саме: нежитлові будівлі літ. "А-1", загальною площею 40,2 кв. м., літ. "Б-1", загальною площею 264,8 кв. м., літ. "В-1", загальною площею 30,3 кв. м., літ. "Г-1", загальною площею 102,1 кв. м., які розташовані за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ліквідатор пояснив суду, що він звернувся до суду із заявою про визнання недійсним аукціону та договорів купівлі - продажу майна банкрута, у зв'язку із допущеними попереднім ліквідатором численними порушеннями під час реалізації майна боржника. Розгляд заяви про визнання торгів та договорів купівлі-продажу недійсними може призвести до визнання правочинів щодо відчуження майна ФОП ОСОБА_2 недійсними та необхідності застосування наслідків такої недійсності.

На даний час нерухоме майно аукціон та правочини щодо реалізації якого оспорюються - нежитлові будівлі літ. "А-1", загальною площею 40,2 кв. м., літ. "Б-1", загальною площею 264,8 кв. м., літ. "В-1", загальною площею 30,3 кв. м., літ. "Г-1", загальною площею 102,1 кв. м., які розташовані за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1, вільно можуть бути відчужені третіми особами, що значно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення заяви про визнання аукціону та договорів купівлі-продажу недійсними, бо будуть застосовані наслідки недійсності угоди.

Вільне здійснення набувачем майна прав власності, зокрема розпорядження нерухомим майном: нежитлові будівлі які розташовані за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1, може мати наслідком їх подальше відчуження.

Розглянувши матеріали справи, зазначене клопотання АТ Райффайзен Банк Аваль, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції станом на момент порушення справи, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити укладати без згоди арбітражного керуючого угоди, а також зобов'язати боржника передати цінні папери, валютні цінності, інше майно на зберігання третім особам або вжити інших заходів для збереження майна, про що виноситься ухвала.

Згідно ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 65 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомитися з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження; вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору, отже, приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення вимог кредиторів, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Причому оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони особам вчиняти певні дії.

Право здійснення забезпечення вимог кредиторів та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

В даному випадку, суд вважає, що є очевидна небезпека заподіянню шкоди правам та інтересам кредиторів у даній справі, захист цих прав може стати неможливим без прийняття відповідних заходів забезпечення, та для відновлення прав сторони необхідні будуть значні зусилля та витрати.

Наведене дає суду пiдстави стверджувати про необхiднiсть вжиття заходiв забезпечення вимог кредиторів, оскiльки існує реальна можливiсть значно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення заяви про визнання торгів та договорів купівлі-продажу майна банкрута недійсними.

Таким чином, суд приходить до переконливого висновку про те, що для забезпечення майнових iнтepeciв кредиторів по справi та з урахуванням ймовiрностi утруднення у майбутньому виконання рiшення суду, необхiдно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: нежитлові будівлі літ. "А-1", загальною площею 40,2 кв. м., літ. "Б-1", загальною площею 264,8 кв. м., літ. "В-1", загальною площею 30,3 кв. м., літ. "Г-1", загальною площею 102,1 кв. м., які розташовані за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1, оскiльки застосування таких заходiв до вирiшення заяви про визнання торгів та договорів купівлі-продажу майна банкрута недійсними по суті, спiввiдноситься з обставинами справи, поданими доказами, враховує вимоги чинного законодавства вiдносно розумностi та адекватності заходiв до забезпечення вимог кредиторів конкретним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин вона не може бути вирішена в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів та інше.

Враховуючи необхідність всебічного та повного розгляду питань, що виникли під час розгляду справи, суд вважає доцільним засідання суду відкласти, зобов'язавши учасників процесу виконати в повному обсязі вимоги ухвал суду.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 12, 22-34 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 65-67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора (вх№ 21642) задовольнити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно: нежитлові будівлі літ. "А-1", загальною площею 40,2 кв. м., літ. "Б-1", загальною площею 264,8 кв. м., літ. "В-1", загальною площею 30,3 кв. м., літ. "Г-1", загальною площею 102,1 кв. м., які розташовані за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1.

3. Відкласти розгляд справи на "07" липня 2015 р. о(об) 12:00 м. Харків, пл. Свободи 5 Держпром 8-й під'їзд, к. 106.

4. Зобов'язати учасників процесу виконати в повному обсязі вимоги ухвал суду, докази представити суду.

5. Дану ухвалу направити Реєстраційній службі, кредиторам, ліквідатору, банкруту.

Суддя Дзюба О.А.