РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015Справа №910/6703/15-г
За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

До Житлово-будівельного кооперативу "Механізатор-5"

Про стягнення 124 942,19 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Залерцов М.О. (за дов.)

від відповідача: Кравець Д.М. (за дов. від 31.05.2015)

В судовому засіданні 08.06.2015 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

9.03.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи" (надалі - позивач) до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач) про стягнення 343 713,11 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що на думку позивача, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов'язки за договором на послуги постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 09707/4-04 від 14.07.2011 , внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 124 942,19 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 порушено провадження у справі №910/6703/15-г та призначено розгляд справи на 06.04.2015.

В судове засідання, призначене на 06.04.2015, з'явився представник позивача та надав додаткові документи.

В судове засідання, призначене на 06.04.2015, з'явився представник відповідача та просив відкласти розгляд справи у зв'язку із необхідністю ознайомленням з матеріалами справи.

В судовому засіданні оголошено перерву до 20.04.2015.

20.04.2015 через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності та заява про залишення позову без розгляду.

В судове засідання, призначене на 20.04.2015, представник відповідача з'явився

В судове засідання, призначене на 20.04.2015, представник позивача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладав розгляд справи на 13.05.2015

В судове засідання, призначене на 13.05.2015, сторони з'явились.

Представник відповідача, заявив клопотання про відкладення розгляду справи та про продовження строків розгляду справи.

13.05.2015 ухвалою суду розгляд справи продовжено на 15 днів та відкладено на 25.05.2015.

В судове засідання, призначене на 25.05.2015, сторони з'явились.

В судовому засіданні, призначеному на 25.05.2015, представник позивача подав додаткові пояснення на відзив.

В судовому засіданні, призначеному на 25.05.2015, представник відповідача подав клопотання про витребування додаткових доказів.

Ухвалою суду розгляд справи відкладено на 03.06.2015.

В судовому засіданні, призначеному на 03.06.2015, представники сторін надали пояснення по справі.

03.06.2015 відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладав розгляд справи на 08.06.2015.

В судовому засіданні, призначеному на 08.06.2015, представники сторін надали пояснення по справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення позивача, суд,

ВСТАНОВИВ:

Предметом судового спору у даній справі є вимога Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу "Механізатор-5" 124 942,19 грн. за Договором № 097007/4-04 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 14.07.2011.

Вищезазначений Договір № 097007/4-04 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі укладений 14.07.2011 між Відкритим акціонерним товариством Акціонерна компанія "Київводоканал", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (Постачальник, позивач, ПАТ "АК "Київводоканал") та Житлово-будівельним кооперативом "Механізатор-5" (Абонент, відповідач,) (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов'язався забезпечити абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент в свою чергу сплатити за вищезазначені послуги на умовах, які визначені цим договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, яким затверджено Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (в подальшому - Правила користування).

Правилами користування передбачено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку; розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору (пункти 3.1, 3.7 Правил користування).

Розділом 2 Договору сторони передбачили облік води, порядок розрахунків та вартість послуг. Так в пункті 2.1.1 зазначеного вище Договору сторони погодили, що облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показаннями лічильника, зареєстрованого у постачальника, окрім випадків, передбачених Правилами користування. У випадку наявності у абонента декількох об'єктів водоспоживання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показань всіх лічильників, зареєстрованих за абонентом. Обсяг наданої води для поливу визначається за показаннями лічильника. В разі технічної неможливості встановлення лічильника, кількість поставленої для поливу води може визначатися за узгодженим з постачальником розрахунком на підставі наданих абонентом офіційних документів, якими визначена площа поливу.

Відповідно до п. 2.1.2 укладеного сторонами правочину зняття показань з лічильника здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника у присутності представника абонента у строки згідно з графіком обслуговування постачальника. Для абонента із стабільним об'ємом водоспоживання (до 30 м куб. із незначним коливанням) зняття показань з лічильника може здійснюватися постачальником поквартально, при цьому, останній направляє абоненту щомісячно розрахункові документи на оплату наданих послуг, виходячи із його середньодобового споживання води. Показання лічильника за відповідний період можуть бути прийняті до розрахунків постачальником від абонента в письмовому вигляді. В разі, якщо абонент не забезпечить присутності свого представника для зняття показань, дані, що зняті постачальником є підставою для виставлення розрахункових документів на оплату наданих послуг.

Відповідно до п.п. 2.1.4 п. 2.1 Договору кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показаннями лічильників стічних вод, або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показаннями лічильників води та/або іншими способами визначення об'ємів стоків у відповідності до розділу 21 Правил користування та місцевих правил приймання.

За змістом пунктів 2.1.5 та 2.1.6 Договору абонент веде первинний облік водопостачання та водовідведення у журналі обліку споживання води і облікові дані абонента щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов'язковому звірянню у постачальника. Абонент щоквартально не пізніше 10-го числа наступного за звітним кварталом місяця та в інші строки (за письмовою вимогою постачальника) направляє письмовий звіт по обсягам наданих послуг та проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги. Для проведення звіряння абонент направляє свого представника до постачальника із необхідними для цього обліковими та бухгалтерськими документами. Звіряння вважається проведеним з моменту отримання постачальником підписаного повноважними особами акта звіряння розрахунків. В разі невиконання абонентом цього пункту договору, облікові дані постачальника щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених абонентом розрахунків вважаються безумовно погодженими абонентом.

Відповідно до пункту 2.2.2 вказаного Договору у розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій формі у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу. В разі утворення боргу оплата за надані послуги, що надходить від абонента незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу, першочергово зараховується постачальником в погашення боргу.

Як зазначив позивач у позовній заяві, ним в період з 01.01.2012 по 30.06.2014, відповідно до умов Договору, були надані відповідачу послуги з постачання питної води та приймання стічних вод на загальну суму 228 191,76 грн., що підтверджується актами про зняття показань з приладу обліку, які підтверджують факт надання та об'єми наданих послуг; розшифровками рахунків абонента, в яких вказані об'єми спожитих послуг, тарифи, за якими проводились нарахування, та вартість наданих послуг; реєстрами дебетово-інформаційних повідомлень, які підтверджують виставлення рахунків на оплату спірних послуг до банківської установи відповідача.

Позивач вважає, що відповідач в порушення умов Договору та чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання по оплаті наданих йому в період з 01.01.2012 по 30.06.2014 послуг з постачання питної води та приймання стічних вод, оскільки здійснив лише часткові розрахунки за спірні послуги на суму 125 247,76 грн., у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 101 755,59 грн.

Крім суми основного боргу в розмірі 101 755,59 грн., позивач також просить стягнути з відповідача 11 629,07 грн. інфляційних втрат, 3 928,05 грн. 3% річних, 2 541,70 грн. пені та 5 087,78 грн. штрафу.

Відповідачем у відзиві заперечує щодо обов'язку по оплаті спожитих послуг по коду 2-51713, що зводяться лише до неврегульованості умовами Договору порядку визначення обсягів наданих послуг з постачання питної води, що ним використовувалась для потреб гарячого водопостачання та відсутністю у нього на балансі теплових пунктів (бойлерів).

Також, відповідач вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 3% річних і пені.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положенняЦивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі за своєю юридичною природою є договором про надання послуг, зокрема, послуг з водопостачання та водовідведення.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; з наведеного вбачається, що підставою для отримання оплати виконавцем є саме надана замовнику послуга.

Частина 1 ст. 903 ЦК України встановлює обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Згідно зі ст. 19 Закону Україну "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору; договір про надання послуг з питного постачання набирає чинності після досягнення домовленості з усіх його істотних умов та підписання сторонами.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" є підприємством питного водопостачання, яке надає послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення. Відповідач є споживачем послуг з постачання питної води та водовідведення.

Так, згідно з Законом України "Про питну воду та питне водопостачання" централізоване питне водопостачання - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Централізоване водовідведення - це господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об'єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов'язаних єдиним технологічним процесом. Споживач - це юридична та фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Відповідно до п. 2.1. розділу 2 ДСаПіН 2.2.4-171-10 вода питна, призначена для споживання людиною (питна вода) - вода, склад якої за органолептичними, фізико-хімічними, мікробіологічними, паразитологічними та радіаційними показниками відповідає вимогам державних стандартів та санітарного законодавства (з водопроводу - водопровідна, фасована, з кюветів, пунктів розливу, шахтних колодязів та каптажів джерел), призначена для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб населення, а також для виробництва продукції, що потребує використання питної води.

Відповідно до п. 3.13 Правил користування суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення.

З пункту 3.13 Правил користування вбачається, що єдиною підставою для виставлення власнику теплових пунктів та котелень платіжних вимог на оплату вартості питної води, що використовується для приготування гарячої води є відповідний договір, укладений між виробником послуг з централізованого водопостачання та власником теплових пунктів, при цьому умовами укладеного між сторонами договору не передбачено звільнення абонента від сплати за надані йому послуги постачальником води, яка підігрівається в теплових пунктах, що не перебувають на балансі абонента.

Умовами Договору передбачено порядок обліку питної води - межа балансової належності (місце встановлення водолічильників (п. 2.1.1. Договору). Обов'язки позивача по наданню послуг з постачання питної води відповідачу, що використовується для створення гарячої води вважаються виконаними з моменту передачі послуги (ст. 901 ЦК України). Позивач належним чином виконав свої договірні обов'язки перед відповідачем та надав останньому послуги з постачання питної води, про що свідчать підписані відповідачем акти зняття показань з приладів обліку.

Згідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електроенергетику" енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Водночас статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" та п. 4 Правил користування тепловою енергією передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії.

З наведених положень Господарського кодексу України, Закону України "Про електроенергетику" та ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" вбачається, що теплова енергія - це окремий вид товарної продукції, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів та призначена для купівлі-продажу.

Як було зазначено вище, відповідно до ст. 2 закону та п. 2.1 розділу 2 ДСанПіН 2.2.4-171-10 ПАТ "АК "Київводоканал" є підприємством питного водопостачання, метою діяльності якого є забезпечення своїх споживачів послугами з постачання питної води, що призначена для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб населення, а також для виробництва продукції, що потребує використання питної води.

Виходячи з наведеного вбачається, що існує такий вид послуги, як забезпечення споживачів послугами з питного водопостачання для господарських потреб, в тому числі і для надання послуги з постачання питної води, що в подальшому була використана відповідачем в його господарській діяльності для надання послуг з гарячого водопостачання.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобами обліку, які встановлений на межі балансової належності.

Обсяг гарячого водопостачання, переданий споживачам виконавцем послуг з постачання гарячої води, ураховується в загальному обсязі стічних вод споживачів і оплачується ним з договором з виробником на підставі показів засобів обліку або в порядку, обумовленому договором.

За умовами укладеного між сторонами Договору, кількість води, що подається Постачальником (позивач) та використовується Абонентом (відповідач), визначається за показаннями лічильників, зареєстрованими у Постачальника (п.п. 2.1.1 Договору), а кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показаннями лічильників води та інших способів визначення об'ємів стоків, що потрапляють у міську каналізацію (п.п. 2.1.4 Договору).

Відповідно до п.п. 2.2.2, 2.2.3 п. 2.2 Договору оплата вартості послуг здійснюється Абонентом (відповідачем) щомісячно у безготівковій формі у десятиденний термін з дня направлення Постачальником (позивачем) розрахункового документу до банківської установи Абонента; а в разі неотримання від Постачальника поточного щомісячного розрахункового документу Абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг, не пізніше 5-го числа наступного місяця, платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості спожитої води.

З матеріалів справи вбачається, що для обліку заборгованості за надані послуги з постачання питної води та водовідведення за Договором, позивачем було присвоєно відповідачу абонентські коди: 4-51713 для обліку питної води, яка йде на підігрів та відведення відповідного об'єму стоків.

Як зазначив позивач, відкриття кодів абонента (відповідача) є особливістю ведення ПАТ "АК "Київводоканал" бухгалтерського (фінансового) обліку.

Позивачем надані підписані представниками сторін акти зняття показників з приладу обліку за спірний період, якими підтверджується обсяг спожитої відповідачем питної води та прийнятих від нього стоків.

Сторонами не заперечується факт надання позивачем у спірний період послуг з постачання питної води та водовідведення у заявленому позивачем та документально підтвердженому обсязі.

Таким чином, ПАТ "АК "Київводоканал" належним чином виконало умови Договору, Абонент отримав послуги з водопостачання, а отже зобов'язаний їх оплатити в повному розмірі.

На підставі викладеного, та з урахуванням часткової оплати Абонентом спожитих ним з 01.01.2012 по 30.06.2014 послуг, згідно умов Договору, обґрунтованими є доводи про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором в розмірі 101 755,59 грн., з розрахунку 228 191,76 грн. (виставлено для оплати) - 125 247,76 грн. (сплачено).

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином розмір пені, що обчислюється від суми простроченого платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням факту прострочення відповідачем по оплаті вартості наданих йому позивачем послуг за Договором, стягненню з відповідача, на підставі п.п. 4.2., 4.5. Договору, на користь позивача підлягає 2 541,70 грн. пені за прострочення оплати послуг та 5 087,78 грн. штрафу 5%.

Положеннями статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням факту прострочення відповідачем по оплаті вартості наданих йому позивачем послуг за Договором, стягненню з відповідача, на підставі ст. 625 ЦК України, на користь позивача підлягає 11 629,07 грн. - інфляційних втрат та 3 928,05 грн. 3% річних.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За наведених обставин, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та такими, що підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Механізатор-5" (02183, м. Київ, бульвар Перова, будинок 48, ідентифікаційний код 22907505) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, будинок 1-А, ідентифікаційний код 03327664) 101 755 (сто одна тисяча сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 59 коп. - основного боргу, 11 629 (одинадцять тисяч шістсот двадцять дев'ять) грн. 07 коп. - інфляційних втрат, 3 928 (три тисячі дев'ятсот двадцять вісім) грн. 05 коп. - 3% річних, 2 541 (дві тисячі п'ятсот сорок одна) грн. 70 коп. - пені, 5 087 (п'ять тисяч вісімдесят сім) грн.. 78 коп. - штрафу та 2 498 (дві тисячі чотириста дев'яносто вісім) грн.. 84 коп. - судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.06.2015

Суддя М.О. Лиськов