РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015Справа №910/10896/15

За позовом Білоцерківської міської виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк «Надра»

про зобов'язання вчинити певні дії

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Халупко С.І. - представник за довіреністю № 231-01-19 від 21.04.15

від відповідачів не з'явились

В судовому засіданні 10.06.2015 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Білоцерківської міської виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами були укладені договори банківського рахунку № 16356, № 16356 та № 16356 від 28.10.2011 відповідно до умов яких банк відкрив Клієнту поточні рахунки для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов Договорів та законодавства України, та зобов'язався приймати та зараховувати на Рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з Рахунку та проведення інших операцій з Рахунком, що передбачені чинним законодавством України. За доводами позивача, відповідач не виконав умови договорів в частині розпоряджень клієнта про перерахування коштів, у зв'язку з чим позивач просить зобов'язати Банк повернути кошти наявні на рахунках позивача у сумі 135 012,45 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.04.2015 порушено провадження у справі № 910/10896/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 27.05.2015.

У судове засідання, призначене на 27.05.2015, з'явився представник позивача, який подав письмову заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд зобов'язати відповідача забезпечити перерахування коштів за платіжними дорученнями на загальну суму 135 012,45 грн.

Позивач, відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Дослідивши заяву позивача, суд вважає за доцільне прийняти до розгляду заяву про уточнення позовних вимог.

Представник позивача надав пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримує позовні вимоги та просить задовольнити з урахуванням прийнятої заяви.

27.05.2015 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує, з тих підстав, що на виконання постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Надра" до категорії неплатоспроможних", Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2015 року прийнято рішення № 26 про запровадження з 06.02.2015 тимчасової адміністрації строком на три місяці та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 р. № 85 "Про запровадження строків тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Надра" було продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Надра" до 05.06.2015 (включно). А тому, з посиланням на норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідач вважає що вимога позивача не може бути задоволена, у зв'язку з введенням у відповідача тимчасової адміністрації, а тому просить відмовити у позові в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника ПАТ "КБ "Надра".

Ухвалою суду від 27.05.2015 розгляд справи відкладався до 10.06.2015.

У судове засідання 10.06.2015 з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити.

Відповідач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що 05.06.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови НБУ від 04.06.2015 № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» прийнято рішення № 113 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА». Відтак, з урахуванням положень ст.ст. 46, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст.ст.47, 51 Закону України «про банки та банківську діяльність», відповідач немає права ані права, ані можливості виконувати розрахункові документи, в тому числі по рахунках позивача. Крім іншого, просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника ПАТ «КБ «Надра».

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

26 жовтня 2011 року між Білоцерківською міською виконавчою дирекцією Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності (надалі - клієнт, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» в особі начальника відділення № 13 філії ПАТ КБ «Надра» (надалі - банк, відповідач) було укладено Договір банківського рахунка № 16356 (надалі - договір), на підставі якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов та законодавства України, та зобов'язується приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перераховування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком, що передбачені чинним законодавством України. Операції за рахунком здійснюється після отримання банком повідомлення про взяття рахунку на облік органом державної податкової служби.

Згідно з п. 2.1.1. договорів банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право на безперешкодне розпоряджатися цими коштами.

У п. 2.2.1 договорів передбачено, що клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства України, крім випадків обмеження прав розпорядження коштами на Рахунку за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2.3.3 договорів банк зобов'язаний своєчасно здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта, у відповідності з чинним законодавством України. У разі відсутності або недостатності коштів на Рахунку Клієнта для здійснення операції та сплати відповідної комісії за РКО на момент подання розрахункових документів до Банку, здійснювати списання коштів з Рахунку в межах суми встановленого овердрафту, якщо це обумовлено окремо укладеним договором між Клієнтом та Банком, в іншому випадку повертати розрахункові документи без виконання не пізніше наступного робочого дня з відміткою про причини повернення.

Згідно з п. 8.1 договорів дані договори укладені на невизначений строк та набувають чинності з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками.

Як свідчать матеріали справи, 28.10.2011 р. між сторонами було укладено договір № 16356 КБ про встановлення та обслуговування системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк», відповідно до п.1.1. якого банк взяв на себе зобов'язання по виконанню розрахункового обслуговування поточних рахунків клієнта, відкритих в банку, за допомогою програмно-технічного комплексу «Клієнт-банк» з функціями: створення та передача в банк платіжних документів, перегляд платіжних документів, перегляд виписок.

На підставі договорів позивачем були надані відповідачу наступні розпорядження щодо здійснення платежів на загальну суму 135 012,45 грн, зокрема: від 30 січня 2015 року № 19 на суму 11 939,41 грн.; від 02 лютого 2015 року № 20 на суму 240,00 грн.; від 02 лютого 2015 року № 21 на суму 1,20 грн.; від 03 лютого 2015 року № 22 на суму 108,96 грн.; від 03 лютого 2015 року № 23 на суму 2 6236,63 грн.; від 29 січня 2015 року № 362 на суму 6 101,76 грн.; від 29 січня 2015 року № 363 на суму 821,80 грн.; від 29 січня 2015 року № 364 на суму 2 242,38 грн.; від 29 січня 2015 року № 365 на суму 852,80 грн.; від 29 січня 2015 року № 366 на суму 686,50 грн.; від 29 січня 2015 року № 367 на суму 201,36 грн.; від 29 січня 2015 року № 368 на суму 21503,89 грн.; від 29 січня 2015 року № 369 на суму 13 235,55 грн.; від 29 січня 2015 року № 370 на суму 2 051,00 грн.; від 29 січня 2015 року № 372 на суму 1 967,68 грн.; від 29 січня 2015 року № 373 на суму 812,50 грн.; від 29 січня 2015 року № 376 на суму 190,27 грн.; від 29 січня 2015 року № 377 на суму 180,42 грн.; від 29 січня 2015 року № 378 на суму 641,90 грн.; від 29 січня 2015 року № 379 на суму 298,80 грн.; від 29 січня 2015 року № 380 на суму 1236,96 грн.; від 29 січня 2015 року № 381 на суму 1391,50 грн.; від 29 січня 2015 року № 382 на суму 1204,16 грн.; від 29 січня 2015 року № 383 на суму 328,52 грн.; від 29 січня 2015 року № 384 на суму 1243,77 грн.; від 29 січня 2015 року № 385 на суму 362,08 грн.; від 29 січня 2015 року № 387 на суму 734,40 грн.; від 29 січня 2015 року № 391 на суму 10 143,50 грн.; від 29 січня 2015 року № 393 на суму 5 679,05 грн.; від 29 січня 2015 року № 394 на суму 7 436,64 грн.; від 29 січня 2015 року № 395 на суму 5 755,25 грн.; від 29 січня 2015 року № 396 на суму 802,00 грн.; від 29 січня 2015 року № 398 на суму 247,40 грн.; від 29 січня 2015 року № 403 на суму 5919,35 грн.; від 29 січня 2015 року № 404 на суму 1261,12 грн.; від 29 січня 2015 року № 405 на суму 312,44 грн.; від 29 січня 2015 року № 406 на суму 268,92 грн.; від 03 лютого 2015 року № 407 на суму 370,58 грн.

Відповідачем вказані платіжні доручення не були виконанні. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, про зобов'язання відповідача забезпечити перерахувати грошових коштів за вказаними вище платіжними дорученнями.

Отже, спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем, на думку позивача, договірних зобов'язань щодо вчасності виконання платіжних доручень клієнта.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (п. 30.1ст. 30 зазначеного Закону).

У зв'язку з введенням тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог кредиторів банку та примусове стягнення коштів та майна банку.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Надра" до категорії неплатоспроможних", Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2015 року прийнято рішення № 26 про запровадження з 06.02.2015 року по 06.05.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 року № 113 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА».

Зазначена інформація також відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) та у розумінні статті 35 ГПК України є загальновідомою, і не потребує доказування.

Положеннями статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 1 вказаного Закону унормовано, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Крім того, порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (частини 2 та 3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів").

Положеннями статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Частиною 4 вказаною вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Отже, з огляду на зазначене вище, та враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КБ «НАДРА» задоволення вимог кредиторів банку, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відкликання Національним банком України на момент вирішення спору банківської ліцензії відповідача та ініціювання процедури його ліквідації як юридичної особи, зумовило для позивача настання відповідних правових наслідків, зокрема, виникнення спеціальної процедури пред'явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", при цьому задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.06.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин