ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р. Справа № 923/658/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГІЯ С.В.О." м.Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромеханічний завод" м.Нова Каховка Херсонської області

про розірвання договору оренди та стягнення 167865 грн. 08 коп.

представників сторін:

від позивача - уповноважена особа Петренко А.П., довір. від 26.03.2015 р.

від відповідача - не прибув

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГІЯ С.В.О." (позивач) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромеханічний завод" (відповідач), в якому просить розірвати договір на поставку товарів № 91/14 від 16.10.14 р. та стягнути грошові кошти в розмірі 167865 грн. 08 коп. з яких: 159871 грн. 51 коп. - передплата за товар та 7993 грн. 57 коп. - штраф.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених у позові.

Відповідач повторно не направив свого представника у судове засідання, не надав відзив на позов та витребувані судом документи, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідно до ст. 64, 77 ГПК України, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Справа розглядається у відповідності до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані до справи докази, заслухавши представника позивача, суд,-

в с т а н о в и в:

Між сторонами 16.10.2014 р. укладено договір на поставку товарів № 91/14 (далі Договір ), за умовами якого (п.1.1. Договору) відповідач (постачальник) зобов'язується в обумовлені строки поставити позивачу (покупцю) товар - два електродвигуни згідно специфікації № 1 до цього Договору на загальну суму 159871 грн. 51 коп., а позивач зобов'язаний прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти.

Відповідно до п. 2.2. Договору, строк поставки товару встановлено 60-90 календарних днів з дня надходження передплати на розрахунковий рахунок відповідача.

Відповідно до п. 4.6. Договору, оплата за товар проводиться по безготівковому розрахунку у наступному порядку: 100% вартості товару позивач сплачує протягом 5 днів з дня виставлення рахунку на оплаті, але у будь-якому випадку до фактичного відвантаження товару позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 571 від 16.10.2014 р. (а.с. 15).

На виконання умов договору позивачем перераховано на рахунок відповідача грошові кошти на загальну суму 159871 грн. 51 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 370 від 16.10.2014 р. на суму 79935 грн. 76 коп., № 395 від 12.11.2014 р. на суму 23100 грн. , № 414 від 28.11.2014 р. на суму 56835 грн. 75 коп. (а.с. 16-18).

В порушення умов договору (п.2.2. Договору), відповідач товар на адресу позивача не поставив.

Матеріали справи містять листи від 12.01.2015 р., 10.02.2015 р., 13.02.2015 р., за якими позивач звертався до відповідача з проханням повернути передплату за товар (а.с.20, 22, 23), проте відповідачем надавались письмові відповіді про те, що ним вживаються заходи до виготовлення двигунів (а.с. 19, 21, 24).

Листом № 7 від 04.03.2015 р., який згідно рекомендованого повідомлення про вручення отриманий відповідачем 31.03.2015 р., у зв'язку із порушенням строків поставки двигунів просив розірвати Договір та повернути на рахунок позивача передплату в сумі 159871 грн. 51 коп. (а.с. 25).

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлено претензію № 1 від 01.04.2015 року з пропозицією розірвати Договір та сплатити суму грошову суму в розмірі 167865 грн. 08 коп. з яких: 159871 грн. 51 коп. - передплата за товар та 7993 грн. 57 коп. - штраф. Відповідач не надав доказів реагування на зазначену претензію та доказів погашення заборгованості.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке ж положення містить ст. 173 ГК України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч.1. ст.265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 6 ст. 265 ГК України передбачено, що до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Обумовлений Договором товар - два електродвигуни, відповідач повинен був поставити позивачу протягом 60-90 календарних днів з дня надходження попередньої оплати. Оскільки сума попередньої оплати за Договором у розмірі 159871 грн. 51 коп. надійшла відповідачу 28.11.2014 р. (16.10.2014 р. - 79935 грн. 76 коп., 12.11.2014 р. - 23100 грн., 28.11.2014 р. - 56835 грн. 75 коп.), то відповідно, ТОВ "Новокаховський електромеханічний завод" зобов'язувалось поставити товар до 25.01.2015 р.

У відповідності до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а тому несплата відповідачем заборгованості є порушенням господарських зобов'язань за вказаним договором.

Проте, відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, товар у встановлений строк не поставив.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем прострочено терміни поставки Товару, які передбачені в Договорі.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що за прострочку поставки або недопостачання товару, відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 0,3% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, але не більше 5% вартості товару.

Згідно з частиною 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4 статті 231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Враховуючи приписи пункту 5.3 Договору та беручи до уваги те, що позивачем доведено факт порушення відповідачем строків поставки товару, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення штрафу обґрунтованими, оскільки відповідно до фактичних обставин справи, відповідач порушив строки поставки товару, а за умовами договору сторони дійшли згоди про те, що в такому випадку продавець виплачує покупцю штраф в розмірі 0,3% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, але не більше 5% вартості товару.

Таким чином, сума штрафу, яку відповідач повинен сплатити позивачу через порушення строку поставки товару за Договором становить 7993 грн. 57 коп.

При цьому, судом враховується, що обов'язок постачальника поставити товар за договором поставки не є грошовим зобов'язанням, тому якщо за порушення передбаченого договором терміну поставки товару сторони визначили відповідальність у вигляді неустойки у відсотках від вартості непоставленого в строк товару за кожний день прострочення товару, це положення не перетворює цю неустойку в пеню за порушення грошового зобов'язання, так само, як і обов'язок поставити товар не стає грошовим зобов'язанням. І для таких випадків Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» не застосовується. (Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВГС України від 03.12.2013 № 908/43/13-г та п. 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.05.2014 року №01-06/646/2014).

Враховуючи вищенаведене, вимога про стягнення штрафу в розмірі 7993 грн. 57 коп. заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про розірвання договору № 91/14 від 16.10.2014 р. та стягнення перерахованої попередньої оплати на суму 159871 грн. 51 коп., суд враховує наступне.

Позивач за Договором повністю виконав свої зобов'язання щодо перерахування попередньої оплати, в свою чергу, відповідач порушив умови Договору та не передав позивачу у власність товар, за який позивачем було повністю та вчасно внесено попередню оплату.

Стаття 615 ЦК України надає право одній стороні, у разі порушення зобов'язання іншою стороною, частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

04.03.2015 року позивач направив на адресу відповідача пропозицію № 7 про розірвання договору, в якій вимагав негайно після одержання пропозиції повернути кошти в сумі 159871 грн. 51 коп. отримані в якості попередньої оплати за Договором № 91/14 від 16.10.2014 р.

Факт отримання відповідачем пропозиції про розірвання договору підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 31.03.2015 р. (а.с.26).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Пунктом 2 статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 статті 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Статтею 188 ГК України передбачено, що сторона за договором, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання договору) або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір до вирішення суду.

На даний час пропозиція № 7 від 04.03.2015 року про розірвання договору залишена відповідачем без реагування, попередня оплата позивачу не повернута, що є порушенням приписів частини 3 статті 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 530, 693 Цивільного кодексу України.

З огляду на те, що відповідач до теперішнього часу не виконав умови Договору, суд вважає вимоги позивача щодо розірвання Договору № 91/14 від 16.10.2014 р. та стягнення попередньої оплати в розмірі 159871 грн. 51 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодовуються йому за рахунок відповідача, з вини якого спір доведено до врегулювання в судовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Розірвати договір поставки № 91/14 від 16.10.2014 р. укладений між товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГІЯ С.В.О." та товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромеханічний завод" .

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромеханічний завод" (74900, Херсонська область, м.Нова Каховка, вул..Першотравнева, 35, ) грошові кошти в розмірі 167865 грн. 08 коп. з яких: 159871 грн. 51 коп. - передплата за товар та 7993 грн. 57 коп. - штраф. та 4575 грн. 33 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.06.2015 р.

Суддя В.П.Ярошенко