РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015Справа №910/12569/15

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова

компанія «Оранта»

До Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача Троїцький Костянтин Володимирович

про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в

сумі 49 500,00 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Шпура Ю.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: Троїцький К.В.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в сумі 49 500,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не відшкодував позивачу розмір сплаченого останнім страхового відшкодування своєму страхувальнику.

Ухвалою суду від 21.05.2015 року було порушено провадження у справі № 910/12569/15, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Троїцького Костянтина Володимировича, справу призначено до розгляду на 08.06.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 08.06.2015 року подав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення по справі відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 08.06.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, проте 05.06.2015 року до канцелярії суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з зайнятістю представника відповідача в інших судових засіданнях.

Третя особа в судовому засіданні 08.06.2015 року надав усні пояснення по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Згідно з п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

З огляду на викладене, враховуючи те, що про день, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином та не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, господарський суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідача, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 08.06.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2014 року на вул. Борщагівська, 189 в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi», державний номер АА 42 31 МО, під керуванням водія Гребеник Михайла Михайловича, та автомобіля «Skoda», державний номер АА 21 67 ВО, під керуванням власника Троїцького Костянтина Володимировича.

Як вбачається з постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 23.05.2014 року у справі №3/3311/14, зазначена дорожньо - транспортна пригода сталася в результаті порушення Троїцьким Костянтином Володимировичем вимог п. 10.5 Правил дорожнього руху України та ст. 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України.

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 23.05.2014 року у справі №3/3311/14 Троїцького К.В. визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно Договору добровільного страхування транспортного засобу 100-38 №726 від 09.04.2014 року страховиком автомобіля «Mitsubishi», державний номер АА 42 31 МО є Відкрите акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Відповідно до довідки Солом'янського ВДАІ РУ ГУ МВС України в м. Києві, довідки №9385904 про дорожньо-транспортну пригоду відділу ДАІ з обслуговування Солом'янського району підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 12.05.2014 року автомобіль «Mitsubishi», державний номер АА 42 31 МО отримав механічні пошкодження.

Умовами договору добровільного страхування транспортного засобу 100-38 №726 від 09.04.2014 року сторони погодили, що у разі пошкодження застрахованого транспортного засобу розмір збитку може визначатися страховиком на підставі: калькуляції вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та/або акта автотаворознавчого дослідження, що складається аварійним комісаром, сертифікованим експертом або спеціалістом (п.13.6.1); оригіналу акта виконаних робіт та документів, що підтверджують дійсні витрати (п.13.6.2); деталізованого документа узгодженої зі страховиком СТО (наряд-замовлення, рахунок-фактура, кошторис, ремонтна калькуляція тощо) (п.13.6.3).

Відповідно до рахунку №05646/00004364 від 19.05.2014 року, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніко-Україна» вартість ремонту автомобіля «Mitsubishi», державний номер АА 42 31 МО становить 55 946,20 грн.

Як вбачається зі страхового акту №СТО-14-4245/1 від 10.09.2014 року загальний розмір страхового відшкодування становить 50 000,00 грн.

На виконання умов договору добровільного страхування транспортного засобу 100-38 №726 від 09.04.2014 року позивач сплатив страхувальнику 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №54400 від 19.09.2014 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Зазначене правова норма також кореспондується зі статтею 993 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Skoda», державний номер АА 21 67 ВО була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 4259619.

У зв'язку з цим, позивач направив відповідачу заяву від 17.12.2014 року №09-06-02/14-385/23723 з вимогою виплатити страхове відшкодування в порядку регресу в розмір 50 000,00 грн.

Проте, як зазначав позивач, відповідач страхове відшкодування не виплатив.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. 9.1, 9.4 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Частиною 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як вбачається, з Полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 4259619 розмір франшизи - 500,00 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 49 500,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (місцезнаходження: 05053, м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41, 4-й поверх, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ) 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. - страхового відшкодування, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

15.06.2015 року