ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 р. Справа № 902/491/15

Господарський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Грабика В.В

при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача:Мишковська Т.М. - за довіреністю; Недоля Н.Г. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Агросолюшин" (в подальшому - ТОВ «Агросолюшин»)

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке" (в подальшому - ТОВ «Іллінецьке»)

про стягнення 3 073 264,46 грн.,-

ВСТАНОВИВ :

ТОВ "Агросолюшин" 07.04.2014р. звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до ТОВ "Іллінецьке" про стягнення 3 151 264,40грн., з яких борг - 2 054 107,80грн., 28% - 99 895,70грн., 20% штрафу - 427 621,60грн., пеня - 288 334,70грн., інфляційні нарахування в сумі 281 304,66грн..

Позов обґрунтований наступним. 07.05.2014р. між ТОВ "Агросолюшин" та ТОВ "Іллінецьке" було укладено договір поставки на умовах товарного кедиту №07/05-01. На виконання умов договору ТОВ "Агросолюшин" поставило ТОВ "Іллінецьке" товар на загальну суму 2 465 966,95грн.. ТОВ "Іллінецьке" за отриманий товар розрахувалось частково в сумі 411 859,12грн.. Таким чином сума боргу становить 2 054 107,82грн.. Неналежне виконання ТОВ "Іллінецьке" грошових зобов'язань є підставою для нарахування та стягнення з нього суми основного боргу в розмірі 2 054 107,80грн., 28% річних в сумі 99 895,70грн., 20% штрафу в сумі 427 621,60грн., пені в сумі 288 334,70грн., інфляційних втрат в сумі 281 304,66грн.. Зазначені обставини й стали підставою звернення з позовом до суду.

Ухвалою суду від 08.04.2015р. порушено провадження у справі №902/491/15 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.04.2015р..

Ухвалою суду від 28.04.2015р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 08.06.2015р..

05.06.2015р. від позивача надійшли пояснення наступного змісту. Оскільки зобов'язання за договорами поставки ( №21 від 19.03.2014р., №17/04-01 від 17.04.2014р., №17/04-02 від 17.04.2014р.) відповідач виконав в повній мірі, то платіжні доручення на загальну суму 184000,00 грн., було враховано у погашення тіла кредиту, а на суму 150 000,00 грн., було враховано в рахунок погашення відсотків саме за договором № 07/05-01 від 07.05.2014 року. Рахунки вказані у платіжному дорученні №27 від 23.01.2015 року та у платіжному дорученні №135 були виписані саме на виконання умов договору № 07/05-01. Крім того, в рахунок сплати боргу було враховано товар, який надійшов за прибутковими накладними №87 на суму 141 015,16 грн., №113а на суму 31000,00 грн.. Вказані накладні враховані у протоколі взаємозаліку однорідних грошових вимог від 08.10.2014 року. Крім того, частину боргу було погашено шляхом взаємозаліку відповідно до протоколу взаємозаліку однорідних грошових вимог на підтвердження суми боргу ТОВ "Агросолюшин" перед ТОВ"Іллінецьке" у розмірі 55 843,97 грн. від 26.09.2014 року. Актом звірки взаєморозрахунків підтверджується, що станом на 27.01.2015 року за договором поставки позивачем було передано відповідачу товару на загальну суму 2 465 966,95 грн., а відповідачем було сплачено кошти в розмірі - 411 859,12 грн., таким чином загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 2 054 107, 82 грн. (а. с. 102-103).

08.06.2015р. від відповідача надійшла заява про зменшення розміру нарахованого штрафу на 90%, пені на 90%, розстрочення виконання рішення господарського суду Вінницької області по справі №902/491/15 на 12 місяців, зі сплатою заборгованості рівними частинами до 30 числа кожного наступного місяця (а.с.148-152).

18.06.2015р. від позивача надійшли пояснення наступного змісту. 1. Заява про розстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню виходячи із наступного. Доводи відповідача, щодо сезонності роботи підприємства і збору врожаю лише у жовтня 2015 року не можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду, оскільки поняття розстрочення передбачає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі, при цьому відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців зі сплатою боргу рівними частинами. Таким чином, саме сезонний характер роботи і не дозволить відповідачу сплачувати борг рівними частинами, оскільки як він сам зазначає, що кошти від збору урожаю надійдуть не раніше жовтня 2015 року. Викладеним доводиться, що підстави вказані у заяві про розстрочення виконання рішення суду суперечать самій природі розстрочення, а відтак не можуть слугувати обґрунтуванням вимоги про розстрочку. Відповідач в обґрунтування необхідності надання розстрочки, також посилається на необхідність виплати заробітної плати та виконання податкових зобов'язань перед державою, при цьому не зважає на те, що такі ж зобов'язання по виплаті заробітної плати та сплаті податків лежать і на позивачеві. Крім того, оскільки відповідач не сплачує за поставлений товар з жовтня 2014 року, сума боргу є значною, то позивач несе збитки та має невиконані зобов'язання перед контрагентами, зокрема перед ТОВ "СПЕКРТ-АГРО" на суму 844 080,83 грн., ТОВ "Агроромислова торгівельна компанія" - 1 523 926,10 грн..

Заява про зменшення розміру штрафних санкцій не підлягає до задоволення з наступних підстав. Право судом зменшувати розмір неустойки передбачено ст. 233 ГК України, якою зокрема встановлено, що штрафні санкції можуть бути зменшені за умови, що вони є надмірно великими у порівнянні зі збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій лише за умови, що порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин. При цьому позивач, не зловживає своїм правом нарахування пені, оскільки вона нарахована у відповідності до вимог ЗУ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ. Наявність збитків від прострочення виконання зобов'язань відповідача доведена вища, зокрема наявністю заборгованості перед контрагентами - 2 368 006,00 грн.. Доводи відповідача про його скрутне матеріальне становище не можуть бути прийнятими судом, відповідно до п. 1.10 постанови пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", оскільки за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів. Заперечення відповідача щодо права позивача зарахувати кошти у сумі 150 000,00 грн., отримані у лютому 2015 року , не можуть бути враховані судом, оскільки це суперечить ст.534 ЦК України та 2.10 Договору. Зокрема ст. 534 ЦК України передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Таким чином, позивач, зарахувавши платежі, які були здійснені відповідачем після настання строку оплати, у рахунок відсотків, діяв у відповідності до норм Закону та умов договору. Сплата коштів у розмірі 78000,00 грн., які відповідач здійснив після розрахунку суми боргу, також не зменшує суму основного боргу, з тих підстав, що вказані вище, оскільки всі платежі, які здійсненні після настання строку виконання зобов'язань, в першу - чергу зараховуються в рахунок сплати відсотків. З урахуванням наведеного загальна сума заборгованості становить 3 073 264,46грн., з яких основний борг - 2 054 107,80грн., 28% річних - 21 895,70грн., 20% штрафу - 427 621,60грн., пеня - 288 334,70грн., інфляційні втрати - 281 304,66грн. (а. с. 217-218).

В судовому засіданні 08.06.2015р. представники позивача зменшені позовні вимоги підтримали повному обсязі з підстав та за обставин, вказаних в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується письмовою розпискою про ознайомлення з датою та часом судового розгляду та протоколом судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін.

З урахуванням п.3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вважається, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце наступного судового засідання.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів. З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами, відповідно до змісту ст.75 ГПК України.

Крім того, відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

При розгляді справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

07.05.2014р. між ТОВ "Агросолюшин" (постачальник) та ТОВ "Іллінецьке" (покупець) було укладено договір поставки №07/05-01 на умовах товарного кредиту. Договором передбачено наступне: в строки, визначені договором, постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - товар), а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов договору (п.1.1.); найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки покупцю та базис поставки, порядок та термін оплати товару, та нарахованих відсотків, інші умови, визначені в додатках до договору, який є невід'ємною його частиною. Фактично номенклатура, асортимент та кількість по задоволеним постачальником замовленням визначаються згідно видаткових накладних. Перераховані аванси зараховуються в оплату товару, який було реалізовано в першу чергу (п.1.2.); ціна договору становить загальну вартість товару, що передається за цим договором та сума належних до сплати відсотків користування товарним кредитом. Ціна товару встановлюється у гривнях і відображається в додатках до договору (п.2.1.); покупець проводить розрахунки з постачальником на умовах внесення оплати вартості (ціни) товару, визначено з врахуванням вимог п.п. 2.2- 2.5 у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, в розмірах, вказаних в додатках до договору, шляхом перерахування коштів в національній валюті на банківський рахунок постачальника (п.2.6.); за користування товарним кредитом, покупець сплачує на користь постачальника відсотки, розмір яких передбачений додатком до договору (п.2.7.); строк користування товарним кредитом починається з дня , передбаченого додатком до договору, але не раніше дня, наступного за днем отримання товару покупцем , та закінчується в день повного розрахунку покупцем за поставлений товар (п.2.8.); у випадку недостатності коштів, отриманих від покупця на виконання в повному обсязі його зобов'язань по цьому договору постачальник має право провести зарахування коштів в наступному порядку: в першу чергу - в рахунок оплати нарахованих відсотків за користування товарним кредитом; в другу чергу - в рахунок оплати за користування товарним кредитом, передбаченої п.2.4. договору; в третю чергу - в рахунок сплати відсотків за неправомірне користування коштами та індексу інфляції в порядку , передбаченому п.7.2. (в) договору; в четверту чергу - в рахунок сплати пені за кожен день прострочення, передбаченої п.7.2. (а) договору; в п'яту чергу - в рахунок сплати штрафу, передбаченого п.7.2. (б) договору; в шосту чергу - в рахунок оплати вартості (ціни) товару (п.2.10.); відсотки за користування товарним кредитом, нараховуються постачальником щомісячно. До 5 (п'ятого) числа місяця наступного за розрахунковим, сторони підписують акт надання (приймання-передачі) послуг товарного кредитування. Акт про надання послуг товарного кредитування надсилається постачальником на адресу покупця, що вказана в тексті цього договору. Покупець зобов'язується підписати акт та повернути його протягом 1 дня з дати отримання. У разі якщо підписаний акт не повертається постачальнику, акт вважається схваленим та підписаним покупцем. Сплата нарахованих відсотків відбувається одночасно з оплатою вартості (ціни) товару, відповідно до затвердженого графіку оплати товару покупцем в додатку до даного договору (п.2.11.); моментом переходу права власності на товар від постачальника до покупця є дата виписки видаткової накладної на товар (п.2.12.); покупець зобов'язаний, окрім іншого, провести оплату за товар та сплатити відсотки за користування товарним кредитом з дотриманням порядку та термінів передбачених п.2 договору та додатку до договору (п.3.2.1.); господарські зобов'язання сторін цього договору, які виникли на його основі, існують протягом одного року із дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, крім зобов'язань покупця по оплаті вартості товару, процентів за користування товарним кредитом та відповідальності, які припиняються лише їх належним виконанням (крім випадку, передбаченого п.9.1. договору), а в частині проведення розрахунків за товар, по штрафним санкціям - до повного їх виконання (п.5.1.); у випадках порушення умов даного договору, постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті у встановлені договором терміни вартості (ціни) товару та/або відсотків за користування товарним кредитом. За порушення даних умов договору покупець: сплачує за кожен день прострочення на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день такого прострочення (п.7.2.(а); сплачує штраф в розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалась на наступний день після прострочення виконання грошового зобов'язання (п.7.2. (б); сплачує на користь постачальника 28 (двадцять вісім) відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України) (п.7.2.(в); керуючись ст. 259 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди про збільшення строку позовної давності по всім зобов'язанням (сплата заборгованості, пені, штрафу, відсотків та індексу інфляції), що виникли на підставі цього договору до 3 років. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань здійснюється без застосування ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України (п.7.3.) (а.с.15-16).

ТОВ "Агросолюшин" було виставлено ТОВ "Іллінецьке" рахунки-фактури на оплату товару, а саме: №СФ-0000012 від 07.05.2014р. на суму 629 467,20грн., №СФ-0000018 від 22.05.2014р. на суму 130 752,00грн., №СФ-0000030 від 30.06.2014р. на суму 443 774,16грн., №СФ-0000031 від 05.07.2014р. на суму 334 175,76грн., №СФ-0000030 від 07.07.2014р. на суму 127 177,20грн., №СФ-0000028 від 17.07.2014р. на суму 25 441,20грн., №СФ-0000032 від 29.07.2014р. на суму 135 651,60грн., №СФ-0000033 від 29.07.2014р. на суму 65 873,89грн., №СФ-0000037 від 05.08.2014р. на суму 19 278,00грн., №РФ-0000045 від 28.08.2014р. на суму 33 470,40грн., №СФ-0000048 від 29.08.2014р. на суму 34 560,00грн., №СФ-0000049 від 29.08.2014р. на суму 49 440,00грн., №СФ-0000045 від 29.09.2014р. на суму 249 369,60грн., №СФ-0000059 від 31.10.2014р. на суму 187 535,94грн. (а. с. 17, 20, 23, 26, 28, 30, 33, 35, 38, 40, 42, 44, 46, 48, 50).

На виконання умов договору ТОВ "Агросолюшин" поставило ТОВ "Іллінецьке" товар на суму 2 465 966,95 грн., що стверджується видатковими накладними: №РН-0000014 від 16.05.2014р. на суму 629 467,20грн., №РН-0000028 від 06.06.2014р. на суму 130 752,00грн., №РН-0000030 від 30.06.2014р. на суму 443 774,16грн., №РН-0000047 від 29.08.2014р. на суму 334 175,76грн., №РН-0000042 від 26.08.2014р. на суму 127 177,20грн., №РН-0000037 від 18.07.2014р. на суму 25 441,20грн., №РН-0000040 від 22.08.2014р. на суму 135 651,60грн., №РН-0000038 від 01.08.2014р. на суму 65 873,89грн., №РН-0000044 від 27.08.2014р. на суму 19 278,00грн., №РН-0000045 від 28.08.2014р. на суму 33 470,00грн., №РН-0000048 від 29.08.2014р. на суму 34 560,00грн., №РН-0000049 від 29.08.2014р. на суму 49 440,00грн., №РН-0000058 від 29.10.2014р. на суму 29 376,00грн., №РН-0000055 від 30.09.2014р. на суму 146 880,00грн., №РН-0000059 від 31.10.2014р. на суму 187 535,94грн., №РН-0000060 від 30.11.2014р. на суму 73 113,60грн., (а.с.18, 21, 24, 27, 29, 31, 34, 36, 39,41, 43, 45, 47, 48, 51, 53).

Згідно додатку №1 від 16.05.2014р. ціна товару становить 629 467,20грн., з яких авансова частина - 188 840,16 - строк оплати до 10.09.2014р., відстрочений платіж 440 627,04грн. - строк оплати до 10.10.2014р. (а.с.19).

Згідно додатку №1/0000009 від 02.06.2014р. ціна товару становить 130 752,00грн., з яких авансова частина - 39 225,60 - строк оплати до 10.09.2014р., відстрочений платіж 91 526,40 - строк оплати до 10.10.2014р. (а.с.22).

Згідно додатку №1/0000009 від 02.06.2014р. ціна товару становить 443 774,16грн., з яких авансова частина - 133 132,25 - строк оплати до 10.09.2014р., відстрочений платіж 310 641,91 - строк оплати до 10.10.2014р. (а.с.25).

Згідно додатку №1 від 18.07.2014р. ціна товару становить 25 441,20грн., з яких авансова частина - 7 632,36 - строк оплати до 10.09.2014р., відстрочений платіж 17 808,84 - строк оплати до 10.10.2014р. (а.с.32).

Згідно додатку №1 від 01.08.2014р. ціна товару становить 65 873,89грн., з яких авансова частина - 19 762,17 - строк оплати до 10.09.2014р., відстрочений платіж 46 111,72 - строк оплати до 10.10.2014р. (а.с.37).

Згідно додатку №1 від 22.08.2014р. ціна товару становить 733 752,96грн., з яких авансова частина - 220 125,89 - строк оплати до 10.09.2014р., відстрочений платіж 513 627,07 - строк оплати до 10.10.2014р. (а.с.54)

Згідно додатку №1 від 30.09.2014р. ціна товару становить 249 369,60грн., з яких авансова частина - 74 810,88 - строк оплати до 10.11.2014р., відстрочений платіж 174 558,72 - строк оплати до 30.11.2014р. (а.с.49 на звороті).

Згідно додатку №1 від 31.10.2014р. ціна товару становить 187 535,94грн., з яких авансова частина - 56 620,78 - строк оплати до 10.11.2014р., відстрочений платіж 131 275,16 - строк оплати до 30.11.2014р. (а.с.52).

ТОВ "Іллінецьке" свої зобов'язання за договором виконало частково в сумі 411 859,13грн., що стверджується протоколом взаємозаліку однорідних вимог від 08.10.2014р. на суму 227 859,13грн. та платіжними дорученнями на суму 184 000,00грн., а саме: №115 від 21.11.2014р. на суму 50 000,00грн., №135 від 01.12.2014р. на суму 50 000,00грн., №128 від 02.12.2014р. на суму 6 000,00грн., №176 від 05.12.2014р. на суму 28 000,00грн., №211 від 22.12.2014р. на суму 10 000,00грн., №218 від 24.12.2014р. на суму 10 000,00грн., №228 від 26.12.2014р. на суму 10 000,00грн., №27 від 23.01.2015р. на суму 20 000,00грн. (а.с.81-88).

Згідно акту звірки взаємних розрахунків, обопільно підписаного представниками сторін, станом на 27.01.2015р. заборгованість ТОВ "Іллінецьке" перед ТОВ "Агросолюшин" становить 2 054 107,82грн. (а.с.55).

З метою досудового врегулювання спору ТОВ "Агросолюшин" 11.02.2015р. цінним листом з описом вкладення направило директору ТОВ "Іллінецьке" вимогу №4 від 11.02.2015р. з вимогою сплатити борг в сумі 2 054 107,82грн. протягом 7 днів з моменту надання вимоги (а.с.12-13). Згідно повідомлення Укрпошти від 04.03.2015р. на ім'я ТОВ "Агросолюшин" одержано цінний лист №649 30. (а.с.14).

Згідно наданого позивачем письмового розрахунку(а.с.3-6), з врахуванням додаткових письмових пояснень, які суд розцінює як заяву про зменшення позовних вимог (а. с. 90-91, а.с.215-218), з відповідача належить стягнути борг в сумі 2 054 107,80грн., 28% річних в сумі 21895,7грн. (249 895,70 - 150 000,00 - 78 000,00 = 21 895,70) за період з 11.09.2014р. по 20.03.2015р., пеню в сумі 288 334,70грн. за період з 11.09.2014р. по 20.03.2015р., інфляційні нарахування в сумі 281 304,66грн. за період з жовтня 2014р. по лютий 2015р., 20% штрафу в сумі 427 621,60грн..

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, які випливають з договору поставки на умовах товарного кредиту.

ЦК України передбачено наступне: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530ч.1); у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (ст.534);за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст.536); одна сторона - продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655); покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692ч.1); договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати (ст.694ч.1,ч.5); за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712).

Заслухавши пояснення представників позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до переконання в тому, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.05.2014р. між ТОВ "Агросолюшин" (постачальник) та ТОВ "Іллінецьке" (покупець) було укладено договір поставки №07/05-01. На виконання умов договору постачальник поставив покупцю товар на суму 2 465 966,95грн., що підтверджується видатковими накладними. ТОВ "Іллінецьке" за отриманий товар розрахувалось частково в сумі 411 859,13грн.( грошових коштів на суму 184 000грн.(а.с.81-88) та 227 859,13грн. по протоколу взаємозаліку від 08.10.2014р. а.с.144). З урахуванням наведеного сума боргу становить 2 054 107,82 грн., проте позивач заявив на власний розсуд про стягнення 2 054 107,80 грн., і саме ця сума підлягає стягненню з урахуванням того, що суд не вправі збільшувати за власною ініціативою розмір позовних вимог.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача по сумі основного боргу з огляду на те, що вони суперечать змісту п.2.10 договору та ст.534 ЦК, відповідно до яких кошти, які надійшли від відповідача на часткове погашення отриманого товару з простроченням строку, встановленого договором, зараховуються на погашення процентів.

Оскільки відповідач не провів розрахунок за отриманий товар в строк, передбачений п. 2.6 договору , додатками до договору, то він відповідно до вимог ст. 612 ЦК України є боржником, що прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому наявні підстави для задоволення на підставі ст.231,ст.232 ГК України, ст.625 ч.2 ЦК України, п. 7.2 договору вимог про стягнення пені в сумі 288 334,70грн. за період з 11.09.2014р. по 20.03.2015р., інфляційних нарахувань в сумі 281 304,66грн. за період з жовтня 2014р. по лютий 2015р., 20% штрафу в сумі 427 621,60грн. та 28% річних.

Разом з тим, згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу нараховані 28% річних в сумі 249 895,70грн. за період з 11.09.2014р. по 20.03.2015р., але оскільки відповідачем було сплачено 228 000,00грн. вже після настання строку оплати і суми платежів були недостатніми для виконання договірних зобов"язань в повному обсязі , що стверджується платіжними дорученнями: № 68 від 13.02.2015р. на суму 10 000,00грн., №237 від 26.02.2015р. на суму 50 000,00грн., № 112 від 10.03.2015р. на суму 4000,00грн., №238 від 13.05.2015р. на суму 18 000,00грн., №260 від 22.05.2015р. на суму 24 000,00грн., №268 від 25.05.2015р. на суму 24 000,00грн., №291 від 29.05.2015р. на суму 8 000,00грн., (а.с.91-92, 155-157), то вказані кошти позивачем були зараховані в рахунок погашення 28% річних відповідно до п. 2.10 договору. Отже, стягненню підлягає сума - 21 895,70 грн. (249 895,70 - (150 000,00 + 78 000,00) = 21 895,70).

В ході розгляду справи відповідач не спростував належними та допустимими доказами розмір заборгованості за договором №07/05-01 від 07.05.2014р. та наданих позивачем розрахунків сум, які підлягають до стягнення.

Обґрунтованість та правомірність заявлених позивачем вимог підтверджуються наданими ним та дослідженими судом письмовими доказами, а саме: договором №07/05-01 від 07.05.2014р. з відповідними додатками, рахунками-фактурами, видатковими накладними, актами звірки, платіжними дорученнями, протоколом взаємозаліку однорідних вимог, письмовим розрахунком заборгованості, іншими наявними в справі документами.

На переконання суду, яке грунтується на роз'ясненнях Вищого господарського суду, викладених у п.3.17.4. постанови пленуму від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", приписах ст.233ч.1 ГК відсутні правові підстави для зменшення розміру неустойки у формі штрафу та пені на підставі ст.83 ч.1п.3 ГПК, оскільки їх розмір 715 956,30грн. (288 334,70грн.+ 427 621,60 = 715 956,30) не перевищує розміру збитків кредитора в сумі 2 054 107,80грн., які той міг би отримати в разі належного виконання зобов"язань боржником. Крім того, умовами договору з урахуванням змісту додаткових угод, саме з урахуванням сезонності роботи (доходів) боржника була передбачена система оплати за отриманий товар з відстроченням платежів в два етапи - більш ніж на чотири місяці по кожній поставці. Також суд враховує вкрай незадовільний стан розрахунків боржника за основним зобов"язанням, а саме з вартості поставленого товару в сумі 2 465 966,95грн. відповідачем за весь час дії договору погашено за взаємозаліком 227 859,13грн. та сплачено грішми лише 408 000 грн., з яких саме на погашення боргу відповідно до п.2.10 договору - лише 184 000грн., а інша частина коштів в сумі 224 000 - на погашення нарахованих відсотків за користування товарним кредитом. При цьому суд наголошує на тому, що сторони були вільні в укладенні договору і на свій власний розсуд та з урахуванням положень чинного законодавства визначили його умови. На час розгляду справи договір від 07.05.2014р. був чинним, а отже й обов"язковим до виконання сторонами.

З наведених обставин суд не приймає до уваги вказані відповідачем обставини в обгрунтування клопотання про зменшення розміру пені та штрафу.

Клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно до ст.83 ч.1 п.6 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення з підстав передбачених ст.121ч.1 ГПК, а саме при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим і у виняткових випадках, залежно від обставин справи.

Роз"яснюючи питання розстрочки судового рішення Вищий господарський суд України у постанові пленуму від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" акцентував увагу на наступному. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом (п.7.2.).

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування наявності обставин, що ускладнять виконання рішення суду та підтверджують винятковість даного випадку, а посилання на сезонний характер роботи підприємства, на важке матеріальне становище, необхідність виконання зобов"язань перед працівниками товариства та бюджетом, на переконання суду, не може вважатись винятковим випадком та підтвердженням обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Посилання відповідача на загрозу належному виконанню зобов"язань перед бюджетом, своєчасній виплаті заробітної плати працівникам товариства, загрозу скорочення чисельності штату та можливого подальшого звільнення працівників суд розцінює як намагання уникнути від виконання договірних зобов"язань та ігнорування інтересів позивача, який відповідно до наданих доказів сам є боржником перед ТОВ "Спектр-Агро" на суму 844 080,83грн. та перед ТОВ "Агропромислова торгівельна компанія на суму 1 523 926,1грн.(а.с.221-230).

Таким чином, суд приходить до переконання у наявності підстав для задоволення позову з урахуванням зменшених вимог позивача та відсутності підстав для зменшення неустойки та розстрочення виконання рішення .

Згідно з положеннями ст. 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Крім того, позивачем при зверненні до суду, з урахуванням зменшення позовних вимог, було переплачено 1560,02 грн. судового збору, які на підставі ст. 7 Закону України "Про судовий збір" підлягають поверненню йому з бюджету.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 4-2 - 4-5, 33-34, 43, 49, 69, 82-85, 115 ГПК України,-

ВИРІШИВ :

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Іллінецьке» (код ЄДРЮОФОП 38373353, 22712, вул. Леніна, 15, смт. Іллінці, Іллінецький район, Вінницька область, р/р 401 у ПАТ «Енергобанк») на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшин» (код ЄДРЮОФОП 38635245, 21027, вул. Келецька, буд. 53, офіс 214А, м. Вінниця, р/р 6695 у ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 302689) борг в сумі 2 054 107,80грн., 28% річних в сумі 21 895,70грн., 20% штрафу в сумі 427 621,60грн., пеню в сумі 288 334,70грн., інфляційні втрати в сумі 281 304,66 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 61 465,28грн..

3.Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Агросолюшин» (код ЄДРЮОФОП 38635245, 21027, вул. Келецька, буд. 53, офіс 214А, м. Вінниця, р/р 6695 у ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 302689) з Державного бюджету 1560,02грн. надміру сплаченого судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23 червня 2015 р.

Суддя Грабик В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Іллінецьке" (вул. Леніна, 15, смт. Іллінці, Іллінецький район, Вінницька область, 22712).