ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.06.15р. Справа № 904/5130/15

Суддя Мартинюк С.В. , розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства "Будівельник", м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про розірвання договору оренди та забов'язання органу місцевого самоврядування вчинити дії, передбачені Земельним кодексом України

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Будівельник" звернулось до Дніпропетровської міської ради з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою вул. Барикадна у районі будинків №№6-8 площею 0,0359га і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :03:325:0134, та зобов'язання Дніпропетровської міської ради на найближчому після вступу рішення у закону силу пленарному засіданні сесії розглянути клопотання Приватного підприємства "Будівельник" про надання йому в оренду земельної ділянки по вулиці Ливарній в районі будинку №1 міста Дніпропетровська для реалізації проекту будівництва житлового багатоповерхового будинку з вбудованими торгово-офісними приміщеннями без проведення земельних торгів.

Суд вважає за необхідне повернути позов без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, як підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За змістом ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VІ від 19.05.2011 року, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 34, 56 ГПК України, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем до позову не додано належних доказів надсилання відповідачу копії доданих до позовної заяви документів. Суд критично ставиться до наданого позивачем опису вкладення, оскільки він датований 11.06.2015 року, в той час як позовна заява складена 15.06.2015року, що не може бути підтвердженням направлення даної позовної заяви.

Згідно з частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами;

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (частина 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції");

Однорідними позовні вимоги вважаються за одночасної наявності таких умов: - вони передбачають один і той самий спосіб захисту прав чи охоронюваних законом інтересів; - ці вимоги виникли з одних і тих самих або з аналогічних підстав; підставами слід вважати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача (лист Вищого господарського суду від 12.03.2009 № 01-08/163 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України");

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить: 1) розірвати договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою вул. Барикадна у районі будинків №№6-8 (Жовтневий район) площею 0,0359 га і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :03:325:0134, який 29.12.2010 року посвідчено приватним нотаріусом Літаш І.П. і зареєстровано в реєстрі за №5984 в зв'язку з істотною зміною обставин - надання її для суспільних потреб; 2) зобов'язати Дніпропетровську міську раду на найближчому після вступу рішення у законну силу пленарному засіданні сесії розглянути клопотання ПП "Будівльник" про надання йому в оренду в порядку пункту 11 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України земельної ділянки по вулиці Ливарній в районі будинку №1 міста Дніпропетровська для реалізації проекту будівництва житлового багатоповерхового будинку з вбудованими торгово-офісними приміщеннями, без проведення земельних торгів.

Вимоги позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки по вул. Барикадна та зобов'язання розглянути клопотання про надання в оренду земельної ділянки по вулиці Ливарній передбачають різні способи захисту та виникають із різних підстав, а тому не є однорідними.

Таким чином, позивачем всупереч вимог статті 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві об'єднано кілька позовних вимог, які не є однорідними; сумісний розгляд цих вимог суттєво утруднить вирішення спору.

Слід зазначити, що при вивченні позовних матеріалів судом встановлено, що ухвалою господарського суду від 12.06.2015 року дану позовну заяву вже було повернуто у зв'язку з з порушенням правил об'єднання позовних виомг. Позивачеві було роз'яснено, що останній не позбавлений права повторного звернення за даною позовною заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення. Дана ухвала суду позивачем в апеляційному порядку не оскаржена. Однак, позивач звернувся з тією ж самою позовною заявою при цьому не усунувши недоліки позовної заяви, про які зазначав суд.

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ в господарських судах України обмежений двохмісячним строком, враховуючи, що повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів та порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України, а також враховуючи те, що у господарського суду відсутності повноваження на перегляд ухвали господарського суду про повернення позовної заяви без розгляду, суд позбавлений права на прийняття позовної заяви, недоліки якої позивачем не усунуто та повертає позов без розгляду..

Керуючись п. 5, 6 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя С.В. Мартинюк