ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р. Справа № 917/1489/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І., суддя Медуниця О.Є., суддя Черленяк М.І.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного господарського суду апеляційну скаргу боржника (вх. № 3131Х/1-32) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 10 березня 2015 року, прийняту за результатами розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Амосової Марини Володимирівни про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 11 вересня 2014 року у справі

за позовом Селянського фермерського господарства "РОСОШ", с.Линовиця , Прилуцького району, Чернігівської області

до Фізичної особи-підприємця Амосової Марини Володимирівни, м.Пирятин, Полтавської області

про стягнення 81959,50 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10 березня 2015 року (суддя Сірош Д.М.) відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Амосової Марини Володимирівни про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 11 вересня 2014 року у справі № 917/1489/14 (а.с.41,42).

Боржник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 10 березня 2015 року скасувати та задовольнити заяву Фізичної особи-підприємця Амосової Марини Володимирівни про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 11 вересня 2014 року. Вказує на те, що у зв'язку з народженням дитини тривалий строку не займається підприємницькою діяльністю та перебуває у скрутному матеріальному становищі (а.с.55,56).

Стягувач відзив на апеляційну скаргу не надав, у судове засідання не з'явився, зворотнє повідомлення про вручення ухвали до канцелярії суду не повернуто.

Колегія суддів вважає, що судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 р. за №75.

Відповідно до пункту 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України. За змістом цієї норми, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 02 червня 2015 року про призначення апеляційної скарги до розгляду направлена сторонам за вихідним номером 013539 про що свідчить штемпель канцелярії суду (а.с.53,54).

Враховуючи, що ст.102 Господарського процесуального кодексу України встановлений 15-ти денний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, вийти за межі якого не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, а сторони відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України не заявляли клопотання про подовження строку розгляду справи, зважаючи на належне повідомлення учасників процесу про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає за можливе відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу за наявними матеріалами без участі представників сторін.

Розглянувши наявні матеріали, перевіривши правильність застосування господарським судом Поллтавської області норм процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Полтавської області від 11 вересня 2014 року у справі № 917/1489/14, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 року та постановою Вищого господарського суду від 28.01.2015 року, позов задоволено та стягнуто з Фізичної особи-підприємця Амосової Марини Володимирівни на користь Селянського фермерського господарства "РОСОШ" 80132,50 грн. основного боргу, 1 827,00 грн. судового збору (а.с.20,21).

17.02.2015 року боржник звернувся до господарського суду із заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2014 року до 01.07.2016 року (а.с.23,24).

В обґрунтування поданої заяви боржник посилається на скрутне фінансове становище, у зв'язку з народженням дитини та неможливістю на даний час займатися підприємницькою діяльністю. Зазначені обставини на думку боржника ускладнюють виконання рішення суду.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вказаною нормою визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського cуду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.

Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи, у зв'язку з чим суд оцінює докази за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансований стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу відстрочки виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, між Селянським фермерським господарством "РОСОШ" та Фізичною особою - підприємцем Амосовою Мариною Володимирівною шляхом перерахування відповідачем грошових коштів у сумі 182000,00 грн, на підставі виставленого позивачем рахунку № 37 від 29.04.2013 р. укладено усну угоду, відповідно до якої, позивач зобов'язався передати у власність відповідача товар, а відповідач - прийняти його та оплатити. Відповідно до умов вказаного Договору на підставі рахунку № 37 від 29.04.2013 р., у якому зазначена ціна Товару (всього 262132,50 грн з ПДВ за 174,755 т жита, 1250 грн за 1 т без ПДВ) відповідач здійснював неодноразові платежі за Товар. До того ж, у матеріалах справи відсутні будь-які заперечення відповідача до позивача з приводу ціни Товару у розмірі 262 132,50 грн. Таким чином, відповідач знав про ціну Товару, зазначену у рахунку № 37 від 29.04.2013 р., та здійснював неодноразові платежі саме на його підставі.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 11.09.2014 року стягнуто з Фізичної особи - підприємця Амосової Марини Володимирівни на користь Селянського фермерського господарства "РОСОШ" 80132,50 грн боргу, 1827,00 грн судового збору.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що рішення господарського суду Сумської області від 11.09.2014 року, незважаючи на скрутне матеріальне становище, боржник оскаржував в апеляційній та касаційній інстанціях.

Залишене без змін постановами апеляційної та касаційної інстанції, вказане рішення набуло законної сили 28.01.2015 року.

Рішення суду від 11.09.2014 року про стягнення суми основного боргу боржником добровільно не виконується. Боржник не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів проведення хоча б часткових платежів. Проте, 17.02.2015 року звернувся із заявою про відстрочку виконання рішення боржник звернувся.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що до заяви не додано жодних доказів на підтвердження того, що боржник спроможний виконати рішення суду після спливу, визначеного ним у заяві терміну, а саме 01.07.2016 року, що свідчить про фактичне затягування боржником строку виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що Фізична особа-підприємець Амосова Марина Володимирівна не надала ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів вжиття будь-яких дій для виконання рішення суду з вересня 2014 року до теперішнього часу.

Наведені у заяві обставини неможливості виконання рішення суду не є винятковими обставинами в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності яких можливе надання відстрочки виконання рішення.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 121 ГПК задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення та за наявності в підтвердження належних доказів.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що господарський суд Полтавської області дійшов обґрунтованого висновку про те, що обставини надання відстрочки виконання рішення, на які посилається боржник, не є винятковими, і такими, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За таких обставин, заява Амосової Марини Володимирівни про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 11 вересня 2014 року у справі № 917/1489/14 обґрунтовано залишена господарським судом Полтавської області без задоволення.

Таким чином, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в ухвалі місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що доводи боржника про порушення і неправильне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, ухвала господарського суду Полтавської області від 10 березня 2015 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга боржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст.106, ст.121 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Амосової Марини Володимирівни залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 10 березня 2015 року у справі № 917/1489/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили

Повна постанова складена 15.06.2015 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Медуниця О.Є.

Суддя Черленяк М.І.