ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

15.06.2015 Справа № 907/1191/14

Суддя господарського суду О.Ф. Ремецькі

розглянувши заяви товариства з додатковою відповідальністю „Мукачівський верстатозавод, смт. Кольчино Мукачівського району №136 від 06.04.2015р. та №151 від 16.04.2015р. про розяснення рішення господарського суду Закарпатської області від 21.01.2015р. у справі №907/1191/14, в частині стягнення суми акцій в розмірі 1991,78грн.,

У справі №907/1191/14

За позовом ОСОБА_1, м. Мукачево

ДО товариства з додатковою відповідальністю „Мукачівський верстатозавод, смт. Кольчино Мукачівського району

ПРО зобовязання викупу акцій на суму 1991,78грн. та стягнення суми 10000грн. моральної шкоди

за участю представників:

від позивача (заявника) не зявився

від відповідача Шабан Н.В. представник за довіреністю від 19.03.2013р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 21.01.2015р. у справі №907/1191/14 заявлені позовні вимоги за позовом ОСОБА_1, м. Мукачево до товариства з додатковою відповідальністю „Мукачівський верстатозавод, смт. Кольчино Мукачівського району про зобовязання викупу акцій на суму 1991,78грн. та стягнення суми 10000грн. моральної шкоди задоволено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р. рішення господарського суду Закарпатської області в частині стягнення 10000, 00 грн. моральної шкоди скасовано, в решті залишено без змін.

Товариство з додатковою відповідальністю „Мукачівський верстатозавод, смт. Кольчино Мукачівського району заявами №136 від 06.04.2015р. та №151 від 16.04.2015р. звернулося до господарського суду Закарпатської області про розяснення рішення господарського суду Закарпатської області від 21.01.2015р. у справі №907/1191/14, в частині стягнення суми акцій в розмірі 1991,78грн., а саме процедури добровільного виконання судового рішення та правильного відображення цієї операції у бухгалтерському обліку.

Згідно ч. 1 ст. 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 6 Про судове рішення здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Роз'яснення рішення, ухвали - це викладення рішення ухвали у більш ясній і зрозумілій формі.

Роз'яснення рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. Роз'яснюючи рішення, господарський суд не вправі змінювати зміст рішення. Роз'яснення рішення, ухвали - це викладення рішення, ухвали у більш ясний і зрозумілій формі.

У разі звернення із заявою про роз'яснення рішення, суд повинен вирішити характер припущеної помилки та її вплив на можливість виконання рішення. В ухвалі про роз'яснення судових рішень господарський суд не може визначити порядок та умови здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, ухвалою господарського суду Закарпатської області від 03.06.2015 року прийнято до розгляду заяву відповідача ТДВ „Мукачівський верстатозавод про розяснення рішення господарського суду Закарпатської області від 21.01.2015р. у справі №907/1191/14, зобов'язано сторін надати суду відповідні документи та призначено справу до розгляду на 15.06.2015 року.

В засіданні суду заявник свою позицію підтримав, просить розяснити рішення господарського суду Закарпатської області від 04.03.2013р. у справі №907/1191/14 з огляду на те, що пунктом 1.7 Положення про порядок реєстрації випуску акцій під час реорганізації Товариств, (чинне на момент виникнення правовідносин) затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.12.1998 №221, чинного на момент виникнення правовідносин, відповідно до якого акціонерне Товариство, яке бере участь у реорганізації (зокрема Товариство, що прийняло рішення про перетворення), зобов'язане здійснити оцінку та викуп акцій акціонерів, які акціонери не голосували за прийняття загальними зборами рішення про реорганізацію і звернулися до Товариства з письмовою заявою про викуп. Викуп акцій здійснюється на підставі договору за ціною, що визначається за домовленістю сторін, але не нижчою за номінальну вартість акцій, або за ціною, що склалася на фондовому ринку.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» права на іменний цінний папір та права за іменним цінним папером переходять до іншої особи у порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України. Інформацію про власників іменних цінних паперів емітент одержує у формі реєстру власників іменних цінних паперів. Перехід прав на іменні цінні папери і реалізація прав за ними потребує обов'язкової ідентифікації власника депозитарною установою, що веде рахунок у цінних паперах такого власника. Особливості переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами встановлюються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку та правочином.

Заявник також вказує на те, що суди першої та апеляційної інстанції, стягнувши з ТДВ «Мукачівський верстатозавод» вартість акцій позивача з врахуванням індексу інфляції, фактично зобов'язують відповідача сплатити позивачу їх вартість без укладення правочину, що суперечить вищенаведеним приписам чинного законодавства. Товариство вкотре наголошує, що позивач протягом спірного періоду не звертався до відповідача з необхідними документами, у зв'язку з чим у Товариства виникають труднощі щодо процедури добровільного виконання судового рішення від 21.01.2015 р., що набуло законної сили, без фізичної участі позивача, в т.ч. без передачі ним пінних паперів Товариству, а також у правильному відображенні цієї операції у бухгалтерському обліку.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.89 ГПК України, просить роз'яснити судове рішення господарського суду Закарпатської області від 21.01.2015 р., що набуло законної сили, на предмет його добровільного виконання ТДВ «Мукачівський верстатозавод» в рахуванням вищенаведених обставин, зокрема, без участі позивача і без укладення правочину.

Згідно п. 3 ч. 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення", здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

В даному випадку заявник просить суд визначити які саме дії зобов'язаний вчинити відповідач на підставі рішення господарського суду Закарпатської області від 04.03.2013р. у справі №907/83/13-г, тобто просить роз'яснити порядок виконання такого рішення суду, а не його зміст.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцевий суд є судом першої інстанції і розглядає справи, віднесені процесуальним законом до його підсудності. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності. Підсудність окремих категорій справ місцевим судам, а також порядок їх розгляду визначаються процесуальним законом.

Роз'яснення виконання рішень судів, в тому числі визначення порядку та умов здійснення виконавчого провадження, знаходиться поза межами повноважень місцевих господарських судів, оскільки чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачено такої процесуальної дії. Так відповідно до ст. 89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця може лише роз'яснити рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а не роз'яснити виконання рішення.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви товариства з додатковою відповідальністю „Мукачівський верстатозавод, смт. Кольчино Мукачівського району №136 від 06.04.2015р. та №151 від 16.04.2015р. про розяснення рішення господарського суду Закарпатської області від 21.01.2015р. у справі №907/1191/14.

Разом з тим, суд звертає увагу сторін на те, що законодавством України, діючим на момент спірних правовідносин сторін, передбачається обовязок у акціонера, у випадку викупу товариством належних йому акцій, повернути відповідні оригінали сертифікатів акцій емітенту. В свою чергу, емітент повинен перерахувати вартість викуплених акцій акціонеру, в даному випадку, через органи Державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 89 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви товариства з додатковою відповідальністю „Мукачівський верстатозавод, смт. Кольчино Мукачівського району №136 від 06.04.2015р. та №151 від 16.04.2015р. про розяснення рішення господарського суду Закарпатської області від 21.01.2015р. у справі №907/1191/14 відмовити.

Суддя О.Ф. Ремецькі