УХВАЛА

06.04.2015Справа № 910/4434/13

За заявою "Про розстрочку виконання рішення суду" Приватного підприємства Фірма "Вір`єм" (надалі - заявник) у справі № 910/4434/13,

за позовом Комунального підприємства Печерського району м. Києва "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва"

до Приватного підприємства Фірма "Вір`єм"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Богомаз А.К. - за довіреністю від 04.02.2015р.

від відповідача: Антонець О.І. - за довіреністю від 02.02.0215р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.05.2014 р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2014 р. та постановою Вищого господарського суду України від 27.11.2014 р. позовні вимоги Комунального підприємства Печерського району міста Києва "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району міста Києва" задоволено повністю та стягнуто з Приватного підприємства Фірми "Вір'єм" заборгованість у розмірі 600 724,06 грн. та судовий збір у розмірі 12 014,48 грн.

31.07.2014 р. на виконання вказаного рішення суду видано відповідний наказ.

В лютому 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача "Про розстрочку виконання рішення суду", у якій відповідач просить розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2014 року у справі № 910/4434/13 в частині сплати основного боргу на 36 місяців, із січня 2015 року по грудень 2017 року включно, рівними частинами, зі сплатою 16 686,78 грн. щомісячно.

В обґрунтування заявником зазначено, що для функціонування стоматологічної клініки заявником було придбано приміщення, кошти на яке було отримано за кредитним договором. У зв'язку із значним зростанням курсу долара США до курсу гривні, заявник не має можливості повернути суму основного боргу за вказаним договором. Крім того, вказує, що в стоматологічній клініці в 2012 році сталася пожежа, внаслідок якої було знищено медичне обладнання та частину приміщення.

Позивач із заявою не погодився і звернувся до суду із відзивом, у якому зазначив, що обставини, викладені заявником не є виключними, крім того, впродовж 10 місяців з дня винесення рішення суду, відповідачем не було здійснено жодного платежу на виконання вказаного рішення.

Згідно резолюції, заяву "Про розстрочку виконання рішення суду" Приватного підприємства Фірма "Вір`єм" передано для розгляду судді Цюкалу Ю.В.

На підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі (п. 7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Згідно з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так, відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Посилання заявника на те, що останній має складнощі у веденні підприємницької діяльності не є винятковими та такими, що ускладнюють виконання рішення суду у даній конкретній справі та роблять неможливим таке виконання у визначений рішенням строк, зворотнього суду не доведено.

При цьому суд враховує майнові інтереси сторін, та констатує порушення майнових інтересів позивача, які виявляються у невиконанні рішення суду відповідачем на користь позивача належним чином та протягом розумного строку, що з огляду на наявність інфляційних процесів у економіці призводить до знецінення грошових коштів, які присуджені до стягнення позивачу.

Натомість, дослідивши майнові інтереси відповідача, суд зазначає про недоведеність ним конкретних обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду у даній справі, в тому числі і за рахунок майна відповідача, неможливість залучення ним від інших осіб коштів для погашення спірної заборгованості тощо.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність заявником конкретних, виключних обставини, що ускладнюють виконання рішення суду даній справі або роблять неможливим таке виконання у визначений в рішенні строк, і тому підстави для задоволення поданої відповідачем заяви про розстрочку виконання рішення у суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву "Про розстрочку виконання рішення суду" Приватного підприємства Фірма "Вір`єм" - залишити без задоволення.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 30.04.2015 року.

Суддя Ю.В. Цюкало